Справа №345/3548/25
Провадження № 2/345/1658/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

29.09.2025 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуш цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Верхнянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

адвокат Романів О.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Свою позовну заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 (далі - спадкодавець). За життя ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: всі майнові права, а також все майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось із чого б не складалось, а також все те, на що за законом буде мати право заповів ОСОБА_3 . Однак ОСОБА_3 від прийняття спадщини та видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті батька ОСОБА_2 відмовилася.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 (далі - позивачка, спадкоємець) звернулася зі заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 . При зверненні позивачки зі заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтв про право на спадщину за законом приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. своїм листом від 10.06.2025 повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв?язку з тим, що відсутній документ, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на дане нерухоме майно. У зв?язку з цим позивачка змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину за законом. Так як право власності на житловий будинок, що знаходяться по АДРЕСА_1 було зареєстровано як спільна сумісна власність та не визначена частка спадкодавця, то позивачка не має можливості отримати свідоцтво на спадщину за законом. Крім позивачки інших спадкоємців не має. ОСОБА_3 від прийняття спадщини та видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті батька ОСОБА_2 відмовилася. Протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, позивачка не заявила про відмову від спадщини, а звернулася із заявою про її прийняття. Через те, що ОСОБА_1 не видано свідоцтво про право власності на спадкове майно, вона не набуває прав власника, належного їй майна.

Представник позивачки та позивачка подали до суду заяви, в яких розгляд справи просять провести за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовилити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча ухвалу про відкриття провадження разом із копію позовної заяви із доданими до неї документами відповідач отримав особисто, що підтверджується трекінгом поштового відправлення. Крім того, ухвалу суду від 31.07.2025 було доставлено до електронного кабінету відповідача, що підтверджуєтьсядовідкою про доставку електронного документа.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 11.07.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов.

Ухвалою суду від 31.07.2025 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

29.09.2025 представник позивачки та позивачка подали до суду заяви, в яких розгляд справи просять провести за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовилити.

Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивача суду не надав, хоча належним чином був повідомлений про розгляд даної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, відзиву на позов не подав, тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.12.2024 (а.с. 11).

Факт родинних відносин між позивачкою та померлим ОСОБА_2 , який являється її чоловіком, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб серія НОМЕР_2 від 21.02.1976 (а.с. 10).

Відповідно до дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10.04.1990 ОСОБА_2 в цілому належить житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності (а.с. 12).

Згідно зі заповітом від 15.10.2019, посвідченого керуючим справами (секретарем) виконавчого комітету Верхнянської сільської ради ОТГ Ситник М.Я. та зареєстрованим у реєстрі за №79, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: всі майнові права, а також все майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось із чого б не складалось, а також все те, на що за законом буде мати право заповів ОСОБА_3 (а.с. 21).

Відповідно до заяви № 967 від 30.12.2024 позивачка звернулася до приватного нотаріуса з метою прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 . Крім того, заявила, що майно є особистою власністю померлого (а.с. 19).

ОСОБА_3 подала до приватного нотаріуса заяву № 968 від 30.12.2024 про відмову від прийняття спадщини та видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті батька ОСОБА_2 (а.с. 20).

Згідно з витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі від 30.12.2024 приватним нотаріусом Лесик В.Б. було зареєстровано спадкову справу № 73479449 після смерті ОСОБА_2 (а.с. 22).

Листом приватного нотаріуса Лесик В.Б. № 667/01-61 від 10.06.2025 позивачку повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 неможливо, у зв`язку з відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісні власності на дане нерухоме майно (а.с. 18).

Відповідно до довідки від 30.12.2024 № 312, виданої виконавчим комітетом Верхнянської сільської ради ОСОБА_2 дійсно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 до дня смерті. Разом з ним одному домогосподарстві проживала і була зареєстрована дружина ОСОБА_1 (а.с. 24).

На спадкове домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 виготовлений технічний паспорт від 14.01.2025 (а.с. 14-17), згідно з яким вказаний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами побудовано у 1979 році та 28.12.2000 на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 на підставі дубліката свідоцтва про право власності від 10.04.1990, а його інвентаризаційна вартість станом на 14.01.2025 становить 163473,00 грн., що підтверджується довідкою, виданою ФОП ОСОБА_4 (а.с. 13).

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Оцінка суду:

дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

З правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, встановлено, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.ст. 1261 та 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Крім позивачки, яка є дружиною спадкодавця та спадкоємцем за законом першої черги, інших спадкоємців, які б звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Водночас ОСОБА_3 , яка являється спадкоємцем за заповітом, відповідно до вимог ст. 1273 ЦК України скористалася своїм правом та відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини, відсутність заперечень зі сторони відповідача, а також те, що позивачка не може оформити свої спадкові права у зв`язку з відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісні власності на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення позовної заяви та визнання за нею в порядку спадкування за законом право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного ст.ст. 16, 392, 1217, 1220, 1223, 1225, 1241, 1258, 1261, 1265, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 13, 81 ЦПК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Верхнянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКП НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_1 і.

Відповідач: Верхнянська сільська рада Калуського району Івано-Франківської області, вул. Шевченка, 72 с. Верхня Калуський район Івано-Франківської області, код ЄРДПОУ 40170117.

Суддя: