Справа № 146/784/25
Провадження № 22-ц/801/2141/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пилипчук О. В.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 рокуСправа № 146/784/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів: Панасюка О. С., Берегового О. Ю.,

за участю секретаря судового засідання Луцишина О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області про залишення позовної заяви без розгляду, постановлену у цій справі 17 липня 2025 року у селищі Томашпіль суддею цього суду Пилипчуком О.В., дата складання повного тексту судового рішення не відома,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Кадочнікова А.О., звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

17 липня 2025 року ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області вищевказану позовну заяву залишено без розгляду.

Підставою для постановлення такої ухвали суду стало те, що позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується доказами, двічі не з`явилися у судове засідання, при цьому від сторони позивача не надходила заява про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд дійшов висновку про наявність підстав, визначених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, для залишення позову без розгляду.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду, посилаючись на її передчасність та неповне з`ясування судом обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в прохальній частині позовної заяви міститься посилання про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Крім того, ОСОБА_1 вказує на те, що вона особисто не отримувала викликів у судові засідання.

Також зауважує, що її представник адвокат Кадочніков А.О. не міг повідомити її про судові засідання, оскільки з 20 травня 2025 року по даний час перебуває у Збройних силах України за межами Вінницької області та знаходиться без засобів зв`язку.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з огляду на таке.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право кожного на розгляд його справи судом закріплено також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Отже, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Вказані правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №759/6512/17 , від 22 березня 2021 року у справі № 757/43966/16-ц.

З матеріалів справи вбачається, що 10 червня 2025 року ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області постановлено перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи відкладено на 03 липня 2025 року.

03 липня 2025 року позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

03 липня 2025 року ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області розгляд справи відкладено на 17 липня 2025 року.

17 липня 2025 року позивач та її представник в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

При цьому, позивач та її представник були належним чином повідомленими про призначення справи до розгляду на 03 липня 2025 року та 17 липня 2025 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Так, 12 червня 2025 року копію ухвали суду першої інстанції від 10 червня 2025 року, якою призначено розгляд даної справи на 03 липня 2025 року, було отримано представником ОСОБА_1 адвокатом Кадочніковим А.О. в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» (зворот а.с. 45).

Також 04 липня 2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Кадочніковим А.О. в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» було отримано повістку про виклик до суду на 17 липня 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 50).

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України право апеляційного оскарження в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково мають лише учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Як визначено ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (ч. 7 ст. 272 ЦПК України).

Отже, враховуючи встановлені обставини та наведені положення процесуального закону, апеляційний суд вважає, що доставлення копії ухвали суду від 10 червня 2025 року та повістки про виклик до суду на 17 липня 2025 року до електронного кабінету законного представника ОСОБА_1 адвоката Кадочнікова А.О. свідчить про вручення вищезазначених документів самому позивачу - ОСОБА_1 .

Відтак, суд першої інстанції, встановивши, що позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце судового розгляду, повторно не з`явились в судове засідання, не повідомивши про причини неявки, дійшов правильного висновку про наявність передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України підстав для залишення позову без розгляду.

Разом з тим, доводи скаржника про те, що в прохальній частині позовної заяви міститься посилання про розгляд справи за відсутності сторони позивача апеляційний суд відхиляє, з огляду на те, що ні в прохальній частині позовної заяви, ні в самому тексті позовної заяви, представник позивача не просив розглядати справи за його відсутності або без участі самого позивача.

Також колегія суддів вважає необґрунтованим твердження ОСОБА_1 про те, що її представник - адвокат Кадочніков А.О. не міг повідомити її про судові засідання, оскільки з 20 травня 2025 року по даний час перебуває у Збройних силах України за межами Вінницької області та знаходиться без засобів зв`язку, оскільки в матеріалах справи міститься роздрукований трекінг поштових відправлень підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», відповідно до якого 12 липня 2025 року позивач ОСОБА_1 особисто отримала повістку про виклик до суду на 17 липня 2025 року (а.с. 52), що також спростовує посилання скаржника на те, що вона особисто не отримувала викликів у судові засідання.

Колегія суддів наголошує, що передбаченому у статті 6 Конвенції праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що посилання позивача в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у мотивувальній частині ухвали суду, та не дають підстав для висновку про передчасність постановлення згаданої ухвали та неповне встановлення судом обставин справи.

Таким чином, відповідно до положень ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області про залишення позовної заяви без розгляду від 17 липня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді: О. С. Панасюк

О. Ю. Береговий