Справа № 527/2927/25
провадження № 2/527/1359/25
УХВАЛА

01 жовтня 2025 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Левицька Т.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Коніщук», Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про визнання права власності на транспортний засіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях Територіальний сервісний центр МВС №5347,

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на транспортний засіб.

Перевіривши позовну заяву з доданими до неї документами, суддя дійшла висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є визнання права власності на транспортний засіб, тобто позов носить майновий характер, оскільки пов`язаний з підтвердженням прав на майно, тому, виходячи з вимог пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору при зверненні до суду має обчислюватися з урахуванням дійсної вартості спірного майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року, прийнятій у справі №910/13737/19, провадження № 12-36гс20, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №907/9/17, провадження №12-76гс18).

Однак, із позовної заяви вбачається, що вона не відповідає викладеним вище вимогам, а саме в ній не зазначено ціну позову.

Положеннями ч. 4 ст. 177 ЦПК України, передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140 грн).

До позовної заяви додано документ про сплату судового збору в розмірі 1211,40 грн за вищевказані вимоги майнового характеру, але суд не може перевірити відповідність сплаченої суми ціні позову.

Таким чином, для усунення вищевказаних недоліків позовної заяви, позивачу необхідно визначити ціну позову виходячи з дійсної вартості транспортного засобу станом на день подання позовної заяви до суду, з наданням до суду відповідних доказів на підтвердження визначеної вартості майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позову без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 175, 177, 185, 294, 258-261 ЦПК України,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Коніщук», Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про визнання права власності на транспортний засіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях Територіальний сервісний центр МВС №5347 залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Про прийняте рішення повідомити позивача, надіславши йому копію ухвали для відома і виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. В. Левицька