УХВАЛА

30 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 201/6498/23

провадження № 61-6666св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

вирішуючи питання про прийняття відзиву ОСОБА_1 на касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2025 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Федорчук К. Ю., через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду

від 23 квітня 2025 року у зазначеній справі.

Верховний Суд ухвалою від 03 червня 2025 року відкрив касаційне провадження

у цій справі, витребував справу з Соборного районного суду м. Дніпра, надав строк для подання відзиву до 03 липня 2025 року.

16 вересня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Соколова Г. Ю., через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу.

Відзив не може бути прийнятий до розгляду Верховним Судом та підлягає поверненню заявнику без розгляду з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 395 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частинами першою та другою статті 126 ЦПК України передбачено, що право

на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої та другої статті 127 ЦПК суд за заявою

учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення

або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Верховний Суд зауважує, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжено лише у разі наявності дійсно непереборних та об`єктивних перешкод, істотних труднощів, які не залежать від волі особи та унеможливлюють своєчасне вчинення відповідної процесуальної дії.

Встановлено, що копія ухвали Верховного Суду від 03 червня 2025 року та касаційна скарга ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року з доданими до неї матеріалами була направлена ОСОБА_1 на адресу, яка зазначена в касаційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 , проте рекомендоване поштове

відправлення повернуто до суду з відміткою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд в ухвалі від 03 червня 2025 року роз`яснив право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, визначив строк на подання відзиву до 03 липня 2025 року. Також зазначив

про необхідність додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Соколова Г. Ю., надіслала відзив через підсистему «Електронний суд» 16 вересня 2025 року, тобто поза межами встановленого судом строку.

При цьому ОСОБА_1 не звертається до суду з клопотанням про продовження такого процесуального строку.

Відповідно до статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний

обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю треба розуміти таку реалізацію прав

і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання

на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду,

що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи наведене, а також те, що відсутнє клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву, відзив ОСОБА_1 слід повернути заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 126, 127, 183, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня

2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 ,

про витребування майна повернути заявнику без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров