№ 207/4309/25
№ 2/207/1761/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Єрмакової Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №426776936 від 13.05.2019 у розмірі 34 287 (тридцять чотири тисячі двісті вісімдесят сім) грн. 10 коп., сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №426776936 від 13.05.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 , право вимоги за яким перейшло до позивача на підставі договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, укладеному між позивачем та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс", яке, в свою чергу, набуло право вимоги від ТОВ "Таліон Плюс" відповідно до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, укладеного між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Таліон Плюс", яке, зі свого боку, набуло право вимоги від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на підстави договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод).

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Крім того, відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував обставини зазначені в позовній заяві, вважав позов безпідставним та надуманим, посилаючись на те, що на підтвердження факту переходу прав вимоги від первісного кредитора позивачем не надано належних доказів, що підтверджують перехід до позивача прав вимог у сумі, яка вказана в додатках до договору факторингу. Відповідач посилається на те, що відступлення прав вимоги може стосуватися лише дійсних прав, що існують на момент їх передачі, однак первинний договір факторингу укладено 28.11.2018 р., тобто майже за рік до того моменту, коли був укладений кредитний договір від 13.05.2019 №426776936, тобто станом на дату укладення договору факторингу не існувала та не могла існувати будь-яка кредитна заборгованість відповідача перед кредитором, яку б можна було відступити на користь позивача. Також відповідач зазначає, що він не укладав/не підписував Договір кредиту в редакції, яку долучає представник позивача в якості копії до позовної заяви. Крім того, відповідачем зазначено, що в матеріалах справи не містяться належні докази перерахування відповідачу суми позики. Також заявляв про пропущення позивачем строків позовної давності. Просив відмовити в задоволенні позову.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, 13.05.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №426776936, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 12 790 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі.

Згідно умов Кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі:

- 12 790,00 грн 13.05.2019 на банківську карту № 4149-49XX-XXXX-7802 відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні Кредитного договору.

Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора QT26E7Q2.

Перед укладенням Кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет:

- перейшов на офіційний сайт первісного кредитора - www.moneyveo.ua,

- зареєструвався на даному сайті, створивши особистий кабінет позичальника,

- за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнив та подав заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання.

- пройшов належну перевірку (верифікацію),

- ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною Кредитного договору. Правила надання грошових коштів у кредит Первісного кредитора, перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору;

- отримав на номер телефону, вказаний у заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання Кредитного договору.

- надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) первісного кредитора щодо укладання Кредитного Договору (підписав Кредитний договір одноразовим ідентифікатором).

Отже, саме відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений.

Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п.4.4 договору).

На виконання умов кредитного договору ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало на платіжну картку ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 12790,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 13.05.2019 № 8ccb5f19-7fd8-4c8d-9f32-cc0d19140e02 та довідкою від № 426776936/23052025/Э від 23.05.2025 про те, що відповідно до договору № 426776936 від 13.05.2019 р. кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами:

Надавач платіжних послуг Платника: акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", Код банку (МФО): 305299, Код за ;

Надавач платіжних послуг Отримувача: акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", Код банку (МФО): 305299, Код за ;

Особа Платника: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», Код ;

Особа Отримувача: Агаев Елтун Велиоглы, РНОКПП НОМЕР_1 ;

Рахунок Платника: НОМЕР_2 ;

Транзитний рахунок для перерахування коштів Отримувачу: НОМЕР_3 ;

Рахунок/платіжна карта Отримувача: 4149-49XX-XXXX-7802, Термін дії:12.2020;

Сума платіжної операції: 12790,00 грн.;

Ідентифікатор платіжної операції: 8ccb5f19-7fd8-4c8d-9f32-cc0d19140e02;

Дата ініціювання платіжної інструкції: 13.05.2019 18:18:07;

Дата завершення платіжної операції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг): 13.05.2019 18:18:29.

