Справа № 309/5650/24
Провадження № 22-ц/4806/896/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

17 вересня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Собослоя Г.Г.,

суддів: Джуги С.Д., Кожух О.А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2025 року у справі № 309/5650/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и л а :

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2025 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ) 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1287-9883 від 16.10.2023 року, в розмірі 25 000,00 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 5 000,00 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 20 000,00 гривень;

Вирішено питання про судові витрати.

15 липня 2025 року (відповідно до дати на поштовому конверті) ОСОБА_1 подала до Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження. На обґрунтування причин пропуску строку скаржниця посилалася на скрутне фінансове становище та не можливістю вчасно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 11 серпня 2025 року наведені скаржницею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції визнано неповажними, а подану апеляційну залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом подачі до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску, з наданням відповідних доказів.

На виконання ухвали суду ОСОБА_1 надіслала заяву про усунення недоліків разом із клопотанням про поновлення строку, в якому вчергове посилається на скрутне матеріальне становище, при цьому зазначає, що таке є нестабільним у зв`язку з введенням воєнного стану. Вказує на те, що відносно скаржниці було відкрито два виконавчих провадження на підставі яких були заблоковані всі її рахунки, відповідно ОСОБА_1 не могла користуватися коштами, а отже вчасно подати апеляційну скаргу та сплатити судовий збір.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

За правилами статей 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно зі статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У пункті 4 частини першої статті 358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК України).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду.

Інститут процесуальних строків сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників справи та інших заінтересованих осіб добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Верховний Суд зазначає, що, вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на оскарження, суд має перевірити доводи, викладені у клопотанні, та оцінити докази, надані заявником на підтвердження об`єктивної неможливості своєчасного вчинення таких процесуальних дій, і, з урахуванням обставин (підстав) пропуску строку, зробити мотивований висновок стосовно наявності або відсутності правових підстав для його поновлення.

Питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі № 697/2360/21, від 14 вересня 2022 року у справі № 200/21749/17.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 зазначила, що: «запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду... Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15 зазначено, що тлумачення норм національного законодавства, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ, свідчить, що апеляційний суд під час вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама собою вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку апеляційного оскарження, не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення прийнято та складено Хустським районним судом Закарпатської області 04.03.2025. Копію вказаного рішення відповідно 11.03.2025 при супровідному листі № 309/5650/24/945/2025 направлено учасникам справи. Апеляційну скаргу подано 15 липня 2025 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

Як на підставу пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що такий пропуск спричинений скрутним фінансовим становищем, який у неї є нестабільним у зв`язку із введенням воєнного стану, та не можливістю вчасно сплатити судовий збір, зокрема, через відкриті відносної неї виконавчі провадження та заблоковані банківські рахунки.

Колегія суддів вважає, що зазначені обставини не можна вважати як поважну підставу пропуску строку на апеляційне оскарження, виходячи з наступного.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»).

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обґрунтованого рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами. На думку колегії суддів, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Скрутне фінансове становище, зокрема через введення воєнного стану, та не можливість вчасно сплатити судовий збір не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду, оскільки обставини зумовлені скрутним майновим станом сторони, може слугувати підставою (за наявності обґрунтованого клопотання) для відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк.

Скаржниця не навела, як саме введення воєнного стану вплинуло на неможливість подання апеляційної скарги встрок.

Колегія суддів зазначає, що вказані ОСОБА_1 у заяві підстави пропуску строку на апеляційне оскарження не можна не можуть бути розцінені як об`єктивні обставини особливого і непереборного характеру, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення такого строку.

Згідно ч. 4 ст. 357, п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на те, що наведені підстави для поновлення строку є неповажними, відтак слід застосувати положення ч. 4 ст. 357, п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України, відповідно до якого суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст.357, 358 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2025 року у справі № 309/5650/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий:

Судді: