Справа № 523/2999/16-ц
Провадження №6/523/385/25
У Х В А Л А

"26" вересня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Ячменьової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про примусове проникнення до житла,

УСТАНОВИВ:

20 серпня 2025 року до Хаджибейського районного суду м. Одеси через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. про примусове проникнення до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , із залученням понятих та органів Національної поліції до виконавчого провадження.

Подання обґрунтовано тим, що на примусовому виконанні приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 78021690 з примусового виконання виконавчого листа № 523/2999/16-ц, виданого Суворовський районний суд м. Одеси 22 квітня 2025 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 2/05/02 від 02.07.2008 у розмірі 18315,14 доларів США та 4016,34 грн, а також судовий збір у розмірі 13193,27 грн. Приватний виконавець відкрив виконавче провадження, боржниця повідомлена про початок примусового виконання.

Під час проведення виконавчих дій встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстрована квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки, і в якій зареєстроване місце проживання боржниці. Двічі під час виходу за місцем її проживання з метою опису майна в рахунок погашення заборгованості приватному виконавцеві двері не відчинили, що ускладнює виконання та порушує законні вимоги стягувача, у зв`язку з цим відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України приватний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням.

Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2025 року матеріали за поданням передані за підсудністю до Пересипського районного суду м. Одеси.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд розглядає зазначене подання негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, у матеріалах справи є клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича перебуває виконавче провадження № 78021690 з примусового виконання виконавчого листа № 523/2999/16-ц, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 22 квітня 2025 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 2/05/02 від 02.07.2008 у розмірі 18315,14 доларів США та 4016,34 грн, з яких: заборгованість по кредиту 17205 доларів США 78 центів; прострочена заборгованість по кредиту - 815 доларів СIIIА 71 центів, поточна заборгованість по відсоткам 293 доларів США 65 центів; пеня за прострочення сплати кредиту 2882 гривень 99 копійок; пеня за прострочення сплати відсотків 1133 гривень 35 копійок, а також судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 13193,27 грн.

07 травня 2024 року приватний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження та направив її боржниці ОСОБА_1 поштою рекомендованим листом.

В силу ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

За результатами проведених виконавчих дій у межах виконавчого провадження приватним виконавцем встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстроване майно, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 84,9 кв.м, житлова площа 50 кв.м.

Вказана квартира є предметом договору іпотеки, укладеного з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 2/05/02 від 02.07.2008 між Банком та ОСОБА_1 , за умовами якого в іпотеку прийнято вказану квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та складається із чотирьох житлових кімнат, загальною житлової площею 50,0 кв. м і підсобних приміщень, загальна площа квартири 84,9 кв.м, належну іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 08.06.2005 (бланк САА №446204), зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації і реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі 47к на cтop. 83, номер запису 14, реєстраційний № 11153125.

За відомостями ДМС боржниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

27 травня та 18 червня 2025 року під час виходу приватного виконавця за зареєстрованим місцем проживання боржниці з метою виявлення її місцезнаходження, вручення її постанов про відкриття виконавчих проваджень та виявлення та опису її майна, вхідні двері квартири зачинені, на стук у двері ніхто не відповів, про що, були складені відповідні акти.

Виконавець зазначив, що вказані обставини ускладнюють виконання виконавчого документа, унеможливлюють проведення опису та арешту майна боржниці та порушують законні вимоги стягувача.

Відповідно до ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Таким чином, обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб (п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Дослідивши надані приватним виконавцем документи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки виконавцем не надано належного доказу, що вказує на ухилення боржниці від виконання рішення суду, а саме, не надано доказів, що вона була повідомлена про відкриття виконавчого провадження, а надані акти вказують на відсутність боржниці на час прибуття виконавця до житла.Відсутні докази про доведеність факту наявності майна у вказаній квартирі, яке належить боржниці, як підстава для примусового проникнення до житла.

Отже, приватним виконавцем не доведений факт перешкоджання йому у проникненні до квартири, як одна із складових умов для задоволення внесеного до суду подання.

Крім того, не надано і інших доказів, які б вказували на відсутність іншого майна, на яке можна було б звернути стягнення.

На підставі встановлених судом обставин по справі слід дійти висновку, що внесене подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржниці на теперішній час є передчасним.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 439 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про примусове проникнення до житла відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Ухвала складена та підписана 26 вересня 2025 року.

Суддя