28.11.2018 між TOB "Манівео швидка фінансова допомога" (надалі - клієнт) та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до п.2.1 якого згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №44 від 17.09.2019 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до ОСОБА_1 за договором №426776936 від 13.05.2019 на загальну суму 38 827,45 грн.

05.08.2020 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №426776936 від 13.05.2019 у загальному розмірі 34287,10 грн.

04.06.2025 між ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю.

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №426776936 від 13.05.2019 у загальному розмірі 47 550,00 грн.

Розрахунок заборгованості ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за кредитним договором №426776936 від 13.05.2019 свідчить про те, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 17.09.2019 становить 38 610,04 грн., з яких 12 790,00 грн. - тіло кредиту, 25 820,04 - проценти за користування кредитом.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Таліон Плюс" за кредитним договором №426776936 від 13.05.2019, заборгованість ОСОБА_1 станом на 17.09.2019 становить 41 653,78 грн., з яких 12 789,10 грн. - тіло кредиту, 28 864,68 грн. - проценти за користування кредитом.

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №426776936 від 13.05.2019, станом на 25.06.2025 заборгованість не погашена та становить 47 550,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що набув право вимоги за кредитним договором №426776936 від 13.05.2019 на підставі договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, укладеному між позивачем та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс", яке, в свою чергу, набуло право вимоги від ТОВ "Таліон Плюс" відповідно до договору факторингу №05/0820-01від 05.08.2020, укладеного між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Таліон Плюс", яке, зі свого боку, набуло право вимоги від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на підстави договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 ст.519 ЦК України).

Аналіз вказаних норм свідчить, що ч.1 ст.514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №906/1174/18 зроблено правовий висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Вказані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що «відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу.

В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.11.2018 в справі № 243/11704/15-ц).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст. 512 ЦК України).

При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійсними.

Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі №909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20.)

Судом встановлено, що правовідносини за кредитним договором №426776936, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 виникли 13.05.2019, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином.

Між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" на час укладення договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору.

Станом на час укладення договору факторингу з ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018 кредитний договір укладений не був, у зв`язку з чим відступлення неіснуючих станом на 28.11.2018 прав вимоги та майнових прав ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» суперечить ст. 514 ЦК України, тобто право кредитора за кредитним договором від 13.05.2019 до ТОВ «Таліон Плюс», а в подальшому і до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивача ТОВ «Юніт Капітал», - не перейшло, у зв`язку з чим позивач не набув права кредитора по відношенню до відповідача по даному кредитному договору від 13.05.2019.

На час укладення договору відступлення права вимоги № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином, отже між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на час укладення договору відступлення права вимоги не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і вочевидь, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору.

Таким чином, на момент укладення договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 у ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" було відсутнє право вимоги до відповідача за зазначеним вище кредитним договором.

Як доказ передачі права вимоги за кредитним договором №426776936 від 13.05.2019 позивач посилається на витяг з реєстру прав вимоги № 44 від 17.09.2019 року, згідно якого ТОВ «Таліон Плюс» набув права грошової вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на суму 38 827,45 грн.

З вказано реєстру вбачається, що інформація про ОСОБА_1 як боржника, була надано ТОВ «Таліон Плюс» через рік після укладення договору відступлення права вимоги. Тобто, на дату укладення самого договору факторингу, у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було відсутнє право вимоги до відповідача.

Отже, у ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» також було відсутнє право на подальше відступлення права вимоги, якою вони не володіли.

Водночас підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.

Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24.04.2018 по справі № 914/868/17).

При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу.

Отже, позивачем не доведений факт відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №426776936 від 13.05.2019 від первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс", відповідно, від Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", відповідно від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ».

За таких обставин, враховуючи, що позивачем не доведений факт переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" до ТОВ "Таліон Плюс", наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора.

Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29.06.2021 по справі №916/2040/20).

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не доведено належними та допустимими доказами порушення його прав з боку відповідача та наявність у нього права звернення до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №426776936 від 13.05.2019, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст.141,259,263,265,268, 354,355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р.Є. Дубовик