Справа № 386/738/25
Провадження № 2/386/229/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року селище Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гут Ю. О.

за участю: секретаря судового засідання - Корніцької Л.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 до про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушенням,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , 25.04.2025 звернувся до суду позовом до ОСОБА_3 до про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушенням, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 6577,60 грн, моральну шкоду завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 100000 грн та судові витрати за надану правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує, тим, що Голованівським районним судом розглядалось кримінальне провадження за фактом вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за № 0000202, яке зареєстровано ЄРДР 05.10.2024.

Позивачу надано статус потерпілої в цьому кримінальному провадженні.

04.10.2024 ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразилися у нанесених тілесних ушкодженнях, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, здійснив нанесення тілесних ушкоджень, а саме бажаючи їх настання ОСОБА_4 наблизився в притул до ОСОБА_2 наносив її удари руками в область голови та тулуба.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді: рваної рани на волосяній частині лобної ділянки, гематоми на латеральній частині правого плеча в верхній третині, садна на задній поверхні плечевого суглоба, гематоми на спині зліва, гематоми на внутрішній поверхні лівого ліктьового суглоба, закритої чепно мозгової травми, струс головного мозку, які відповідно до висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вчиненим кримінальним правопорушенням, ОСОБА_4 завдано матеріальної шкоди на суму 6577,60 тис. грн.

Для відновлення свого стану здоров`я позивач витратив на лікування у відповідності до показань та призначень лікаря грошову суму 6577,60 грн.

Зазначені ОСОБА_2 обставини підтверджуються доданими до заяви документами, а саме: копія направлення лікаря ОСОБА_5 для проходження компютерної томографії голови, копія квитанції від 07.10.2024 ТS205507 на суму 708,89 грн.за комп`ютерну томографію, копія виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 3640, копія чеку 59961 на суму 1167,41 грн, копія чеку на суму 768,40 грн., копія чеку на суму 2430,90 тис. грн, копія чеку на уму 1002 грн, копія чеку на суму 500 грн., а також іншими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи.

Протиправними діями ОСОБА_3 , моральному здоров`ю ОСОБА_2 спричинено значної шкоди, тому що весь період намагання поновити порушені права ОСОБА_2 , життя цивільного позивача було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями, та відсторонення від займаної посади та виконання своїх трудових обов`язків у зв`язку із перебуванням на лікуванні (лікарняному).

Внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_3 понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань та виконання своїх трудових обов`язків, які ОСОБА_2 могла б реалізувати не витрачаючи часу на лікування, на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту своїх порушених прав та відновлення здоров`я.

Поміж тим, позивач у звязку із неправомірними діями відповідача додатково перебуваючи на лікарняному втратив дохід які міг би отримати перебуваючи та виконуючи свої посадові обов`язки..

Враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору та те, що відповідач свідомо та бажаючи настання таких наслідків для позивача (неправомірних дій Відповідача), користуючись принципами розумності та справедливості, розмір моральної шкоди дорівнює 100000 (сто тисяч) грн.

Визначену суму моральної шкоди у розмірі 100000 (ста тисяч) грн. вважаємо мінімальною компенсацією за перенесені ОСОБА_2 душевні страждання.

На підставі наведеного, враховуючи обставини справи, доводи викладені в обґрунтування розміру заподіяної шкоди, з урахуванням страждань, змушених змін у її житті та порушенням нормального способу життя, а також з урахуванням обставин, встановлених при розгляді кримінального провадження, розмір завданої Відповідачем майнової шкоди (матеріальних збитків) становить суму в розмірі 6577,60 (дві тисячі) грн. та моральної шкоди у розмірі 100000 (сто тисяч) грн.

Вироком Голованівського районного суду від 13.03.2025 у справі № 386/1718/24 який набрав законної сили 14.04.2025 ОСОБА_3 (відповідач по справі) визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідач свою винну у вчиненні кримінального правопорушення та завдання неправомірних умисних тілесних ушкоджень визнав у повному обсязі та просив суд суворо не карати.

Ухвалою суду від 06 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність , зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, 02.09.2025 подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність та відсутність її довірителя. Вказала, що на доказ матеріальних витрат надано квитанції про оплату медичних послуг ПП Медичний центр «Агапіт» від 08.10.2024 на суму 500 грн та не надано доказів перебування позивачки на лікуванні в даній установі, направлення для надання медичних послуг, та не вказано, які саме медичні послуги надані. На доказ оплати послуг за комп`ютерну томографію надано квитанцію від 07.10.2024 №TS05507 на суму 708,89 грн, де платником зазначено ОСОБА_6 , а не ОСОБА_2 також надано копії чеківна суму 1167,41 грн., 768,40 грн, 2430,90 грн та 981,70 грн, не надано листа призначень чи рецептів на ліки, які б підтверджували, що саме ці медичні препарати були використані для лікування позивачки. Щодо моральної шкоди, вказала, що в позові зазначено, що « протиправними діями ОСОБА_4 моральному здоров`ю ОСОБА_2 спричинено значної моральної шкоди» «Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 понесені значні моральні втрати», а відповідач по справі є ОСОБА_3 .. Щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 20000 грн., то відповідно до ч. 1 ст. 120 КПК України витрнати, пов`язані з оплатою допомоги захисника несе підозрюваний, обвинувачений. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд прийшов до такого висновку.

Згідност. 4 Цивільного процесуального кодексу України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків. та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно зі статтею 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.Судом встановлено, що

Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 13.03.2025 вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено ОСОБА_3 покарання по ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становисть 1700 (одна тисяча сімсот) грн. Вирок суд навбрав чинності 14.04.2025.

Як вбачається з вироку Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.03.2025 внаслідок своїх умисних, протиправних дій ОСОБА_3 , спричинив ОСОБА_2 , тілесні ушкодження у вигляді: рваної рани /1/ на волосяній частині лобної ділянки, гематоми /1/ на латеральній поверхні правого плеча в верхній третині, садна /1/ на задній поверхні правого плечового суглобу, гематоми /1/ на спині зліва, гематоми /1/ на внутрішній поверхні лівого ліктьового суглобу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відповідно до висновку експерта № 205 від 08.11.2024 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» пунктом 2.3.3 утверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування в кримінальному провадженні ОСОБА_2 не заявляла.

Отже, вироком суду встановлено, що, внаслідок злочинних дій відповідача, позивачу заподіяно матеріальну шкоду і ця обставина є обов`язковою для суду при розгляді цієї справи.

Відповідно до копії виписки №3640 із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_2 , вбачається, що остання знаходилоась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні а лікуванні з 04.10.2024 по 25.10.2024, травми отримала внаслідок побиття 04.10.2024, дославлена екстреною медичною допомогою. Консультація невропатолога ЗЧМТ струс головного могку. Психіатр гостра реакція на стрес . Лікування : фізрозчин.ю L-дізин, маніт, піралгін, MSO4, армадін, кокарніт, гідазепам, есцитам, стресофіт, адаптол, пренгабалдин, ренаксил.

Як вбачається з копії комп`ютерної томографії головного мозку без контрастного підсилення№3550 07.10.2024 ОСОБА_2 пройшла комп`ютерну томографію головного мозку без контрастного підсилення, заключення якого вказано даних на перелом кісток черева не виявлено. Головний мозок на час обстеження в межах норми, внутрічерепного крововиливу на час обстеження не виявлено .

За проведення платної комп`ютерної томографії ОСОБА_2 було сплачено 701 грн, 87 коп., оплату проведено через термінал ОСОБА_6 , що підтверджується квитанцією 0.0..2 від 07.10.2025.

Твердження представника відповідача, що платником в даній квитанції зазначено ОСОБА_6 , а не ОСОБА_2 , тому не підлягають стягненню з відповідача при дослідженні даного доказу знайшло своє підтвердження, тому суд не бере до уваги такий доказ, оскільки оплата за надану послугу проведена не позивачем, а іншою особою.

Відповідно до наданих позивачем копій чеків на придбання ліків №59961 від 12.10.2024 на суму 1167,41 грн №135134 від 05.10.2024 на суму 768,40 грн, №148339 від 04.10.2024 на суму 2430,90 грн та №198083 від 08.10.2024 на суму 981,70 грн позивач в період перебування на стаціонарному лікуванні в лікарні придбав ліки, вказані в призначені лікування, що також підтверджується копією виписки №3640 із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_2 .

Позивачем надано до суду копію квитанції ПП Медичного центру «Агапіт» від 08.10.2024 за надання медичних послуг, однак із квитанції не вбачається, кому саме та які надані медичні послуги у розмірі 500 грн, однак таку квитанцію суд не бере до уваги, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження такої послуги, крім того, 08.10.2025 вона перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Голованівська лікарня».

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За приписамист.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правилстатті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльність особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ст. 1190 ЦК України,особи,спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди,несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Згідно ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

Згідно ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно п. 3 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяній нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під час вирішення спорів про відшкодування шкодидо казуванню підлягають такі обставини: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з перелічених елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У п. 9 вищезазначеної постанови передбачено, що суд визначає розмір моральної шкоди в залежності від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат. Зокрема, враховуються стан здоров`я, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Відтак, позивач повинен обґрунтувати та надати належні докази на підтвердження факту заподіяння йому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі заявник оцінює заподіяну йому моральну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Також він повинен надати суду обґрунтований та у відповідності до вимог закону розрахунок суми, яку він просить стягнути.

Суд дійшов до висновку, що документально підтверджений розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 5348,41 грн (1167,41 грн + 768,40 грн, + 2430,90 грн +981,70 грн), інша частина витрат на лікування, заявлена позивачем, належним чином не підтверджена.

Щодо відшкодування моральної шкоди

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Судом встановлено, що позивач зазнав фізичного болю та душевних страждань, та інших негативних явищ, у нього погіршився стан здоров`я, внаслідок вчинених відповідачем злочинних дій. Позивач зазнала душевні страждання, у зв`язку зі значним ушкодженням здоров`я, внаслідок злочинних дій відповідача.

У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховний суд України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за №4(з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

У позові про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Представник позивача в позові вказав, що моральна шкода поллягає у тому , що дії відповідача привели позивача до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань та виконання своїх трудових обов`язків, які ОСОБА_2 могла б реалізувати не витрачаючи часу на лікування, на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту моїх порушених прав та відновлення здоров`я. Позивач у звязку із неправомірними діями відповідача додатково перебуваючи на лікарняному втратив дохід які міг би отримати перебуваючи та виконуючи свої посадові обов`язки.

Однак представником позивача на підтвердження своїх доводів не надав до суду жодного доказу.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, моральних страждань, які полягають в переживаннях внаслідок вчиненого щодо неї кримінального правопорушення, погіршення її стану здоров`я, що спричинило душевні хвилювання, стрес та переживання після вчинення відносно неї протиправних дій, необхідність контролю стану здоров`я за наслідками отриманих травм, докладання додаткових зусиль та витрачання коштів для організації свого життя і часткового відновлення попереднього стану власного здоров`я, перенесений стрес, суму завданих матеріальних збитків, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення та виходячи з міркувань розумності та справедливості, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди з відповідача на користь позивача в сумі 15000 грн.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальні збитки у розмірі 5348,41 грн та моральну шкоду у розмірі 15000 грн..

На підставі п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви майнового характеру, судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 1211,20 грн.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 1211,20 грн.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 20000, 00 грн., на підтвердження яких позивачем до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги від 07.10.2024, акт прийому передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 07.10.2024 від 0.01.2024 та квитанцію до прибуткового касового ордера №33 від 06.01.2025 на суму 20000 грн.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

На підтвердження надання правової допомоги позивачу, до суду подані такі докази, а саме: договір про надання правової допомоги від 07.10.2024, в якому вказано, що вартість послуг адвоката становив 40000 грн, тпротягом 3-х днів з моменту підписання договору клієнт сплачує надані послуги в розмірі 20000 грн., акт прийому передачі виконаних робіт від 06.01.2024, в якому вказано, що адвокат надав такі послуги надання консультації-500 грн; вивчення законодавчої практики та практики ВС-500 грн; участь представника позивача на підготовчому судовому засіданні -2000 грн, складання цивільного позову 17000 грн, всього витрати за надання правничих послуг складає 20000 грн, квитанцію до прибуткового касового ордеру №33 від 06.01.2025 про отримання від ОСОБА_2 коштів за надіні послуги у розмірі 20000 грн.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанова ВП ВС від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandispimeniw ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited»npoTH України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу (постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18).

Судом вбачається, що заявлені представником позивача вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу не є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову, задоволення позову частково, адвокат не брав участі в жодному судовому засіданні, однак акт прийому передачі вказано, що за участь в судових засіданнях вартість правничих послуг складає 2000 грн, заперечення представника відповідача за стягнення з відповідача на користь позивача витрати за надання правничих послуг .

Отже, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу у розмірі 11000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,4,5,10,12,76-83,141,209-211,223,258,259,263-265, 280-282,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) грн. 41 коп., моральну шкоду в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 11000 (одинадцять тисяч) гривень.

Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Місце проживання позивача ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 .РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гут Ю. О.