Справа № 761/8506/21
Провадження № 2/761/296/2025
УХВАЛА

26 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Гусак О.Ю.,

розглянувши клопотання представника відповідача по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дживака» про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває дана цивільна справа.

Відповідачем ОСОБА_1 заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Печерським районним судом м. Києва справи за позовом ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «Дживака» про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину. Зазначає, що 19.05.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва провадження у даній справі було зупинено до розгляду Печерським районним судом м. Києва вищезазначеної цивільної справи. Разом з тим, Київським апеляційним судом 15.07.2025 винесено постанову, якою задоволено апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Інвест-Кредо», ухвалу суду першої інстанції скасовано, справу направлено для продовження розгляду. Апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції обмежився встановленням факту подання ОСОБА_1 чергового позову, предметом якого є, зокрема, визнання припиненими зобов`язання відповідача за кредитним договором № 788-Ф від 05.02.2007 у зв`язку із поєднанням в одній особі боржника і кредитора та визнання недійсним договору № 2227/К про відступлення права вимоги щодо ОСОБА_1 від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «Інвест-Кредо». Також Київським апеляційним судом зазначено, що суд першої інстанції в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та ст. 263 ЦПК України зібрані у справі докази не дослідив і неможливість встановити та оцінити обставини (факти) , які є предметом судового розгляду, на підставі зібраних доказів, не обгрунтував. Також Київський апеляційний суд вказав, що за таких обставин позбавлений можливості оцінити законність та обгрунтовансть висновку суду першої інстанції. Також представник відповідача зазначив, що подача даного клопотання не може вважатись зловживанням правом, оскільки воно подається з урахуванням висновків та зауважень суду апеляційної інстанції, яка в мотивувальній частині своєї постанови фактично визнала факт відсутності можливості оцінити законність та обгрунтованість висновків суду першої інстанції про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до розгляду справи № 757/9699/25-ц. Разом з тим, підставою для звернення ТОВ «ФК Інвест Кредо» з позовом стало те, що у ОСОБА_1 перед заявником існують невиконані зобов`язання за кредитним договором № 788-Ф, укладеним між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк» та відповідачем, право вимоги за яким передано позивачу 15.04.2020. 21.08.2019 приватним нотаріусом КМНО Валігурою Г.В. на підставі договору застави рухомого майна від 01.07.2016, сторонами якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстровано зміни відомостей до приватного обтяження та звернення стягнення на предмет обтяження, яке забезпечує основне зобов`язання в розмірі 45 000 000, 000 грн., а тому позивач вважає, що дії відповідачів направлені на уникнення звернення стягнення на майно, яке належить ОСОБА_1 . Підставою для звернення ОСОБА_1 до Печерського районного суду м. Києва стало те, що право вимоги за кредитним договором № 788-Ф від 05.02.2007 належать не ТОВ «ФК «Інвест Кредо», а ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що 02.07.2014 між ТОВ «Факторингова компанія «Актив-Гарант» та ОСОБА_3 було укладено договір № 1/07 відступлення права вимоги(цесії), відповідно до якого ТОВ «ФК «Актив-Гарант» відступило ОСОБА_3 серед іншого право вимоги за кредитним договором № 788-Ф від 05.02.2007 та одразу після підписання даного договору ОСОБА_3 відступила право вимоги за зазначеним договором ОСОБА_1 . Позов, що розглядається Печерським районним судом м. Києва ставить під сумнів наявність порушеного або оспорюваного права позивача у справі № 761/8506/21. У випадку задоволення позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, визнання належним права вимоги за кредитним договором № 788-Ф від 05.02.2007 та визнання відсутнім у ПАТ «Дельта Банк» з 02.07.14 права власності на право вимоги до ОСОБА_1 як позичальника за кредитним договором № 788-Ф від 05.02.2007, укладеним між ОСОБА_1 (як позичальником) та Закритим акціонерним товариством «ТАС-Інвестбанк» (як кредитодавцем), припинення зобов`язання ОСОБА_1 за зазначеним кредитним договором у зв`язку із поєднанням в одній особі боржника і кредитора перестануть існувати обставини, що стали підставою для звернення «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» з позовом до Шевченківського районного суду м. Києва. Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи. При цьому встановити обставини припинення з 02.07.2014 у ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 788-Ф від 05.02.2007 у даній справі неможливо.

Представник ОСОБА_1 підтримав заявлене клопотання.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши що ОСОБА_1 протягом 2017-2025 неодноразово заявляв, що АТ «Дельт Банк», а в подальшому і ТОВ «ФК «Кредо-Інвест» не належить право вимоги за кредитним договором, а також що зобов`язання було припинено в 2014 році. Це неодноразово було предметом судового розгляду і такі аргументи відхилені. Про що і зазначив Київський апеляційний суд в постанові від 15.07.2025, якою було скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19.05.2025.

Вислухавши доводи учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Так, як свідчать матеріали справи, 19.05.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва провадження у даній справі було зупинено до до розгляду по суті Печерським районним судом м. Києва цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Інвест-Кредо», ПАТ «Дельта Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмет спору ОСОБА_3 , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «Актив-Гарант» про зобов`язання вчинити дії.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.07.2025 ухвала суду першої інстанції скасована та справу направлено для продовження розгляду.

Підставою для скасування процесуального рішення суду першої інстанції стало, серед іншого те, що в порушення вимог процесуального закону, суд не обгрунтував об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення справи № 757/9699/25-ц, а отже і відсутність можливості оцінити законність та обгрунтованість висновків суду першої інстанції.

Так, ТОВ «ФК «Кредо - Інвест» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про визнання недійсним договору застави рухомого майна від 01.07.2016, предметом якого є 41,660% всіх часток статутного капіталу ТОВ «Дживака», укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та застосування наслідків недійсності правочину.

Позовна заява обгрунтовується тим, що 15.04.2020 ТОВ «ФК «Кредо-Інвест» на підставі договору № 2227/К про відступлення права вимоги , укладеного з АТ «Дельта Банк» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 788-Ф від 05.02.2007. Протягом 2021-2020 років банком здійснювалось примусове стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 07.05.2019 приватним виконавцем накладено арешт на рухоме майно боржника - частку у статутному капіталі ТОВ «Дживака». Разом з тим, 21.08.2019 приватним нотаріусом КМНО Валігурою Г.В. на підставі договору застави рухомого майна від 01.07.2016, сторонами якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстровано зміни відомостей до приватного обтяження та звернення стягнення на предмет обтяження, яке забезпечує основне зобов`язання в розмірі 45 000 000, 000 грн. Строк виконання зобов`язання - 01.07.2018, об`єкт обтяження 41,660% усіх часток у статутному капіталі ТОВ «Дживака». Враховуючи що договір застави рухомого майна від 01.07.2016 не був нотаріально посвідчений, а запис про приватне обтяження на його підставі був зареєстрований лише 05.07.2019, позивач вважає, що правочин був фактично укладений у 2019 році. За таких обставин, ТОВ «ФК «Кредо-Інвест» звернулось з даним позовом, оскільки метою укладення «заднім числом» договору застави є уникнення від виконання кредитних зобов`язань.

В свою чергу в Печерському районному суді м. Києва перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Інвест-Кредо», ПАТ «Дельта Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмет спору ОСОБА_3 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Актив-Гарант» про зобов`язання вчинити дії.

Вимогами за даним позовом є 1) визнання недійсним Договір №2227/К про відступлення прав вимоги від 15.04.2020, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК Інвест-Кредо» в частині відступлення прав вимоги до ОСОБА_1 як позичальника за кредитним договором №788-Ф від 05.02.2007, укладеним між ОСОБА_1 (як позичальником) та ЗАТ ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» (як кредитодавцем); 2) визнання належними ОСОБА_1 на праві власності з 02.07.2014 права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №788-Ф від 05.02.2007р. 3) визнання відсутніми у Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з 02.07.2014 права власності на права вимоги до ОСОБА_1 як позичальника за кредитним договором №788-Ф від 05.02.2007, укладеним між ОСОБА_1 (як позичальником) та Закритим акціонерним товариством ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» (як кредитодавцем); 4) визнання припиненими зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №788-Ф від 05.02.2007, укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ «Тас-Інввестбанк».

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що право вимоги за кредитним договором № 788-Ф від 05.02.2007 належать не ТОВ «ФК «Інвест Кредо», а ОСОБА_1 , оскільки 02.07.2014 між ТОВ «Факторингова компанія «Актив-Гарант» та ОСОБА_3 було укладено договір № 1/07 відступлення права вимоги(цесії), відповідно до якого ТОВ «ФК «Актив-Гарант» відступило ОСОБА_3 серед іншого право вимоги за кредитним договором № 788-Ф від 05.02.2007 та одразу після підписання даного договору ОСОБА_3 відступила право вимоги за зазначеним договором ОСОБА_1 .

Приписами п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України встановлено обов`язок суду зупинити провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 у справі №9901/314/19З викладено висновки щодо застосування п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України (яка за змістом є подібною до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України). Вказано, що з огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:

- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі;

- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Про таке зазначено колегією суддів Київського апеляційного суду у постанові від 15.07.2025 року.

Так, Мажара А.Г. вказує, задоволення позову, що розглядається Печерським районним судом м. Києва призведе до того, що перестануть існувати обставини, що стали підставою для звернення «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» з позовом до Шевченківського районного суду м. Києва, оскільки вимоги Товариства грунтуються на наявності у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором 788-Ф від 05.02.2007. Тому дану справу неможливо розглянути до розгляду позову ОСОБА_1 .

Разом з тим, наявність або відсутність права вимоги у ТОВ «ФК «Кредо - Інвест» до ОСОБА_1 , може бути встановлено на підставі доказів, наданих сторонами на підтвердження своїх вимог та або заперечень та встановити наявність або відсутність порушення прав за захистом якого позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва.

Також необхідно взяти до уваги те, що колегія суддів Київського апеляційного суду, скасовуючи 15.07.2025 ухвалу суду першої інстанції погодилась із доводами скаржника, що питання щодо належності позивачу права вимоги до ОСОБА_1 було предметом багатьох судових розглядів, за наслідками яких було зроблено позитивний висновок щодо наявності у позивача відповідного права, а тому з огляду на принцип юридичної визначеності, у справі № 757/9699/25-ц не може бути встановлено протилежних цьому обставин, що свідчить про помилковість висновків суду про неможливість розгляду цієї справи до вирішення по суті справи № 757/9699/25-ц.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що стороною відповідача не доведено обставин, з якими чинне процесуальне законодавство України встановлює обов`язок суду зупинити провадження у справі.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 251, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: