Справа № 145/957/25
Провадження № 2/145/760/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2025 р. селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Патраманського І.І.,

за участю: секретаря судового засідання Онуфрієвої А.О.

представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Іванківці Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Іванківці Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

в інтересах яких діє представник ОСОБА_1

до

Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області місцезнаходження: вул. Тиверська, 40, с-ще Тиврів Вінницького району Вінницької області,

про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИІВ:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом, в якому вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Слобода - Шлишковецька Могилів - Подільського району Вінницької області померла їхня мати, ОСОБА_4 , яка до дня смерті була зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 , який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_3 від 10 лютого 1991 року, зареєстрованого в КП „ ВООБТІ 10 лютого 1991 року, яке було видано колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 .

Відповідно до рішення № 37 3 сесії 7 скликання Іванковецької сільської ради від 09 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць в селі Іванківці Тиврівського району Вінницької області» вулицю Котовського було перейменовано на вулицю Дружби.

За життя їхня мати її майном не розпорядилась. Вони спадкоємці першої черги спадкування за законом після смерті матері. У встановлений законодавством термін вони подали до Тиврівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, заведена спадкова справа № 60429884, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47206405.

12 квітня 2019 року вони отримали свідоцтва про право на спадщину за законом (по 1/2 частці за кожним) на земельну ділянку площею 2.6986 га., яка належала їхній матері на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 23 від 14 грудня 2000 року.

А у видачі в нотаріальній конторі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 , їм відмовлено, що підтверджується постановою нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори № 379/02-31 від 12.06.2025 року про відмову в вчиненні нотаріальної дії. Неможливість оформлення даної спадщини шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтв про право на спадщину за законом пов`язана з тим, що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_3 від 10 лютого 1991 року, зареєстрованого в КП „ ВООБТІ 10 лютого 1991, видано колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дана форма власності була передбачена Цивільним кодексом УРСР, редакції 1963 року, а в Цивільному кодексі, редакції 2004 року, який діє на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , відсутня така форма власності.

Тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом.

Даний будинок був побудований в 1965 році і відповідно до даних Гришовецького старостинського округу Тиврівської селищної ради Вінницького (Тиврівського) району Вінницької області житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і присадибна земельна ділянка, які розташовані в АДРЕСА_2 , зареєстровані і рахуються за їхньою матір`ю, ОСОБА_4 .

Право їхньої матері на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 , внаслідок її смерті не припинилось.

Згідно з звітом про оцінку майна від 04.07.2025 року оціночна (ринкова) вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , становить 124800 гривень.

Реалізувати свої спадкові права іншим шляхом позивачі не мають можливості, тому звернулись до суду з даним позовом.

Просять визнати за ними, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , право власності в рівних частках ( по 1/2 частці за кожним) на житловий будинок 1965 року забудови, з господарськими будівлями та спорудами , що розташований в АДРЕСА_2 позначений на плані ФОП ОСОБА_5 , ідей, код НОМЕР_4 , кваліфікаційний сертифікат серії АЕ № 007444, від 08.02.2024 року, літерою „А, з верандою „а , загальною площею(підрахованою за формулами розрахунку площ) 76,5 кв. м., житловою площею 51,9 кв. м., допоміжною площею 24,6 кв. м., ганку, літньої кухні „Б, сараю „б, сараю „В, погріба „П/В, огорожі „ № 1, воріт „ № 2, хвіртки „ № 3, огорожі „ № 4, ринковою вартістю 124800 гривень, в порядку спадкування за законом після смерті їхньої матері, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Слобода - Шлишковецька Могилів - Подільського району Вінницької області.

Ухвалою суду від 15.07.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі.

Ухвалою суду від 07.08.2025 клопотання представника позивачів ОСОБА_1 про витребування доказів задовілено. Витребувано зТиврівської державної нотаріальної контори (с-ще Тиврів, вул.Шевченка, 5) копію спадкової справи заведеної після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Слобода-Шлишковецька Могилів-Подільського району Вінницької області, яка до дня смерті була зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 09.09.2025 закрито підготовче провадження та дану цивільну справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 позов підтримав, просить його задоволити з підстав, викладених в заяві.

Представник відповідача Тиврівської селищної ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно, подав до суду заяву, у якій просить справу розглянути у відсутності представника, позовні вимоги визнають та проти задоволення заяви не заперечують.

Суд, заслухавши позицію представника позивачів, дослідивши матеріали справи, з урахуванням визнання позову відповідачем, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Слобода-Шлишковецька Могилів-Подільського району Вінницької області померла ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а..с. 5).

На день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Гришовецького старостинського округу с.Іванківці №090 від 11.06.2025 (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 , який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_3 від 10.02.1991 (а.с.18) та земельна ділянка розміром 2,6986 га, на території Іванковецької сільської ради.

За життя ОСОБА_4 належним їй майном не розпорядилася, що стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 82210309 від 14.08.2025 (а.с.67).

Позивачі є дітьми ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвами про їх народження НОМЕР_6 від 03.05.1962 р. та НОМЕР_7 від 27.03.1954 р. (а.с.15,16).

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли діти померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом подачі нотаріусу відповідних заяв про прийняття спадщини, інші спадкоємці спадщину не прийняли, що підтверджується наданою Тиврівською державною нотаріальною конторою інформацією № 576/01-16 від 14.08.2025 (а.с. 63), витягом із спадкового реєстру №82210299 від 14.08.2025 (а.с. 65) та копією спадкової справи №94-2017 від 18.10.2016 (а.с. 69-93).

12.04.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 по 1/2 на земельну ділянку площею 2,6986 га., на території Іванковецької сільської ради (а.с. 20,22).

Водночас, постановою державного нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори Зданевич С.А. від 12.06.2025 № 379/02-31 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю належного правовстановлюючого документу в ОСОБА_4 на житловий будинок (а.с. 38-39).

Зазначена обставина і стала підставою для звернення позивачів до суду за захистом їх невизнаного права.

Згідно Рішення 3 сесії 7 скликання Іванковецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області №37 від 09.02.2016 вулицю "Котовського" в с. Іванківці перейменовано на вулицю "Дружби" (а.с. 24).

Згідно технічного паспорту ФОП ОСОБА_5 від 18.06.2025 житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями АДРЕСА_2 складається із житлового будинку 1965 року забудови, означений в техпаспорті літ. «А» , веранди «а», , загальною площею приміщень 76.5 кв.м., житловою площею - 51.9 кв.м., допоміжною площею 24.6 кв. м., ганку, літньої кухні «Б», сараю «б», сараю «В», погрібу «П/В», огорожі № 1, воріт № 2, хвіртки № 3, огорожі № 4 (а.с. 28-32).

Згідно звіту ФОП ОСОБА_5 про оцінку майна від 04.07.2025 року ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_2 складає 124800 грн (а.с. 34)

Згідно довідки ФОП ОСОБА_5 №А06-25/16 від 18.06.2025 загальна площа житлового будинку складає 76,5 кв.м., житлова площа -51,9 кв.м. (а.с.35).

Згідно виписки з погосподарської книги Гришовецького старостинського округу с. Іванківці №091 від 11.06.2025, відповідно до записів в погосподарській книзі за 2016-2020 роки, погосподарський № 1 Гришовецького старостинського округу с. Іванківці, за адресою с. Іванківці, знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями, головою домогосподарства являється померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8).

Згідно виписки з погосподарської книги Гришовецького старостинського округу с. Іванківці №092 від 11.06.2025, відповідно до записів в погосподарській книзі № 1 за 2016-2020 роки номер особистого рахунку № НОМЕР_8 в погосподарський книзі №1 відкрито на покійну ОСОБА_4 . За нею рахується земельна ділянка 0,25 га (для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарчих будівель) та земельна ділянка 0,67 га (для ведення особистого селянського господарства) (а.с.7).

Вирішуючи питання про розв`язання даного спору, суд прийшов до такого висновку.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до спадщини входять всі права та обов`язки спадкодавця, які не припиняються з настанням його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі статтею 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Згідно зі статтею 100 Цивільного кодексу УРСР, який був чинним до 01.01.2003, в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

Відповідно до положень п. 1, 2 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Об`єктами реєстрації є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі.

Як встановлено судом право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , 10.02.1991 зареєстровано КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва №149 про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 10.02.1991 виконавчим комітетом Іванківської сільської ради народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Тиврівської районної ради народних депутатів від 21.07.1988 року № 143.

Тобто, реєстрація права власності на спірний житловий будинок була проведена відповідно до чинного на той час законодавства.

Крім цього, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про власність", застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Судом за результатом дослідження доказів встановлено, що право власності на спірний будинок було оформлено на ім`я голови колгоспного двору ОСОБА_4 на підставі свідоцтва № НОМЕР_3 про право особистої власності на будинковолодіння від 10.02.1991, виданого виконавчим комітетом Іванківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Зазначене домоволодіння належало до суспільної групи «колгоспний двір».

Згідно ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-XII був введений в дію Закон України «Про власність».

Станом на 15 квітня 1991 року (до набрання чинності Законом України "Про власність") головою цього колгоспного двору являлася ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_3 від 10.02.1999. За життя ОСОБА_4 своїм майном не розпорядилася. Із заявами про прийняття спадщини за законом до нотаріуса звернулись та успадкували спадщину за законом її діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту прав, який може бути застосований судом в разі відсутності умов для оформлення відповідних прав в нотаріальному порядку.

В даному випадку позивачі отримали відмову нотаріуса в оформленні права власності на 1/2 частку житлового будинку в порядку спадкування за законом, оскільки право власності на нерухоме майно не виникало. Отже, у позивачів відсутня можливість оформити їхнє право власності на 1/2 спірного будинку в нотаріальному порядку.

Враховуючи вищевикладені обставини, відмова нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину не позбавляє позивачів права на спадкове майно.

Суд зауважує, що позивачі є спадкоємцем за законом після смерті їхньої матері. При цьому, позивачі прийняли спадщину в повному обсязі шляхом подачі нотаріусу відповідних заяв про прийняття спадщини.

В свою чергу, за час свого життя в 1991 році ОСОБА_4 , відповідно до норм Цивільного кодексу УРСР та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, набула право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

За змістом чинних на той час нормативних актів виникнення права власності на житловий будинок, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Крім цього, право власності на вказаний будинок зареєстровано бюро технічної інвентаризації відповідно до чинного на той час порядку.

Відповідно, за позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 має бути визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку, оскільки вони є спадкоємцями за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка за час свого життя набула право власності на спірний будинок, проте, оформити це право позивачі в нотаріальному порядку не можуть, оскільки у них відсутні документи, які підтверджують державну реєстрацію права власності на спірний будинок.

Підводячи підсумок суд вважає, що існують законні та достатні підстави для захисту прав позивачів в судовому порядку шляхом задоволення позовних вимог про визнання права власності на 1/2 частку спірного будинку.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі суд враховує, що хоча позовні вимоги було задоволено, проте цей спір виник не з вини відповідача. Тобто, відповідач не вчиняв дій або бездіяльності, які мали наслідком виникнення цього спору, а набув статусу відповідача в силу норм Цивільного кодексу України. Таким чином, стягнення з відповідача судових витрат буде несправедливим та нерозумним, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне не стягувати ці витрати з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 2, 3, 5- 13, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Тиврівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності в рівних частках (по 1/2 частці за кожним) на житловий будинок 1965 року забудови, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 , позначений в техпаспорті ФОП ОСОБА_5 (іден. код НОМЕР_4 , кваліфікаційний сертифікат серії АЕ № 007444, від 08.02.2024 року) літ. літерою „А, з верандою „а , загальною площею (підрахованою за формулами розрахунку площ) 76,5 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м., допоміжною площею 24,6 кв.м., ганком, літню кухню „Б, сарай „б, сарай „В, погріб „П/В, огорожу „ № 1, ворота „ № 2, хвіртку „ № 3, огорожу „ № 4, ринковою вартістю 124800 гривень, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Слобода - Шлишковецька Могилів - Подільського району Вінницької області.

Судові витрати залишити за позивачами.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та проголошено 03 жовтня 2025 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Іванківці Тиврівського району Вінницької області, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Іванківці Тиврівського району Вінницької області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач: Тиврівська селищна рада Вінницького району Вінницької області, місцезнаходження: вул.Тиверська, 40, с-ще Тиврів Вінницького району Вінницької області,

Суддя Патраманський І. І.