Справа № 283/2144/25
провадження №2/283/1179/2025
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2025 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

19 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначив, що 10 червня 2016 року виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . У сторін є спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні відносини з відповідачем фактично розірвані, спільного господарства не ведемо, шлюб має формальний характер. Спільне життя не склалося, сторони мають різні погляди на життя, протилежно різні характери, не розуміють одне одного.

Підстав для надання строку для примирення не має, стверджує позивач, адже збереження шлюбу є неможливим та суперечить спільним інтересам, а тому ОСОБА_1 наполягає на розлученні.

Явка та позиція сторін по справі:

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в додатках до матеріалів позовної заяви долучено заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, 29.09.2025 подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечує щодо розірвання шлюбу.

Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що 10 червня 2016 року виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за актовим записом № 2, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с.7).

У період шлюбу у сторін народилась спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Через протилежні погляди на шлюб та сім`ю спільне життя з ОСОБА_2 не склалося. Під час спільного проживання виявилось, що сторони мають різні погляди на життя. На ґрунті побутових проблем, через несумісність характерів виникали сварки, непорозуміння та напруженість у взаємних стосунках. Крім того, причиною розірвання шлюбу є зрада відповідачки ОСОБА_2 , яка протягом тривалого часу зраджувала позивачу, що призвело до розпаду сім`ї та втрати поваги один до одного.

На даний час відносини між сторонами фактично розірвані, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з червня 2025 року. Мають протилежно різні погляди на життя та характери, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим.

На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Син ОСОБА_7 проживає разом з ОСОБА_2 , спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній.

ОСОБА_1 вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, тому наполягає на розлученні.

Мотиви та застосовані норми права.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства.

У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

А тому, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України.

За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або встановити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з відсутністю відповідного клопотання відповідача, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, набуте у шлюбі « ОСОБА_6 ».

Згідно зі ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За таких обставин місцем проживання дитини ОСОБА_4 , слід визначити місце проживання його матері - ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 4,23,81,82,141,247,259,265,273,280,284 ЦПК України, ст.24,110,112,113,160 Сімейного кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 10 червня 2016 року виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області за актовим записом № 2.

Залишити дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Залишити відповідачу прізвище, набуте у шлюбі « ОСОБА_6 ».

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, мешканки АДРЕСА_2 .

Суддя