Справа № 570/1625/22
Номер провадження 2/570/20/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2025 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за первісним позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» про визнання протиправним нарахування заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, -

в с т а н о в и в :

27.05.2022 р. позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» в особі представника Думи О. В. звернувся до Рівненського районного суду Рівненської області із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу і з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог вх. 19838 від 18.11.2024 р. просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 5943 грн. 03 коп, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 гривень 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначає, що АТ «Рівнегаз», діючи на підставі ліцензії, виданої НКРЕКП, надавало послуги з розподілу природного газу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1386/27829, а також Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. №1379/27824, в редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин (надалі - Кодекс газорозподільних систем).

Умовами Типового договору розподілу природного газу визначено, що споживачем є фізична особа, об`єкт якої підключений де газорозподільної системи оператора ГРМ.

Фактом приєднання ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу є дії, пов`язані зі споживанням природного газу на об`єкті нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснення часткової оплати наданих послуг.

AT «Рівнегаз», як Оператор ГРМ, свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу послуги з розподілу природного газу, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та не сплатив в повному обсязі заборгованість за надані послуги, яка виникла з січня місяця 2021 року та становить 5943 гривні 03 коп.

Наводить положення п.5 ч.3 ст.20, ст. 59 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 526, 610, 611, ч. 1 ст. 714 ЦК України, ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», п. 7 глави 3, п.2 глави 1 Розділу 6 Кодексу газорозподільним систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494, постанову Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, постанови Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц, від 6 листопада 2019 року у справі №642/2858/16.

У зустрічному позові вх. №102281 від 19.07.2022 р. (а.с.102-110 т.1) та заяві про розширення позовних вимог (а.с. 186-189 т.2) позивач ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним нарахування Акціонерним Товариством "Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» заборгованості за період з 01.01.2021р. по 31 травня 2022р. в сумі 5024 грн. 27 коп. за надані послуги з розподілу природного газу за адресою АДРЕСА_2 , та зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» зробити перерахунок за надані послуги розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 31.05.2022 року за фактично надані послуги відповідно до показників газового лічильника побутовому споживачу ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування зустрічного позову позивач ОСОБА_1 вказує, що 25 січня 2020р. з описом вкладеного відповідач ОСОБА_1 надіслала АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» підписані нею 24.01.2020р. заяву приєднання до Типового договору, а також Додаток до Договору. Відповіді від відповідача не отримала, тому вважає, що її умови, викладені в Додатку до договору, були відповідачем прийняті.

Стверджує, що відповідач фактично надавав позивачу послугу розподілу природного газу за період 01 січня 2021р. по 31 грудня 2021р. величиною річної замовленої потужності обсягом (об`ємом) 90,97 м. куб. вартістю 183,40 коп. ( 90,97м. куб. х 2,016 грн. =183,40грн.).

Відповідач вимагає з позивача оплату за надання послуги за період з 01 січня 2021р. по 31 грудня 2021р. величиною річної замовленої потужності обсягом (об`ємом) 2530,01 м. куб. вартістю 5100 гривень 48 коп. ( 2530,01 м. куб. х 2.016грн. = 5100.48грн.).

До приєднання до Договору ОСОБА_1 оплачувала послуги розподілу природного газу за фактичний обсяг (об`ємом) надання послуги. Позивач зазначає, що, виходячи зі своїх інтересів, вона не прийняла б таких умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. А тому такі умови для неї є обтяжливими.

13.01.2021р. позивач звернулась із заявою до відповідача (вхідний № ЗГ-75- 33001-0121 від 13.01.2021р.) з проханням перерахувати вартість послуги розподілу природного газу до її будинку. В наданій відповіді ( вихідний № 33003.1-Лв-428-0121 від 26.01.2021р.) відповідач відмовив їй у перерахунку, та повідомив, що іншого чинним законодавством не передбачено.

Зазначає, що відмову відповідача на заяву відповідача вх. № ЗГ-75-33001-0121 від 13.01.2021р. зробити перерахунок вартості послуги розподілу природного газу (розміру величини річної замовленої потужності) вона вважає незаконною. Не зроблений вчасно перерахунок призвів до виникнення заборгованості.

Також зазначає, що за період з 01.01.2021р. по 31.12.2021р. були складені акти- претензії про надання не в повному обсязі (об`ємів) послуги розподілу природного газу від: 01 квітня 2021р., 08 липня 2021р., 12 жовтня 2021р. та 11 січня 2022р.

Відповідач надав відповіді на акти-претензії від: 28 квітня 2021р., 13 липня 2021р., 18 жовтня 2021р., в яких, як вважає ОСОБА_1 , не законно відмовив їй в перерахунку. На акт-претензію від 01 квітня 2021р. відповідач надав відмову з порушення строку встановленого законом, а саме протягом п`ять робочих днів. На акт-претензію від 11 січня 2022 р. відповідач не надав відповіді.

На дату подачі позову відповідач не зробив відповідного перерахунку послуги розподілу природного газу за період з 01 січня 2021р. по 31 грудня 2021р., відповідно до вимог викладених в актах-претензіях, тому виникла заборгованість в розмірі 5024 гривні 27 коп.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області в особі судді Красовського О.О. від 13.06.2022 р. відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.24 т.1).

Протокольною ухвалою суду від 26.09.2022 р. постановлено прийняти зустрічний позов та перейти до підготовчого судового засідання (а.с.229 т.1).

Ухвалою суду від 26.09.2022 р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.231 т.1).

25.10.2022 р. ОСОБА_1 подано до суду додаткові пояснення у справі (вх.№15515) щодо зафіксованих даних лічильника газу.

Ухвалою суду від 28.10.2022 р. в особі судді Красовського О.О. заяву ОСОБА_1 про відвід судді Красовського О.О. задоволено (а.с. 243 т.1).

Ухвалою суду від 31.10.2022 р. в особі судді Кушнір Н.В. позовну заяву АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» про визнання протиправним нарахування заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу постановлено прийняти до розгляду вказані позови, відкрити провадження у цивільній справі та розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи (а.с.2 т.2).

23.11.2022 р. позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 також подано додаткові пояснення до справи щодо факту надання послуги розподілу природного газу (а.с.8-11 т.2).

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області в особі судді Кушнір Н.В. від 28.11.2022 р. виправлено описку в ухвалі Рівненського районного суду Рівненської області від 31 жовтня 2022 року по цивільній справі №570/1625/22, шляхом вилучення з резолютивної частини абз.1 від слів "та відкрити провадження у цивільній справі за даним позовом" і з абз.2 "Розглянути її у порядку спрощеного позовного провадження" (а.с.13 т.2).

Ухвалою суду від 29.11.2022 р. суд, в особі судді Кушнір Н.В., дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відповідачем ОСОБА_4 відводу. Разом з тим, суд вважав за необхідне задовольнити заяву про відвід судді за суб`єктивним критерієм, тому задовільнив відвід судді Кушнір Н.В. від розгляду вказаної цивільної справи (а.с.23-24 т. 2).

Ухвалою суду від 02.12.2022 р. судом в особі судді Остапчук Л.В. прийнято до провадження вказану справу та призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами загального позовного провадження (а.с.28 т.2).

Ухвалою суду від 24.01.2023 р. заяву судді Остапчук Л.В. про самовідвід при розгляді вказаної цивільної справи задоволено; відведено суддю Остапчук Л.В. від розгляду справи (а.с.45-46 т.2).

Ухвалою суду від 27.01.2023 р. в особі судді Гладишевої Х.В. прийнято цивільну справу, призначено судове засідання з участю сторін (а.с.49 т.2).

Ухвалою суду від 15.05.2023 р. в особі судді Гладишевої Х.В. клопотання відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про повернення до підготовчого провадження задоволено; постановлено повернутися до стадії підготовчого провадження у вказаній цивільні справі; призначено підготовче засідання (а.с.101-102 т.2).

Ухвалою суду від 02.06.2023 р. в особі судді Гладишевої Х.В. задоволено самовідвід (а.с. 116-118 т.2).

Ухвалою суду від 19.06.2023 р. в особі судді Гнатущенко Ю. В. прийнято цивільну справу, розпочато підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.120 т.2).

Ухвалою суду від 02.08.2023 р. в особі судді Гнатущенко Ю. В. постановлено заяву позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 вх. №12811 від 26.07.2023 р. про незаконне втручання, безпідставне внесення неправдивих відомостей в автоматизовану систему документообігу суду повернути без розгляду (а.с.158 т.2).

Ухвалою суду від 02.11.2023 р. постановлено задоволити клопотання позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 про витребування доказу вх. 12367 від 19.07.2023 р. (а.с.201 т.2).

Ухвалою суду від 01.05.2024 р. в особі судді Гнатущенко Ю.В. клопотання представника позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 вх. 3800 від 04.03.2024 р. про зупинення провадження у справі залишено без задоволення.

Клопотання представника позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 про звернення до Верховного суду України для вирішення питання внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності абзацу першого частини шостої статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.2016 р. №1540-VІІІ у частині «Рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України» та абзацу першого частини сьомої статті 14 цього ж Закону в редакції Закону №394-ІХ від 19.12.2019 р. залишено без задоволення.

Прийнято заяву позивачки ОСОБА_1 про розширення позовних вимог вх.18095 від 19.10.2023 р. в частині п. 2 резолютивної частини вказаної заяви про викладення пункту 4 прохальної частини позовних вимог в новій редакції.

У подальшому постановлено розглядати справу з урахуванням заяви про розширення позовних вимог вх.18095 від 19.10.2023 р. в частині п. 2 резолютивної частини вказаної заяви про викладення пункту 4 прохальної частини позовних вимог в новій редакції.

Визначено сторонам строк з для подання заяв по суті справи.

У прийнятті до розгляду заяви позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 про розширення позовних вимог вх.18095від 19.10.2023р.в частині пункту 3 заяви про розширення позовних вимог ОСОБА_1 про доповнення прохальної частини позовних вимог п.6 наступного тексту: «Укладений договір розподілу природного газу та підписаний 24.01.2020 року між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" (Код ЄДРПОУ 03366701, адреса:33027, м. Рівне, вул. Івана Вишенського, буд.4) та ОСОБА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) визнати недійсним з дня укладання» - відмовлено, повернуто її позивачці та роз`яснено право на звернення до суду з окремим позовом (а.с.231-238 т.2).

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 05.06.2024 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 01 травня 2024 року в частині відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження повернуто особі, яка її подала; справу повернуто до Рівненського районного суду Рівненської області.

18.11.2024 р. до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла заява про збільшення позовних вимог вх. 19838 від представника позивача за первісним позовом М. Міщенко.

Ухвалою суду від 05.02.2025 р. заяву представника позивача за первісним позовом АТ " Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" М. Міщенко про збільшення позовних вимог №19838 від 18.11.2024 року прийнято до розгляду.

06.02.2025 р. відповідачем за первісним позовом подано заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій ОСОБА_1 просить суд відмовити в задоволенні заяви АТ «Рівнегаз» про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 03.04.2025 р. залишено без задоволення клопотання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 вх. 19879 від 19.11.2024 р. про визнання причин не подання до суду АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" доказу на оплату послуги за розподіл (доставку) природного газу за лютий 2020 року відповідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 02.11.2023 р. неповажними та застосування до відповідальної особи заходів процесуального примусу.

У відзиві на первісний позов вх.№10280 від 19.07.2022 р. (а.с. 38-45 т.1) відповідач ОСОБА_1 позовних вимог не визнає, просить суд відмовити АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» у задоволенні позову, на обґрунтування своєї позиції наводить наступне.

25 січня 2020р. з описом вкладеного відповідач ОСОБА_1 направила АТ «Рівнегаз» підписані нею 24.01.2020 р. заяву приєднання до Типового договору, а також Додаток до Договору. Відповіді від позивача не отримала, тому вважає, що її умови, викладені в Додатку до договору, позивачем були прийняті.

Стверджує, що позивач фактично надавав їй послугу розподілу природного газу за період 01 січня 2021р. по 31 грудня 2021р. величиною річної замовленої потужності обсягом (об`ємом) 90,97 м. куб. вартістю 183,40 коп. ( 90,97м. куб. х 2,016 грн. =183,40грн.). Позивач вимагає з відповідача оплату за надання послуги за період з 01 січня 2021р. по 31 грудня 2021р. величиною річної замовленої потужності обсягом (об`ємом) 2530,01 м. куб. вартістю 5100 гривень 48 коп. ( 2530,01 м. куб. х 2.016грн. = 5100.48грн.).

До приєднання до Договору ОСОБА_1 оплачувала послуги розподілу природного газу за фактичний обсяг (об`ємом) надання послуги. Відповідач зазначає, що, виходячи зі своїх інтересів, вона не прийняла б таких умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. А тому такі умови для неї є обтяжливими.

13.01.2021р. відповідач звернулася із заявою до позивача (вхідний № ЗГ-75- 33001-0121 від 13.01.2021р.) з проханням перерахувати вартість послуги розподілу природного газу до її будинку. В наданій відповіді ( вихідний № 33003.1-Лв-428-0121 від 26.01.2021р.) позивач відмовив їй у перерахунку, та повідомив, що іншого чинним законодавством не передбачено.

Зазначає, що відмову позивача на заяву відповідача вх. № ЗГ-75-33001-0121 від 13.01.2021р. зробити перерахунок вартості послуги розподілу природного газу (розміру величини річної замовленої потужності) вона вважає незаконною. Не зроблений вчасно перерахунок призвів до виникнення заборгованості.

Також зазначає, що за період з 01.01.2021р. по 31.12.2021р. були складені акти- претензії про надання не в повному обсязі (об`ємів) послуги розподілу природного газу від: 01 квітня 2021р., 08 липня 2021р., 12 жовтня 2021р. та 11 січня 2022р. Позивач надав відповіді на акти-претензії від: 28 квітня 2021р., 13 липня 2021р., 18 жовтня 2021р., в яких, як вважає відповідач, не законно відмовив їй в перерахунку. На акт-претензію від 01 квітня 2021р. позивач надав відмову з порушенням строку, встановленого законом, а саме протягом п`ять робочих днів. На акт-претензію від 11 січня 2022 р. позивач відповідь не надав.

На дату подачі позову позивач не зробив відповідного перерахунку послуги розподілу природного газу за період з 01 січня 2021р. по 31 грудня 2021р., відповідно до вимог викладених в актах-претензіях, тому виникла заборгованість в розмірі 5024 гривні 27 коп.

23.08.2022 р. від АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (а.с.199-204 т.1), в якому зазначається, щопред`явлені зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправним нарахування заборгованості та зобов`язання зробити перерахунок за надані послуги з розподілу природного газу відповідач не визнає, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Свою позицію обґрунтовують тим, що позивачем не зазначено за захистом якого саме порушеного права вона звертається до суду. Жодна з перелічених у ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» підстав, які дають право особі захистити порушене право споживача, не пов`язані з предметом пред`явленого позову до суду.

Послуги з розподілу природного газу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , надаються АТ «Рівнегаз» відповідно до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1386/27829, а також Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. №1379/27824, в редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин.

Відповідно до пункту 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Відповідач за зустрічним позовом стверджує, що таких або подібних звернень від ОСОБА_1 до АТ «Рівнегаз» після підписання нею заяви-приєднання до Товариства не надходило.

У відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву (вх.№12423 від 29.08.2022 р.) ОСОБА_1 стверджує, що твердження відповідача, що «жодна з перелічених у ст. 4 ЗУ « Про захист прав споживачів» підстав, які дають право особі захистити порушене право споживача, не пов`язані з предметом пред`явленого позову до суду» - є хибним, тому що відповідно до п.2 ст. 627 Цивільного кодексу України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів, яке складається із Закону України «Про захист прав споживачів», Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів, (п. 1 ст. 2 ЗУ « Про захист прав споживачів»).

Відповідач вказував, що відповідно до умов договору за календарний 2021р. ОСОБА_1 повинна йому заплатити 5100 грн. 48 коп. за надану послугу розподілу природного газу величиною річної замовленої потужності приведеної до стандартних умов обсягом (об`ємом) в 2530 ,01 м. куб., а фактично відповідач надав послугу обсягом (об`ємом) в 90,97 м. куб. від величини річної замовленої потужності. Це є порушенням умов договору в наданні послуги в кількісному вираженні, тому відповідно до пп. 2 п. З ст. 10 ЗУ « Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків, будь-яких невідповідностей наданої послуги умовам договору або вимогам, що пред`являються до неї, споживач має право вимагати відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги),

Зазначає, що не вірно визначена відповідачем величина річної замовленої потужності обсягом 2530,01 м. куб, на календарний 2021р. Вважає, що річна замовлена потужність на календарний 2021 рік відповідачем вирахувана не вірно, оскільки об`єм газу, спожитий домогосподарством ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2019р. по 30 вересня 2020р. відповідачем невірно приведений до стандартних умов. Вказує на те, що відповідачем невірно встановлена група коефіцієнтів для коригування показань лічильника ( приведення до стандартних умов об`єму газу) відповідно до спеціальної Методики, яка затверджена наказом Міністерства палива та енергетики №116 від 26.02.2004 р., оскільки AT «Рівнегаз» була визначена 4-а група коефіцієнтів( за листопад 2019р. та березень 2020р. застосований коефіцієнт 1,01, за грудень 2019р. та січень, лютий 2020р. - 1,02), коли повинна бути застосована 5-а група коефіцієнтів приведення об`єму газу до стандартних умов ( за листопад 2019р. та березень 2020р. потрібно застосувати коефіцієнт 1,00, за грудень 2019р. та січень, лютий 2020р.-1,01) .

Аналогічна ситуація з приведення до стандартних умов об`єму спожитого газу та визначення величини замовленої річної потужності на календарний 2020р.

Стверджуючи, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» неправильно встановив 4 групу коефіцієнтів для коригування показань лічильника (приведення до стандартних умов об`єму газу) відповідно до спеціальної Методики, яка затверджена наказом Міністерства палива та енергетики №116 від 26.02.2004 р., посилається на Робочий проєкт на газопостачання об`єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та на Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виданий РОБТІ від 22.01.2002 р.

В зв`язку з застосуванням в розрахунках відповідачем не вірно визначеної групи коефіцієнтів приведення об`єму газу до стандартних умов, невірно сформована база облікових даних, неправильно розраховані всі бухгалтерські проводки по її особовому рахунку за період з 01.01.2020р. по 31.05.2022р., відповідно невірно визначена величина річної замовленої потужності на календарні 2020 та 2021рр., а відповідно неправильно сформована і сума заборгованості.

У судове засідання представник позивача за первісним позовом не з`явився був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення. У заяві вх. 5596 від 03.04.2025 р. вказує про підтримання первісних позовних вимог з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та у задоволенні зустрічних вимог просить відмовити; розгляд справи проводити без участі представника Товариства.

У судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 Кондратюк І.Д. позовні вимоги з урахуванням заяви про розширення позовних вимог підтримав, у задоволенні первісного позову просить відмовити. Серед іншого зазначає, що відмова АТ «Рівнегаз» зробити перерахунок вартості послуги розподілу природного газу відповідно до заяви від 13.01.2021 року вважає неправомірною. Не зроблений вчасно АТ «Рівнегаз» перерахунок призвів до виникнення штучно створеної ним заборгованості, яка не відповідає фактично наданій ним послуги та показам газового лічильника.

Також звертає увагу, що позивачем за первісним позовом неправильно приведено об`єм газу до стандартних умов.

Вислухавши пояснення представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , дослідивши докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

1. Щодо приєднання відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Типового договору розподілу природного газу.

Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» надавало послуги з розподілу природного газу на території м. Рівного та Рівненської області на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 15 червня 2017 року № 774. Інформація про цей факт є загальнодоступною, міститься на офіційному вебсайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (посилання: https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vidachu-litsenzii-na-rozpodil-prirodnogo-gazu-pat-rivnegaz)

Постановою НКРЕКП від 27.12.2023 р. № 2511 дію ліцензії АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» зупинено у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Як наголошується у положеннях ч.6 ст. 14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень Регулятора не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження.

В абз.3 ч.5 ст.14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" також визначено, що рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями.

Відповідно, АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» надавало послуги з розподілу природного газу на території м. Рівного та Рівненської області (зокрема на території села Кругле Рівненського району Рівненської області) в період з 15 червня 2017 року по 27 грудня 2023 року.

Наведена інформація є загальнодоступною, міститься на офіційному вебсайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (посилання: https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-zupinennya-diyi-licenziyi-z-rozpodilu-prirodnogo-gazu-vidanoyi-rivnegaz).

Послуги з розподілу природного газу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , надавалися AT «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» відповідно до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1386/27829, а також Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. №1379/27824, в редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин (надалі - Кодекс газорозподільних систем).

Загальна заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , станом на час подачі первісного позову (27.05.2022 р.) становила 5024 гривні 27 коп. Вказана заборгованість збільшилася у зв`язку з продовженням ігнорування відповідача за первісним позовом виконувати взяті на себе зобов`язання із розподілу природного газу та відповідно становить 5943 гривні 03 коп, про що зазначив позивач за первісним позовом у заяві про збільшення позовних вимог від 15.11.2024 р.

На підтвердження заявлених позовних вимог первісним позивачем надано копію Типового договору розподілу природного газу (а.с. 9, 10); фінансовий стан по особовому рахунку абонента № НОМЕР_1 (а.с.7); копія Акта від 13.01.2022 року звіряння розрахунків та надання послуг розподілу природного газу за період з 01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. між побутовим споживачем ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , та АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз», за результатами звіряння показників лічильника (Самгаз G4 014-838 2017 р. №6059522), наданих послуг розподілу газу, виставлених рахунків на оплату та стану рахунків (а.с.8); копії актів перевірки стану пломб газового лічильника від 31.03.2021 р., 30.06.2021 р., 01.10.2021 р., 31.12.2021 р. (а.с.11-14).

Також на підтвердження збільшення позовних вимог позивачем за первісним позовом подано розрахунок суми заборгованості за послуги розподілу природного газу, в якому наведені показники газового лічильника за особовим рахунком № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , та відповідні нарахування оплати наданих послуг за період з червня 2022 р. по грудень 2023 р.

Стаття 714 ЦК України передбачає, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

З 01 жовтня 2015 року введено в дію Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року № 329-VІІІ, яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України, впроваджено розмежування послуг та обов`язків оператора газорозподільної системи та постачальника природного газу.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про ринок природного газу», регулятор затверджує кодекс газорозподільних систем за результатами консультацій із суб`єктами ринку природного газу.

Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року №2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1379/27824, розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу», визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Відповідно до п. 1 глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Згідно з п. 1 глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі Договір). Відповідно до п. 1.3. цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 633 ЦК України, умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 1.3 Договору передбачено декілька незалежних одна від одної обставин, за наявності однієї із яких вважається, що споживач приєднався до умов договору.

На підтвердження факту приєднання відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 до умов Договору позивачем за первісним позовом надані фінансовий стан по особовому рахунку абонента № НОМЕР_1 (а.с.7); копія Акта від 13.01.2022 року звіряння розрахунків та надання послуг розподілу природного газу за період з 01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. між побутовим споживачем ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , та АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» (а.с.8); копії актів перевірки стану пломб газового лічильника від 31.03.2021 р., 30.06.2021 р., 01.10.2021 р., 31.12.2021 р. (а.с.11-14 т.1).

Відповідач за первісним позовом визнає факт споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того, на підтвердження прийняття нею умов Договору ОСОБА_1 долучила до відзиву на первісний позов та до зустрічного позову копії заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу, підписаної нею особисто від 24.01.2020 р., та Додатку до умов Договору розподілу природного газу, складеного нею ОСОБА_1 24.01.2020 р., в якому нею запропоновано встановити інший порядок оплати поставленого газу побутовим споживачем, ніж той, що передбачено у Типовому договорі (а.с.46, 47 т.1).

Твердження відповідача за первісним позовом про факт прийняття позивачем умов, запропонованих нею у Додатку до договору від 24.01.2020р., суд вважає безпідставним з огляду на наступне.

Як визначено у ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Окрім того, частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.2 ст.638 договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч.3 ст.205 ЦК України у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

ОСОБА_1 не надано доказів акцепту умов, викладених нею у Додатку до договору від 24.01.2020 р., з боку позивача. У вказаному випадку ані чинне законодавство, ані умови Договору не надають можливості сторонам висловлювати свою згоду з умовами договору шляхом мовчання. Водночас, у ч.1 ст.634 ЦК України чітко визначено, що сторона, яка приєднується до договору приєднання, не може пропонувати іншій стороні свої умови договору.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 приєдналася до умов Договору, отримувала послуги з розподілу природного газу. Доказу про розірвання договору розподілу природного газу до суду відповідач за первісним позовом не надала.

Відповідно до абзацу 1 пункту 9 Глави 6 Розділу VI Кодексу ГРС припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Послуга з розподілу природного газу не складається лише з фактичного переміщення природного газу розподільчою системою трубопроводів, а включає також цілодобове надання фактичного доступу замовленої потужності об`єктів споживача до газорозподільної системи, наявність технічної можливості у будь-який необхідний споживачу час скористатись можливістю розпочати газоспоживання.

Пунктом 5.2 Договору, визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Пунктом 7.4 Договору передбачено обов`язки Споживача зокрема, здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

З 01 січня 2020 року на виконання постанови НКРЕКП від 07.10.2019 року №2080, якою затверджено зміни до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, відбулося розділення плати за природний газ.

Відповідно до п. 1, п. 2, п. 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за:

- 39 куб.м для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі;

- 126 куб.м для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі;

- 314 куб.м для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.

Припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Згідно з п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.

Постановою НКРЕКП № 2778 від 30.12.2020 р. з 01.01.2021 р. для АТ «Рівнегаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу 2,016 грн за 1 м куб на місяць (з урахуванням ПДВ).

Постановою НКРЕКП №2765 від 22,12.2021 р. 3 01.01.2022 р. для АТ «Рівнегаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу 1,848 грн за 1 м куб на місяць (з урахування ПДВ).

Згідно з ч. ч. 6, 7, 9 ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень Регулятора не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження. Регулятор веде реєстр всіх прийнятих рішень та забезпечує вільний доступ до них на своєму офіційному веб-сайті у затвердженому ним порядку. Рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, та рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення. Регулятор оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття. Інші рішення Регулятора набирають чинності з дня їх прийняття, якщо рішенням не встановлено більш пізній строк набрання чинності, та доводяться до відома осіб, на яких поширюється їх дія, у порядку, встановленому Регулятором. Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно, факт оприлюднення на сайті регулятора постанови щодо встановлення тарифу на послугу свідчить про набрання нею чинності та обов`язковості її виконання відповідними суб`єктами господарювання.

Постановою НКРЕКП № 2778 від 30.12.2020 р. з 01.01.2021 р. для АТ «Рівнегаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу 2,016 грн за 1 м куб на місяць (з урахування ПДВ).

Об`єм газу, спожитий об`єктом за адресою: АДРЕСА_1 , за газовий рік (період з 01 жовтня 2019 р. по 30 вересня 2020 р.) та приведений до стандартних умов, становить 2530,01 м куб.

Відповідно, місячний об`єм послуги розподілу природного газу в 2021 календарному році становив 2530,01 : 12 = 210,83 м куб., а місячна вартість складала 210,83 x 2,016 = 425,04 грн.

Постановою НКРЕКП від 06.03.2020р № 580 пункт 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ доповнено новим абзацом наступного змісту : «з 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за 314 куб, м для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим».

За газовий рік, що передував 2022 календарному року (період з 01 жовтня 2020 р. по 30 вересня 2021 р.), ОСОБА_1 використано 90,73 м куб. природного газу.

З врахуванням вимог Постанови НКРЕКП від 06 03.2020р. № 580 місячний об`єм послуги розподілу природного газу становив 314 : 12 = 26,17 м куб.

Постановою НКРЕКП №2765 від 22.12.2021 р. з 01.01.2022 р. для АТ «Рівнегаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу 1,848 грн за 1 м куб на місяць (з урахування ПДВ), місячна вартість послуги з розподілу природного газу з січня 2022 року становить 26,17 х 1,848 = 48,36 грн.

Загальна вартість наданих послуг з розподілу природного газу за 2021 рік за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату подання первісного позову (27.05.2022р.) становила 5100 гривень 48 коп. (а.с.8 т.1).

Загальна вартість наданих послуг з розподілу природного газу за 2022 рік за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату подання первісного позову (27.05.2022р.) становила 241 гривня 80 коп. (а.с.7 т.1).

Як вбачається з наданих доказів відповідачем за первісним позовом здійснено оплату за надані послуги з розподілу природного газу в лютому 2021 року на суму 53,00 грн, в березні 2021 року на суму 106,00 грн, в квітні 2021 року на суму 53,00 грн, в травні 2021 року на суму 53,00 грн, в червні 2021 року на суму 53,00 грн, загальна сума оплати складає 318,00 грн. (а.с.8 т.1)

Також, за період з червня 2022 р. по грудень 2023 р. первісним позивачем нараховано 918,76 грн. (а.с.11 т.3)

З урахуванням уже оплачених коштів за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 318,00 грн заборгованість відповідача за первісним позовом за вказаний позивачем у позові період складає 5943,03 грн.

2. Щодо неправильного застосування номеру групи коефіцієнтів в розрахунках приведення об`єму газу до стандартних умов за 2019 та 2020 рр.

Пунктом 5.1 Розділу V Типового договору розподілу природного газу визначено, що облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу ГРС.

Згідно із пунктом 5.2 Типового договору розподілу природного газу визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом ГРС та цим Договором.

В пункті 5.3 Типового договору розподілу природного газу передбачено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м. куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі ГРС.

Порядок визначення об`єму розподіленого Споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього Договору (пункт 5.4 Типового договору розподілу природного газу).

Таким чином, Типовий договір (затверджений Регулятором) та Правила №2496 передбачають приведення поставленого природного газу до стандартних умов незалежно від виду споживача.

Вказане підтверджується також пунктом 4 розділу 1 Глави І Кодексу ГРС, в якому зазначено, що споживач природного газу (споживач) - це фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Пунктом 3 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРС передбачено, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.

Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу.

Так, правилами пункту 6 глави 1 розділу XV Кодексу ГРС визначено, що за відсутності корекції тиску та температури у ЗВТ, виміряний об`єм газу має бути приведений до стандартних умов за формулою: об`єм газу, виміряний засобом вимірюваної техніки (м. куб.) х коефіцієнт приведення до стандартних умов вимірювання = об`єм газу, приведений до стандартних умов, (м куб.)

При цьому, для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (k) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики №116.

Відповідно до пункту 2 Методики №116 її дія поширюється на суб`єктів господарювання, які у господарсько-виробничій діяльності для вимірювання об`єму спожитого газу використовують лічильники, крім випадків використання газу за показами лічильників громадянами-підприємцями для власних потреб.

Проте, зі змісту постанови Верховного Суду від 04.05.2022 по справі №640/20232/18, пункт 6 глави 1 розділу XV Кодексу ГРС вказує на необхідність застосування лише відповідного коефіцієнту при приведенні обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, який зазначений виключно у додатках до Методики №116, а не власне самої Методики №116. Тобто, дана норма пов`язує приведення обсягів спожитого природного газу до стандартних умов не з порядком, процедурою чи колом споживачів, що визначені Методикою № 116, а з числовими значеннями коефіцієнтів, які зазначені в додатках до цієї Методики.

Таким чином, суд приходить до висновку, що нормами Кодексу ГРС та положеннями Типового договору, які затверджені Регулятором, встановлено обов`язок оператора ГРМ проводити розрахунки по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, оскільки прямих вказівок на те, що ці норми поширюються лише на комерційних споживачів, у законодавстві немає, а така можливість стосовно побутових споживачів прямо передбачена відомчими актами самого Регулятора, що узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним судом у постанові від 04 травня 2022 по справі №640/20232/18.

Виходячи з наведеного вище, нарахування за спожитий природний газ у відповідності до вказаних нормативних актів за адресою споживання: 35345, вулиця Шевченка, буд. 53, с. Кругле, Рівненського району, Рівненської області, правомірно здійснювалось із застосуванням коефіцієнта приведення до стандартних умов.

При цьому, надані ОСОБА_1 розрахунки не підтвердженні належними доказами, які вказали б на безспірність факту неправомірності нарахувань, проведених АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» по особовому рахунку позивача за первісним позовом.

3. Щодо відсутності у НКРЕКП повноважень відповідно до визнання положень Закону України неконституційними.

Обґрунтовуючи свої заперечення щодо первісного позову та свої позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 також вказує, що постанови НКРЕКП є неконституційні, незаконні, а отже, не можуть бути застосованими судами, посилаючись на Рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року № 5-р/2019.

Суд звертає увагу, що згаданим Рішенням було визнано неконституційними лише окремі норми Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22 вересня 2016 року № 1540-VIII.

Цим Рішенням Конституційний Суд України визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), абзац п`ятий частини третьої статті 8 Закону України „Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29 вересня 2016 року № 1540VIII. Водночас, визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), частину першу статті 1, пункт 2 частини першої статті 4, частину першу, абзаци перший, другий частини другої статті 5, абзаци другий, третій, четвертий, тридцять дев`ятий, сороковий частини третьої, частину шосту статті 8 цього Закону.

У Рішенні КСУ констатував, що утворення постійно діючого незалежного державного колегіального органу, який за функціональним призначенням, сферою діяльності, повноваженнями має ознаки центрального органу виконавчої влади, але не підпорядковується Кабінету Міністрів України і не належить до системи органів виконавчої влади, не узгоджується з Конституцією України.

Зважаючи на те, що визнання неконституційними окремих положень Закону матиме правовим наслідком істотні прогалини у законодавстві стосовно порядку організації діяльності Комісії, що може унеможливити її функціонування та виконання нею завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, КСУ визнав за потрібне відтермінувати втрату чинності відповідними положеннями Закону для приведення чинного законодавства у цій частині у відповідність до вимог Конституції України.

У Рішенні Суду зазначається, що частина перша статті 1, пункт 2 частини першої статті 4, частина перша, абзаци перший, другий частини другої статті 5, абзаци другий, третій, четвертий, тридцять дев`ятий, сороковий частини третьої, частина шоста статті 8 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22 вересня 2016 року № 1540VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з 31 грудня 2019 року.

Отже, Рішення суду стосується виключно положень статей 1, 4 і 5, які визначають статус НКРЕКП як повністю незалежного органу, а також статті 8, яка визначає процедуру призначення та звільнення з посад членів НКРЕКП.

Відповідно, суд вважає, що рішення суду не ставить під сумнів відповідність Конституції інших статей Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22 вересня 2016 року № 1540VIII, що визначають повноваження, правовий статус членів та порядок організації роботи НКРЕКП, а також не скасовує повноважень Комісії з надання операторам ГРМ ліцензії на здійснення діяльності з розподілу газу на визначених територіях.

29 грудня 2019 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення конституційних принципів у сферах енергетики та комунальних послуг», опублікований у «Голосі України» 28 грудня 2019 року, яким внесені зміни, зокрема, в частині її правового статусу, особливостей призначення та припинення повноважень членів Регулятора, вказані зміни забезпечили конституційні принципи у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність та допустимість, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» необхідно задовольнити.

У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 257, 526, 527, 614, 626, 634, 714 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», суд

у х в а л и в:

Первісний позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз"до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 5943,03 грн (п`ять тисяч дев`ятсот сорок три гривні 03 копійки).

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» про визнання протиправним нарахування Акціонерним Товариством "Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» (Код ЄДРПОУ - 03366701, адреса: 33027, м.Рівне, вулиця Івана Вишенського, 4) заборгованості за період з 01.01.2021р. по 31 травня 2022р. в сумі 5024 гривень 27 коп. за надані послуги з розподілу природного газу за адресою АДРЕСА_2 , та про зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» 4) зробити перерахунок за надані послуги розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 31.05.2022 року за фактично надані послуги відповідно до показників газового лічильника побутовому споживачу ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_3 , відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони справи:

Позивач за первісним позовом Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз",, , адреса місця знаходження: вул.Івана Вишенського,4, м.Рівне, .

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Гнатущенко Ю.В.