Справа № 201/7050/25
Провадження № 2/201/3566/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року Соборний районний суд

міста Дніпра

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , у якому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як повнолітнього сина, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісяця упродовж усього часу навчання до досягнення сином двадцяти трьох років.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С.

Ухвалою судді від 09 червня 2025 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху.

18 червня 2025 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якій позивачі просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання, як повнолітнього сина, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісяця упродовж усього часу навчання до досягнення ним двадцяти трьох років.

В обґрунтування заявлених вимог, з урахуванням уточнень позивачі зазначили, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . Від цього шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 27 грудня 2013 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. На даний час ОСОБА_2 вже досяг повноліття та навчається у Краківській академії навчання ім. Анджея ОСОБА_5 на денній формі навчання, період навчання з 01 жовтня 2024 року по 30 вересня 2027 року. Враховуючи що син навчається на денній формі, він не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, а доходів матері недостатньо, позивачка звернулась до суду оскільки відповідач працює та має дохід, а отже має змогу утримувати свого сина.

03 вересня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд призначити аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період проходження навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. В обґрунтування поданого відзиву відповідач зазначив, що він не заперечує проти допомоги своєму повнолітньому сину, але 11 листопада 2016 року ним було укладено шлюб з ОСОБА_6 у якому у відповідача народилось двоє дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наразі дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 22 серпня 2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 , а, отже, основний дохід родини відповідача складається більшою частиною з його зарплатні. Крім цього, відповідач також зазначив, що у нього на утриманні є непрацездатна мати ОСОБА_8 , яка є пенсіонеркою та хворіє на цукровий діабет 2 типу та має хронічні хвороби серця. Пенсійного забезпечення їй не вистачає, а тому частину її витрат відповідач бере на себе.

25 вересня 2025 року від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій остання заперечувала проти обставин, викладених у відзиві на позовну заяву.

Позивачка та представник ОСОБА_2 надала до суду заяви, у яких просили цивільну справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач також надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі з урахуванням поданого ним раніше відзиву на позовну заяву.

Згідно із приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із довідкою №21/2024 від 13 липня 2024 року ОСОБА_2 навчається у Краківській академії навчання ім. Анджея ОСОБА_5 на денній формі навчання, період навчання з 01 жовтня 2024 року по 30 вересня 2027 року.

11 листопада 2016 року між ОСОБА_3 повторно вступив у шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 11 листопада 2016 року. Прізвища після укладення шлюбу: чоловіка ОСОБА_9 , жінки ОСОБА_9 .

Відповідно до копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23 вересня 2019 року та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 15 червня 2023 року, у ОСОБА_2 та ОСОБА_10 є двоє дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки №903/HR від 18 серпня 2025 року, виданої менеджером персоналу ТОВ «Ранбаксі Фармасьютікалс Україна» ОСОБА_3 працює в ТОВ «Ранбаксі Фармасьютікалс Україна» на основному місці, займає посаду головного фахівця з методів розширення ринку збуту. Заробітна плата ОСОБА_3 з 01 червня 2025 року становить 40 332,00 грн., включаючи усі податки.

Відповідно до наказу №693-в від 23 серпня 2023 року, виданого в.о. директора департаменту по роботі з персоналом АТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_10 , головний економіст відділу обліку внутрішньобанківських операцій регіональних управлінь банку департаменту бухгалтерського обліку АТ «Ощадбанк» надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 22 серпня 2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.

Мати ОСОБА_3 - ОСОБА_8 , проживає одна, є пенсіонеркою за віком та хворіє на цукровий діабет 2 типу та має хронічні хвороби серця, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 25 червня 1981 року, свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , пенсійного посвідчення серії НОМЕР_6 від 27 червня 2017 року та виписками з електронної медичної карти та історії хвороби.

Правовідносини, що виникли між сторонами законодавчо урегульовані наступним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, ураховуючи означені правові норми, матеріальний стан відповідача, факт перебування на його утриманні двох малолітніх дітей, дружини, яка перебуває у декретній відпустці та непрацездатної матері, а також те, що ОСОБА_2 будучи повнолітньою особою продовжує навчання, у зв`язку із чим не має можливості самостійно заробляти грошові кошти на своє утримання, суд приходить до висновку про можливість щомісячного стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 аліментів на його утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів), до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не пізніше, ніж до досягнення останнім двадцяти трьох років, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Судові витрати слід розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 4, 12, 13, 28, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 247, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, ст. 141, 150, 155, 180-185, 191, 198-201 Сімейного Кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_8 ) щомісячно аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи стягнення з 06 червня 2025 року до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не пізніше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) сплачений останньою судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев