Справа № 298/938/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 вересня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Кожух О. А., Мацунич М. В.

з участю секретаря Гусоньки З. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Мазур Олена Сергіївна, на рішення Великоберезнянського районного суду від 29 липня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2022 року ОСОБА_2 пред`явив позов до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

Свої вимоги мотивував тим, що сторони проживали однією сімєю, не перебуваючи у шлюбі між собою. Згідно свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 24.10.2006 р. у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18 серпня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, однак спільне життя у них не склалося, згідно рішення Шевченківського районного суду Запорізької області від 09 квітня 2009 року шлюб було розірвано.

На даний час позивач (батько) тимчасово проживає разом з донькою у АДРЕСА_1 , адже змушений був тікати від військових дій з місця свого проживання та реєстрації м. Запоріжжя.

Відповідачка, мати дитини, знаходиться за кордоном, будь-якої участі у вихованні та утриманні доньки не приймає.

У звязку з цим позивач просить визначити місце проживання дитини разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.1-4).

Рішенням Великоберезнянського районного суду від 29 липня 2022 року позов задоволено. Визначено місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце фактичного проживання АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) (а.с.29-31).

На це рішення відповідачка ОСОБА_1 та її захисник Мазур О. С. подали апеляційну скаргу. Зазначають, що відповідачка не була повідомлена про час та місце розгляду справи, а також про порушення правил визначення підсудності. Справа розглянута без залучення органу опіки та піклування та без врахування положень ст. 160 СК України, яка передбачає правила визначення місця проживання дитини, якій виповнилося 14 років. З огляду на це, апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити (а.с.33-37).

У судове засідання в апеляційній інстанції учасники справи в черговий раз не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином. Про причини не явки не повідомили.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з таких підстав.

Задовольняючи позов та визначаючи місце проживання дитини разом з батьком суд першої інстанції вказав, що він виходить з інтересів самої дитини, особистих якостей матері та батька, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків.

При цьому, в порушення вимог статті 19 СК України суд не залучив орган опіки та піклування, участь якого є обов`язковою в справах даної категорії, а також не застосував норму ч. 3 ст. 160 СК України, яка передбачає право дитини, якій виповнилося 14 років, самостійно прийняти рішення щодо місця свого проживання.

Вказані порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, у відповідності до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення по суті позовних вимог.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5 ст.19 СК України).

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч.6 ст.19 СК України).

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 пред`явив позов до ОСОБА_1 про визначення місця проживання їх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд першої інстанції розглянув даний спір та визначив місце проживання дитини разом з батьком ОСОБА_2 . В обґрунтування ухваленого у даній справі судового рішення місцевий суд зазначив, що виходив з інтересів самої дитини, особистих якостей матері та батька, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків.

При цьому, в порушення вимог статті 19 СК України не залучив орган опіки та піклування, участь якого в даній справі є обов`язковою, та не врахував їх письмовий висновок щодо розв`язання даного спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини та її батьків.

Вказані допущені порушення є суттєвими та такими, що призвели до неправильного вирішення справи.

Крім того, на момент ухвалення судового рішення у даній справі дитині, щодо якої виник спір про визначення місця її проживання, виповнилося 14 років, а відтак повинна була застосована норма статті 160 СК України, яка передбачає право такої дитини визначити своє місце проживання з одним із батьків самостійно.

За цих обставин, враховуючи допущені порушення при її розгляді, а також право дитини, якій виповнилося 14 років, визначити своє місце проживання самостійно, в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Мазур Олена Сергіївна, задовольнити частково.

Рішення Великоберезнянського районного суду від 29 липня 2022 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 вересня 2025 року.

Головуючий:

Судді: