КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Ящук Т.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року задоволено позов, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №495797-КС-004 від 16.10.2024 року у розмірі 21 471,36 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., а всього на загальну суму 23 893,76 грн.

Не погоджуючись з рішенням, 28 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 сформував та надіслав засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду, зареєстровано судом 29 серпня 2025 року.

01 вересня 2025 року витребувано з Дніпровського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи №755/12713/25, які надійшли до суду апеляційної інстанції 10 вересня 2025 року.

Апеляційна скарга подана з порушенням вимог ст. 356 ЦПК України, оскільки не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України).

В апеляційній скарзі представник скаржника просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір» посилаючись на те, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги перевищує 5% річного доходу скаржника за попередній календарний 2024 рік, оскільки відповідно до відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 12 серпня 2025 року № 1214-25- 05483, відповідач як у 2024, так і у 2025 році має мінімальні доходи.

Зазначає, що відповідно до п. 63.5 ст. 63 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) у порядку, визначеному ПКУ.

До інформаційної бази Державного реєстру включаються, зокрема, такі дані про фізичних осіб: джерела отримання доходів, об`єкти оподаткування, сума нарахованих та/або отриманих доходів, сума нарахованих та/або сплачених податків.

Тому відомості про доходи, які видаються органами податкової служби, фіксують усі можливі наявні у апелянта доходи, у тому числі з продажу житла або отриманих дивідендів або доходу від депозиту

Проте, апеляційний суд вважає, що зазначена представником скаржника обставина щодо неможливості сплатити судовий збір не є достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони.

Відповідно до частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 12 серпня 2025 року, доданих до апеляційної скарги, вбачається, що ОСОБА_1 отримала дохід за період I кварталу 2024 року по IІ квартал 2025 року в розмірі 5498,36 грн.

В постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року, справа № 821/1896/15-а, провадження№ К/9901/14384/18 зазначено, що визначення майнового стану сторони процесу є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату судових витрат. Якщо через низький рівень майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Верховний Суд зауважив, що обов`язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний майновий стан заявника для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони покладається саме на заявника. Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2023 року у справі №990/13/23 зазначено, що документ з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відображає лише інформацію про доходи скаржника, який сам по собі не відображає скрутний майновий стан особи, яка подає скаргу.

Для звільнення від сплати судового збору заявник має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави для звільнення такої особи від сплати судового збору.

Апеляційна скарга та клопотання не містять даних та на їх підтвердження доказів про реальний майновий стан та доходу скаржника, зокрема, скаржник не надав суду даних про стан банківських рахунків, інших активів; або інших доказів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Отже, у задоволенні клопотання про звільнення від сплатисудового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду слід відмовити.

Згідно з п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної на рішення суду становить 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з даною позовною заявою сума судового збору, яка підлягала сплаті становила 3028 грн., однак позовну заяву було подано через систему «Електронний суд», то було застосовано коефіцієнт 0,8 для пониження розміру ставки судового збору, а тому судовий збір склав 2422,40 грн.

Частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір» не передбачає можливості подвійного застосування коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, розмір судового збору за подання апеляційної скарги повинен становити 2422,40 грн. х 150% = 3633,60 грн.

Тому, скаржник повинен сплатити судовий збір в розмірі 3633,60 грн. на реквізити Київського апеляційного суду: отримувач коштів: ГУК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0026010, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а.

Оригінал квитанції необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , яке подане представником ОСОБА_2 , про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року - залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ст. 356 ЦПК України, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Т.І. Ящук