Справа № 493/1285/24
Номер провадження 2-др/493/8/25
У Х В А Л А

01 жовтня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Тітової Т.П.

за участю секретаря Сирота О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача - адвоката Ліпецької Вікторії Василівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 12.09.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково, в порядку поділу спільного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частки автомобіля марки Chevrolet у розмірі 88691,75 грн. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. Зобов`язано відповідача ОСОБА_1 подати до суду докази щодо розміру понесених нею судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

16.09.2025 року до Балтського районного суду Одеської області через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ліпецької В.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

В обґрунтування заяви вказано, що загалом розмір судових витрат, що має понести відповідач у зв`язку з розглядом справи, складає 15 000,00 грн, які представник відповідача і просить у повному обсязі стягнути з позивача. На підтвердження понесених витрат, надано договір про надання правничої допомоги, укладений між відповідачем та адвокатом Ліпецькою В.В. від 20.08.2024 р., додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 20.08.2024 р. та акт надання послуг від 15.09.2025 року.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Войтович Ю.В. 22.09.2025 року подала до суду заперечення на заяву представника відповідача про стягнення судових витрат, у якій просила відмовити у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Ліпецької В.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 15000 грн., що з заявленою сумою судових витрат до стягнення позивач не погоджується, оскільки до відзиву на позовну заяву відповідач не надала орієнтовного переліку сум понесених витрат, не надано документ, який свідчить про сплату суми в розмірі 15000 грн. Крім того, відповідачем були вчинені дії, які затягнули судовий процес і позивачу довелось призначати експертизу транспортного засобу. Також просила врахувати те, що правова позиція сторін у справі не змінювалась, адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги та інші обставини.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ліпецька В.В. в судове засідання не з`явилася, в поданій заяві про ухвалення додаткового рішення просила розгляд справи провести без її участі та участі відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Войтович Ю.В. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн. з таких підстав.

Судом встановлено, що 02.09.2024 року до Балтського районного суду Одеської області був поданий відзив у справі. Зазначений відзив був поданий в інтересах відповідача від імені адвоката Ліпецької В.В. У відзиві не зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідач поніс чи очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Крім того, додатково судом встановлено, що 25.09.2024 року до Балтського районного суду Одеської області була подана заява про виклик свідка. Зазначена заява була подана в інтересах відповідача її представником адвокатом Ліпецькою В.В.

26.09.2024 року до Балтського районного суду Одеської області була подана заява щодо долучення до матеріалів справи підтвердження про направлення заяви про виклик свідків позивачу та його представнику. Зазначена заява була подана в інтересах відповідача її представником адвокатом Ліпецькою В.В.

13.11.2024 року до Балтського районного суду Одеської області була подана заява про долучення до матеріалів справи відповіді наданої адміністратором територіального сервісного центру 5148 Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС). Зазначена заява була подана в інтересах відповідача її представником адвокатом Ліпецькою В.В.

06.12.2024 року до Балтського районного суду Одеської області була подана заява про надання пояснень у справі на заяву позивача про зміну предмету позову. Зазначена заява була подана в інтересах відповідача її представником адвокатом Ліпецькою В.В.

Таким чином суд констатує, що орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідач поніс чи очікує понести у зв`язку з розглядом справи, у встановлений ЦПК України спосіб, заявлено відповідачем чи її представником не було.

Відповідно ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України, серед іншого, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

При цьому, ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто аналізуючи наведені положення статті та враховуючи те, що дана справа розглядалась судом у відкритому судовому засіданні, то слід дійти висновку, що в даному випадку, можливість здійснення розподілу судових витрат після ухвалення судового рішення у справі - здійснюється лише у разі, якщо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву про намір подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У ч. 8 ст. 141 ЦПК України не встановлено вимог до форми заяви про надання доказів щодо витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Тому такі заяви можуть подаватись суду як в усній, так і в письмовій чи електронній формі. Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2021 року у справі № 755/4466/20-ц (провадження № 61-16762св21).

У постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 643/3720/15-ц (провадження № 61-18762св19) зазначено, що, враховуючи відсутність у матеріалах справи попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, відсутність у заяві переліку витрат, про відшкодування яких йдеться, незаявлення до закінчення судових дебатів про відшкодування судових витрат та неподання особою заяви про намір подати докази на підтвердження судових витрат після ухвалення судового рішення, суд дійшов помилкового висновку про відшкодування витрат.

Отже, процесуальним законом на учасника справи покладено обов`язок у першому зверненні до суду навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а докази у підтвердження понесених витрат учасник справи повинен надати суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву і ці докази неможливо було подати з поважних причин.

Верховний Суд у постанові від 29 травня 2024 року у справі № 676/2951/21, «вирішуючи питання про судові витрати та своєчасне подання доказів понесення додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах: …. «право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, керуючись положеннями ст. ст. 124, 129 ГПК України (аналогічні положення закріплені й у ст. ст. 134, 141 ЦПК України), кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (п. 1.20 постанови Верховного Суду від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19)».

Однак, як встановлено судом з матеріалів справи, ані зміст відзиву на позовну заяву, ані інші заяви та клопотання сторони відповідача - не містять зазначення орієнтовного розрахунку судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи. При цьому, слід зауважити, що згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, у ЦПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору (як позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, так і відзиву), оскільки з огляду на ст. 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справ.

Враховуючи, що відповідачем чи її представником не було у встановлений законом спосіб заявлено про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а також враховуючи, що позовні вимоги були частково задоволенні, і необхідність звернення до суду була пов`язана з ухиленням відповідача компенсувати вартість частки автомобіля придбаного подружжям в період шлюбу та проданого відповідачем без згоди позивача, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 133, 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Ліпецької Вікторії Василівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

СУДДЯ