Справа № 345/5534/25
Провадження № 2-з/345/35/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі судді Сирко Й.Й., розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка подана в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2025 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені яких діє представник ОСОБА_1 , звернулися до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріального збитку, заподіяного відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25.05.2025 у м. Калуші на вулиці Кульчицької. Сума заподіяного збитку складає 209 946,00 грн., яка не покрита страхувальником відповідача, адже перебуває поза межами ліміту відповідальності страхової компанії ПрАТ «КНЯЖКА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Вимогу про стягнення заподіяного збитку у відповідному розмірі заявлено саме ОСОБА_5 , який додатково просить стягнути з відповідача 50 000,00 грн. заподіяної моральної шкоди внаслідок ДТП. Моральні страждання, на переконання цього позивача, заподіяні йому через отримані ушкодження сином ОСОБА_3 , який керував автомобілем у момент ДТП. Інший позивач ОСОБА_3 просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 2 222,93 грн. (витрати на придбання лікарських засобів, медичні обстеження тощо) та 20 000,00 грн. заподіяної внаслідок ДТП моральної шкоди.

Одночасно із позовною заявою ОСОБА_2 , від імені якого діє представник, подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4 . Іншого обґрунтування необхідності забезпечення позову в цілому, а також запропонованого заходу забезпечення позову заява не містить.

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку про необхідність відмови у забезпеченні позову виходячи з таких підстав.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з пунктом 43 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. При цьому, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову. Вжиття заходів забезпечення позову має на меті запобігти істотному ускладненню чи унеможливленню виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких від звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав визначених законом (ч.1 ст.149 ЦПК України).

Подана до суду заява мотивована припущеннями представника одного із позивачів про можливість утруднення чи навіть унеможливлення виконання майбутнього судового рішення.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав та законних інтересів інших осіб.

Згідно з п. 1 ч.1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18.

Покликання ОСОБА_1 на ймовірне утруднення або й унеможливлення виконання можливого судового рішення у справі по суті через небажання винуватця ДТП ОСОБА_4 добровільно компенсувати потерпілим матеріальну шкоду базується лише на припущеннях та сумнівах щодо можливої недобросовісної поведінки особи. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача у справі від виконання судового рішення не є, на переконання суду, достатньою підставою для задоволення цієї заяви.

У заяві не наведено достатнього обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_4 , а також не надано будь-яких доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу.

Відповідно до приписів ч.7 ст.153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки відповідна заява не обґрунтована заявником як у контексті необхідності застосування запропонованого заходу забезпечення позову, так і в контексті співмірності та відповідності цього заходу заявленим позовним вимогам.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.149-153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_2 - адвоката Долинки Ореста Антоновича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя