Справа № 215/7711/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Коноваленка М.І.

секретар судового засідання - Коломійчук К.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків,-

ВСТАНОВИВ:

16.09.2025 представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом в ынтересах позивача про відшкодування моральної шкоди до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» /далі ПрАТ/, яким просить стягнути відповідно до ст.ст.153, 173, 237-1 КЗпП України 250 000,00 грн. моральної шкоди, у зв`язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності.

В обґрунтування вказує, що на ПРАТ «ЦГЗК»: з 06.04.1999 по 02.07.2001 електрозварником дільниці аспірації та пилогазовентиляції, з 13.10.2021 по 05.09.2024 прохідником нарізної дільниці №5 шахти імені Колачевського (всього на підприємстві відповідача в шкідливих умовах працював 5 років 1 місяць 21 день), він отримав хронічні професійні захворювання: - радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та м`язові-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з пері артрозом колінних суглобів ПФ першого ступеня; - вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації: синдром вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, двобічним плечолопатковим пері артрозом (ПФ другого ступеня), деформуючим остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня); - хронічний (пиловий) бронхіт першої стадії, нерізко виражений пневмофіброз, легенева недостатність першого ступеня, які, відповідно до акту розслідування від 09.07.2025 р., виникли з вини роботодавця.

Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №125/25/1486/В від 28.08.2025 первинно позивачу було встановлено трутю групу інвалідності та 65% втрата професійної працездатності з датою повторного переогляду 01.09.2026. Протипоказана важка фізична праця, тривала хода, переохолодження.

Вважає, що йому не було забезпечено безпечних умов праці, він втратив працездатність, виконуючи певний час роботи в напружених та шкідливих умовах праці. Виходячи з характеру захворювань, позивач має скарги на стійкий біль та обмеження рухів у поперековому відділі хребта з іррадіацією в кінцівки, порушену ходу, біль в плечових, ліктьових і колінних суглобах, обмеження рухів та хрускіт в них, заніміння кінцівок, побіління рук на холоді, головний біль, запаморочення, швидка втомлюваність, порушення сну, задишка при незначному фізичному навантаженні, сухий, приступоподібний кашель, переважно вранці. Виходячи з характеру захворювань позивач неодноразово знаходився на лікуванні. Значну частину часу він витрачає на підтримання свого здоров`я, що порушує його нормальні життєві зв`язки, і це додає йому ще більшого морального пригнічення та призводить до постійних переживань. Вважає, що шкода завдана не тільки йому особисто, а і його сім`ї. Через погіршення стану здоров`я не може матеріально забезпечувати свою сім`ю як раніше, і навпаки сам потребує фізичної та моральної допомоги від своїх близьких.

Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.09.2025 р., в якій зазначено, що розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу встановено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

29.09.2025 в суд надійшло клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі АТ «Кривбасзалізрудком» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2025 у задоволенні даного клопотання відмовлено.

29.09.2025 відповідачем подано суду відзив на позов (а.с.102-121) разом з підтвердженням про направлення його копії позивачу. Представник відповідача позов не визнає в повному обсязі, у відзиві вказує, що позивач окрім роботи на ПРАТ «ЦГЗК», мав значний стаж роботи (протягом 15 років 3 місяця) у шкідливих умовах праці на АТ «Кривбасзалізрудком», що позначилось на виникнення у позивача професійного захворювання. Позивач був попереджений про шкідливість умов праці під розписку; за роботу в шкідливих умовах позивач отримував пільги та компенсації, підвищену оплату праці та додаткові відпустки. Тривалість роботи позивача в шкідливих умовах залежить від самого працівника і лише працівник несе відповідальність за наслідки свого вибору. Працюючи в шкідливих умовах, позивач сам повинен дбати про свій стан здоров`я. Представник відповідача звертає увагу суду на те, що позивач, не зважаючи на явні ознаки ушкодження здоров`я та періодичне проходження лікування, продовжуваав працювати у шкідливих умовах, і жодного разу не заявляв про порушення зі сторони відповідача умов його праці. Усвідомлюючи ризик виникнення професійного захворювання, позивач умисно тривалий час не повідомляв адміністрацію ПрАТ «Північний ГЗК» про необхідність переведення його на іншу менш шкідливу або менш важку працю, у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я, а навпаки пропрацював у цих шкідливих умовах з 13.10.2021 по 05.09.2024. Крім того, вважає що позивачем не надано доказів спричинення шкоди, не обґрунтовано розмір моральної шкоди, сума не відповідає вимогам розумності та справедливості, просить відмовити в задоволенні позову. Крім того, представник відповідача у віззиві пропонує позивачу відповісти на 7 запитань, зміст яких виклала у саоу відзиві, керуючись ст.93 ЦПК України. Позивач не скористався своїм правом надати відповіді на поставлені йому запитання. Також, представник відповідача вважає, що заявлена сума на відшкодування моральної шкоди підлягає оподаткуванню, тобто податки слід стягнути з позивача у разі задоволення позовних вимог, і просить суд витребувати у позивача довідку, видану банківською установою, про наявність у нього рахунку для поповнення, що може сприйматися судо як визнання позову. Однак, представник відповідача позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З 06.04.1999 по 02.07.2001 працював на ПРАТ «ЦГЗК» електрозварником дільниці аспірації та пилогазовентиляції, з 13.10.2021 по 05.09.2024 прохідником нарізної дільниці №5 шахти імені Колачевського. Вказаний період роботи позивача на ПрАТ підтверджується копіює трудової книжки (а.с.23-37),

Працюючи в підземних умовах шахти імені Колачевського з 13.10.2021 по 05.09.2024 прохідником, виконував весь комплекс гірничих робіт з проходження гірничих виробок, кріплення та очисного виймання корисних копалин. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення бурового інструменту внаслідок обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, через що виконувані роботи характеризувалися фізичним перевантаженням. Через недосконалість технологічного устаткування та технології підземного видобутку руди, мавши місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, протягом тривалої дії підпадав під вплив підвищених параметрів пилу переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони та виробничої локальної вібрації. Також, зазнавав впливу аналогічних шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, працюючи: - з 06.04.1999 по 02.07.2001 електрозварником на ВАТ «ЦГЗК», - з 05.07.2001 по 27.10.2003, з 02.02.2004 по 15.02.2017 учнем прохідника, прохідником, кріпильником, гірником очисного забою на ПАТ «Кривбасзалізрудком». Обставини за яких позивач отримав хронічні професійні захворювання підтверджується п.17 акта розслідування хронічного професійного захворювання (а.с.46).

Згідно акта розслідування хронічного професійного захворювання від 09.07.2025 (а.с.43-48), позивачу ОСОБА_1 встановлено хронічні професійні захворювання: - радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та м`язові-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з пері артрозом колінних суглобів ПФ першого ступеня; - вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації: синдром вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, двобічним плечолопатковим пері артрозом (ПФ другого ступеня), деформуючим остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня); - хронічний (пиловий) бронхіт першої стадії, нерізко виражений пневмофіброз, легенева недостатність першого ступеня. Позивачу вперше встановлено 65% втрати професійної працездатності (25% радикулопатія, 30% вібраційна хвороба, 10% хронічний (пиловий) бронхіт) та третю групу інвалідності з 28.08.2025 з наступним переоглядом 01.09.2026, згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №125/25/1486/В від 28.08.2025 (а.с.64-67).

З 01.04.2001 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Ст.ст.21, 28, 34 даного Закону було передбачено обов`язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, професійним захворюванням застрахованим та членам їх сімей.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції вказаного Закону. Проте Конституційний Суд України вважає,що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 Цивільного кодексу України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Встановлений законодавством розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві не суперечить вимогам ст.22 Конституції України. З огляду на викладене, Конституційний Суд України не вбачає підстав для визнання не конституційними положень п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішенні спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 внаслідок отриманого ним професійного захворювання та втрати у зв`язку із цим професійної працездатності, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини.

Так, згідно зі ст.153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. На власника покладається обов`язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акта розслідування хронічного професійного захворювання від 09.07.2025 (а.с.43-48), встановлено хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами, що спричинили захворювання є: важкість праці: періодичне перебування в незручній робочій позі 52,3% часу зміни при допустимому значенні до 25%; перебування у вимушеній позі 10,8% часу зміни при допустимому значенні до 10%; маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну 40кг. при допустимому значенні до 30кг., згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил; - вібрація локальна: еквівалентний корегований рівень віброприскорення на 3дБ перевищував допустимий рівень та складав 79 дБ при гранично допустимому 76дБ з вимогами ДСН 3.3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації»; - хімічні фактори: концентрація кремнію діоксиду кристалічного за вмістом в пилу від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично допустиму концентрацію в 3,2 рази і складала 6,4 мг/м3 при гранично допустимій концентрації 2,0 мг/м3 відповідно до вимог «Державних медико-санітарних нормативів допустимого вмісту хімічних речовин у повітрі робочої зони». Умови виробничого середовища та важкість праці прохідника відносяться до 3 класу 3 ступеня шкідливості (а.с.45).

Позивач працював в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача понад 5 років.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі, характер моральних страждань і наслідки, що наступили.

При встановленні розміру моральної шкоди суд враховує характер захворювання, пов`язаного з обмеженням в пересуванні та фізичними навантаженнями, фізичними і моральними стражданнями позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з цим, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, а також тривалість його роботи у шкідливий умовах, зокрема, на підприємстві відповідача.

Відповідно до наслідків що наступили, які підтверджуються медичним висновком ЛЕК, випискою із медичної карти стаціонарного хворого, виписними епікризами, витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №125/25/1486/В від 28.08.2025 (а.с.38-42,64-84) позов слід задовольнити частково та стягнути з ПрАТ на користь позивача 150 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що вимагає позивач завищеною.

Крім того, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

У відповідності зі ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з ПрАТ на користь держави судовий збір в сумі 1500,00 грн.

На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст.10, 12, 43, 49, 141, 259 ч.6, 263-265, 268, 273, 174 ч.4, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», ідентифікаційний код юридичної особи: 00190977; місцезнаходження: 50066, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди без стягнення податків та обов`язкових платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», ідентифікаційний код юридичної особи: 00190977; місцезнаходження: 50066, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, 1500 грн. судового збору на користь держави.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржене особами, які беруть участь у справі безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти -денний строк, з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення складено без проголошення 30 вересня 2025 року.

Суддя: