Справа № 346/3778/24
Провадження № 2/346/191/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: Сольського В.В.

за участю секретаря Біди Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах дочки ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Рогалевич Андрій Борисович до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Міністерство оборони України, про встановлення належності до сім`ї військовослужбовця, який загину захищаючи Батьківщину та перебування на його утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (в інтересах дочки ОСОБА_2 ) від імені та в інтересах якої діє адвокат Рогалевич Андрій Борисович звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення належності до сім`ї військовослужбовця, який загинув захищаючи Батьківщину та перебування на його утриманні.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з самого народження, все своє життя проживала в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Її молодший рідний брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав разом з нею за вищевказаною адресою. Їхні батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 померли ще на початку 90-х років, тому позивач та її брат ОСОБА_6 залишились повними сиротами та проживали разом з дідом ОСОБА_7 та бабою ОСОБА_8 , які також померли в різний період 2013 року.

З того часу позивач та її брат ОСОБА_3 проживали однією сім`єю за вказаною адресою, до народження у позивачки, як одинокої матері дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого вони стали проживати у трьох з дочкою позивачки.

За весь час спільного проживання однією сім`єю, як члени сім`ї, ні позивач, ні ОСОБА_3 не мали як офіційного, так і цивільного подружжя, з ними більше ніхто не проживав та не був зареєстрований за адресою їхнього проживання.

ОСОБА_3 , як єдиний чоловік в сім`ї, завжди сприймав свій обов`язок матеріально забезпечувати свою рідну сестру, а з часу народження ОСОБА_2 , то і свою племінницю. Забезпечення побуту, утримання в належному стані господарства, задоволення потреб в одязі і відповідно в харчуванні їхньої сім`ї, також відбувалося за рахунок коштів, які заробляв ОСОБА_3 , оскільки він постійно працював на різних роботах, щоб забезпечити проживання своїх рідних на необхідному рівні.

Окрім цього з 07.06.2015 по 07.07.2016 року ОСОБА_3 приймав участь в АТО на сході України, в результаті чого отримав статус учасника бойових дій, що в свою чергу надавало йому право на користування пільгами на оплату житлових комунальних послуг в розмірі 75% в межах середніх норм споживання. Цими ж пільгами, зі зрозумілих причин, користувалась також позивач, разом із своєю дочкою.

Позивач працювала до серпня 2022 року на посаді вчителя молодших класів Коршівського ліцею Коршівської сільської ради, однак отримувана нею заробітна плата була мізерною, в порівнянні з тими коштами, якими її брат ОСОБА_3 систематично, регулярно і на постійній основі забезпечував їхню сім`ю. Саме кошти ОСОБА_3 були основним джерелом доходу та засобів до існування для позивача та її дочки.

ОСОБА_1 була вимушена в серпні 2022 року звільнитися з посади вчителя молодших класів Коршівського ліцею Коршівської сільської ради і з того часу разом із своєю дочкою ОСОБА_2 перебувала на повному у триманні у свого брата ОСОБА_3 .

Практично, одразу ж після початку збройної агресії російської федерації проти України, а саме з 06 березня 2022 року, ОСОБА_3 пішов добровольцем до ЗСУ, де проходив військову службу і виконання обов`язків по захисту Батьківщини у військовій частині НОМЕР_1 до 15 грудня 2022 року, тобто до дня трагічної смерті, що наступила внаслідок вибухової травми в с.Спірне Донецької області.

Основну частину отримуваних за військову службу коштів, а це майже 100 тисяч гривень на місяць, ОСОБА_3 витрачав на членів своєї сім`ї, тобто позивачку та її дочку, а також на утримання в належному стані їхнього побуту, будинку, підсобного господарства тощо.

З 15 грудня 2022 року, коли ОСОБА_3 трагічно загинув в зоні воєнних дій у с.Спірне Донецької області, внаслідок вибухової травми, в результаті чого, його рідна сестра, тобто позивачка, та її дочка ОСОБА_2 залишилися без засобів до існування в Україні, а тому змушені були виїхати за кордон.

На прохання позивачки, її представник адвокат Рогалевич А.Б. звернувся з адвокатським запитом до ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою отримання інформації щодо переліку документів, необхідних для отримання ОСОБА_1 компенсації (одноразової допомоги в розмірі 15 мільйонів гривень) від держави за її загиблого брата ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 захищаючи Батьківщину, як то передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2022 року №168.

В отриманій відповіді на адвокатський запит представника позивачки з вищевказаної установи, було зазначено, що сестри, батьки, дядьки, тітки та інші родичі мають право на виплату одноразової допомоги у випадку наявності рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджує факт перебування заявника на утриманні загиблого.

Тому просять, встановити факт належності ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_2 членів сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув захищаючи Батьківщину ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також факту перебування ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_2 на утриманні її рідного брата ОСОБА_3

20 листопада 2024 року позивачка змінила позовні вимоги та просила суд встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю, не перебуваючи у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, з військовослужбовцем ОСОБА_3 , який загинув захищаючи Батьківщину ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також факт перебування ОСОБА_1 разом з її дочкою ОСОБА_2 на утриманні в її рідного брата ОСОБА_3

26 вересня 2025 року представник позивачки подав до суду заяву, якою позовну вимогу про встановлення факту перебування ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_2 на утриманні її рідного брата ОСОБА_3 просив залишити без розгляду.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що позивач звертаючись до суду із вказаним позовом, визначаючи мету встановлення вищезазначеного факту, позивач посилається на необхідність реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а це вже спір про право. Крім того, вказує, що встановлення права особи, яка вважає себе членом сім`ї загиблого військовослужбовця, на отримання грошової допомоги передбачає доведення факту проживання із загиблим; наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав та обов`язків. Тому представник просить в задоволенні позовної заяви відмовити повністю, справу розглянути без участі представника.

Представник Міністерства оборони України подав до суду відзив, в якому зазначив, що позовна заява задоволенню не підлягає, так як обов`язковою умовою для визнання факту проживання однією сім`єю, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Однак позивачем не зазначено у позовній заяві та не наведено належних і допустимих доказів наявності взаємних прав та обов`язків у заявників із загиблим братом.

Оскільки належних, допустимих і достатніх доказів про проживання заявників із загиблим однією сім`єю та на підтвердження спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків заявником не надано, відповідно, відсутні підстави для визнання такого факту доведеним.

Щодо наявності доказів перебування на утриманні, представник вказує, що з позовної вимоги не вбачається, за який саме період позивачка хоче, щоб суд визнав її такою, що повністю перебувала на повному утриманні свого загиблого брата. Невідомо, і до позовної заяви відповідних доказів не долучено про те, що Заявниця не перебувала і не перебуває у зареєстрованому та незареєстрованому шлюбі. Чи не перебуває у шлюбі в даний час, у тому числі за кордоном. Позивачка вказує, що виїхала за кордон, проте не вказує коли, а ця обставина має суттєве значення для вирішення спору.

Крім того вказує, що позивачем не долучені наступні докази перебування на утриманні у загиблого, зокрема: щодо спілкування (розмов, листування, тощо) між нею та загиблим, у тому числі; щодо підтвердження перебування на утриманні; доказів придбання для заявниці загиблим братом до часу смерті речей та предметів, харчування, оплати засобів зв`язку та комунальних послуг; щодо надсилання (пересилання) заявниці від загиблого коштів по день загибелі; значних сум грошових коштів, які б підтверджували факт перебування на повному утримуванні; фото та відео доказів спільного проживання та проведення часу як одна сім`я; щодо перебування позивачки на утриманні у загиблого тощо.

Тому просить у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити повністю.

Представник позивача подав до суду заперечення на письмові пояснення, в яких вказує, що процитовані в даному розділі представником Міністерства оборони України нормативно-правові акти жодним чином не протирічать тим позовним вимогам, які були заявлені ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 в її позовній заяві, оскільки ОСОБА_1 якраз і ставить за мету довести в судовому порядку перебування її особисто, а також її неповнолітньої дочки на утриманні в свого рідного брата ОСОБА_3 , з яким вона протягом багатьох років проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, як то передбачено ч.4 ст.16-1 Закону Украни «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Крім того, вказує, що матеріалами справи чітко доведено, що померлий ОСОБА_3 , який загинув захищаючи Батьківщину, проживав разом зі своєю сестрою ОСОБА_1 у двох ще з 2013 року, тобто відтоді, коли померли їхні дідусь та бабця, так, як вони були повними сиротами, оскільки їхні батьки померли ще в 90-х роках минулого століття. А коли у ОСОБА_1 , як одинокої матері, народилася дочка, то з того часу вони вже проживали у трьох. Проживали вони разом в старому маленькому сільському будинку в с. Коршів, Коломийського району, який збудував ще їхній померлий дідусь.

Дані факти підтверджуються і місцем реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і довідкою про склад сім`ї, виданою Коршівською сільською радою і розлогою відповіддю Коршівського сільського голови на адвокатський запит, а також показами багатьох свідків, як то передбачено ст. 81 ЦПК України, на яку, власне і посилається представник третьої сторони.

З огляду на це, ставити під сумнів проживання однією сім`єю померлого ОСОБА_3 з ОСОБА_1 є недоречним та абсурдним.

Тому просить Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Представник Міністерства оборони України подав до суду пояснення, в яких зазначає, що докази надані і долучені до позовної заяви є очевидно недостатніми, про що і було вказано у відзиві на позовну заяву. Зокрема, представник відповідача навіть не вказує з якого і по який час сестра проживала разом з дитиною і з якого та по який час просить визнати даний факт і факт перебування у нього на утриманні.

Так які ж конкретні факти і за які саме періоди бажає встановити позивачка та її представник у суді.

Одночасно, які саме докази підтверджують вимоги позовної заяви представник

позивачки у позовній заяві конкретно не зазначив.

Зокрема, якими конкретними доказами представник позивача підтверджує спільний бюджет, спільне харчування, купівлю майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги тощо, невідомо.

Факт спільного проживання не означає факт проживання однією сім`єю, і це не позиція Міністерства оборони України, це позиція Верховного Суду.

Тому просить, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити повністю.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_7 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що позивач звертаючись до суду із вказаним позовом, визначаючи мету встановлення вищезазначеного факту, позивач посилається на необхідність реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а це вже спір про право. Крім того, вказує, що встановлення права особи, яка вважає себе членом сім`ї загиблого військовослужбовця, на отримання грошової допомоги передбачає доведення факту проживання із загиблим; наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав та обов`язків. Оскільки належних допустимих і достатніх доказів про проживання ОСОБА_1 із братом ОСОБА_3 однією сім`єю та на підтвердження спільного проживання, побутом, наявності взаємних прав та обов`язків позивачем не надано, відповідно, відсутні підстави для визнання такого факту доведеним. Тому представник просить в задоволенні позовної заяви відмовити повністю, справу розглянути без участі представника.

Позивач у судове засідання не з`явилась, однак її представник адвокат Рогалевич А.Б. позовні вимог8и підтримав, надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Представник Міністерства оборони України в судовому засіданні заперечив протии позову.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_7 у судове засідання не з`явився, однак у попередньо поданих поясненнях, клопотав розгляд справи проводити без його участі, у задоволенні позову просив відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процессу.

Враховуючи, що до винесення у справі рішення представник позивачки відмовився від вимоги про встановлення факту перебування ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_2 на утриманні її рідного брата ОСОБА_3 , то позов в цій частині суд залишає без розгляду та розглядає справу в межах позовної вимоги про встановлення факту належності до сім`ї військовослужбовця, який загину захищаючи Батьківщину.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, заслухавши свідків, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_8 народилась ОСОБА_1 , батьками якої зазначено: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про що в книзі реєстрації актів про народження було зроблено запис №2442, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (т.1 а.с.38).

ІНФОРМАЦІЯ_9 народився ОСОБА_3 , батьками якого зазначено: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про що в книзі реєстрації актів про народження було зроблено запис №2442, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (т.1 а.с.39).

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 булла рідною сестрою ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 у віці 34 роки, про що в книзі реєстрації актів про смерть була зроблена запис №61. Причину смерті зазначено ішемічна хвороба серця (т.1 а.с.40).

Як слідує із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 у віці 35 років, про що в книзі реєстрації зроблено запис №884. Причина смерті закрита черепно-мозкова травма (т.1 а.с.41).

Таким чином судом встановлено, що батьки заявниці та ОСОБА_3 померли.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, ІНФОРМАЦІЯ_12 народилась ОСОБА_2 , про що 21 березня 2017 року Виконавчим комітетом Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області було зроблено відповідний актовий запис №3. Батьками зазначено: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (т.1 а.с.44).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №7732 від 18.12.2022 року, ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 в зоні військових дій в с. Спірне Донецької області. Патологічні стани що призвели до смерті: інші уточнені травми з залученням декількох ділянок тіла; вибухова травма; ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків (т.1 а.с.45).

Факт смерті ОСОБА_3 стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , відповідно до якого, Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 30 грудня 2022 року складено відповідний актовий запис №1525 (т.1 а.с.46).

Із довідки №87/02-26 виданої 25 січня 2023 року виконкомом Коршівської сільської ради, слідує, що ОСОБА_3 був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 і його сім`я складалася: сестра - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ; племінниця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 був особою з числа дітей-сиріт, сімейний стан не одружений (т.1 а.с.37).

В судовому засіданні в якості свідків було допитано ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Так Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були братом та сестрою, їхні батьки померли і їх виховували бабуся з дідусем. Після смерті останніх вони жили вдвох як сім`я. мали спільний бюджет, вели спільне господарство, спільно робили ремонт та купували техніку. Після народження заявницею у 2017 році дочки ОСОБА_6 працював та забезпечував їх проживання, піклувався про племінницю, водив її в дитячий садочок. ОСОБА_3 був учасником АТО, мав пільги на житлово-комунальну послуги, якими також користувалася сестра. Вони жили однією сім`єю як брат та сестра з розподілом чоловічих та жіночих обов`язків.

Свідок ОСОБА_10 зазначила, що заявниця та загиблий ОСОБА_3 є братом та сестрою, були сиротами, після смерті у 2013 році бабусі і діда проживали спільно, вели спільний побут. Купували речі, все робили разом. Інших близьких осіб у них не було. ОСОБА_6 доглядав за племінницею, вів господарство, розподіл обов`язків у них був як у чоловіка та дружини.

Свідок ОСОБА_12 також зазначила суду, що ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_3 після смерті бабусі та дідуся проживали спільно, допомагали один одному вели спільний побут. Павло брав участь в АТО, після повернення вони продовжували спільно проживати. У 2017 році у заявниця народила дочку, ОСОБА_6 був їй за батька. Брат з сестрою жили лише у двох, ОСОБА_6 виконував чоловічу роботу по господарству, жили як брат та сестра, розподіляючи обов`язки як подружжя.

Свідок ОСОБА_11 зазначив в судовому засіданні, що заявниця з братом ОСОБА_6 жили спільно, вели спільний побут та господарство, ОСОБА_6 забезпечував їхню сім`ю, піклувався про племінницю, вів господарство.

Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

У відповідності до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і наразі триває.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (надалі - Постанова № 168 у редакції, чинній станом на день виникнення даних правовідносин), якою врегульовано питання деяких виплат військовослужбовцям, особам начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, зокрема одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-12 цієї постанови.

У відповідності до абз. 2 п. 2 Постанови № 168 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-12 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою КМ Українивід 25грудня 2013року №975 (надалі Порядок № 975 у редакції, чинній станом на день виникнення даних правовідносин).

У відповідності до п.3і п.4 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; одноразова грошова допомога призначається у разі: 1) загибелі (смерті)військовослужбовця підчас виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2)смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва ,захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Згідно із п. 1 і п. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання обов`язків військової служби внаслідок поранення.

За положеннями ч. 8 і ч. 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права; порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (п. 5 Порядку № 975).

Відповідно до ч. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають в тому числі жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

З аналізу цієї правової норми випливає, що право на виплату одноразової грошової допомоги мають чоловік та жінка, між якими існували фактичні шлюбні відносини, які, однак, не узаконили їх у встановлений законом спосіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, правомірною) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі N 554/8023/15-ц (провадження N 14-130цс19) зазначено, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю, спільний побут, взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

СК України не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду під час їх оцінки. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які підтверджують наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю (постанова Верховного Суду від 07 грудня 2023 року у справі N 442/3741/21 (провадження N 61-1292св23).

У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2023 року у справі N 463/11211/19 (провадження N 61-1214св23) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Судом встановлено, що заявниця і її рідний брат фактично проживали разом, вели спільний побут, мали спільні витрати, піклувались один про одного, що підпадає під ознаки сім`ї, однак їх відносини не носили і в силу близького кровного споріднення (рідний брат і сестра) не могли нести характеру фактичних шлюбних відносин.

Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі N 761/16799/15-ц (провадження N 14-139цс18).

Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт проживання однією сім`єю встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Отже, аналізуючи встановлені обставини справи в контексті вказаних норм матеріального та процесуального права суд констатує, що встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_3 в даному випадку не є фактом, що має юридичне значення, оскільки не породжує для позивачки юридичних наслідків, так як від встановлення даного факту у неї не виникає право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги після смерті ОСОБА_3 ..

За таких обставин у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з указаних підстав.

Керуючись ст. 4-6, 76-81, 263-265, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах дочки ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю, не перебуваючи у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, передбаченому ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Сольський В. В.