Справа № 173/773/25
Провадження №2/173/739/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 жовтня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Кожевник О.А.,

за участю секретаря судового засідання Салтикової С.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» - суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення згідно з пунктом 13 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №3 12 від 14.03.2018 - постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області.

Споживачі електроенергії: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продажу електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 є споживачами універсальної послуги та приєдналися до діючого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оскільки продовжують споживати електричну енергію, яка постачається на об`єкт, згідно з умовами нового договору та оплатою частини боргу .

На підставі переданих об`ємів споживання за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 позивачем здійснено розрахунок заборгованості.

За період з 01.12.2021 по 30.09.2024 спожито по приладу обліку 17658 кВт*г на загальну суму 36694,32 грн., сплачено за період розрахунку 2151 грн. Отже, сума боргу складає 36694 грн. 32 коп. - 2151 грн. +1650 грн. 64 коп. (залишок заборгованості на 01.12.2021) = 36193 грн. 96 коп.

Таким чином, заборгованість за спожиту електричну енергію станом на 30.09.2024 р. (дата формування позовної заяви), складає 36193 грн.96 коп.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ справа надійшла в провадження судді ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 28.03.2025 прийнято заяву та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання.

Розпорядженням керівника апарату суду № 461 від 17.06.2025 на підставі рішення ВРП від 05.06.2025 "Про звільнення судді ОСОБА_3 у відставку" призначено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2025 справу розподілено судді Кожевник О.А.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А. від 04.08.2025 справу прийнято до свого провадження зі стадії розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Учасникам справи надіслано позивачем копію позовної заяви та судом копію ухвали про відкриття провадження у справі та прийняття справи до свого провадження, проте судова кореспонденція повернулась на адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлялись про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.

У постанові Верховного Суду від 19 грудня 2022 року у справі № 910/1730/22 вказано, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ЦПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 910/8197/19, від 09 грудня 2021 року у справі № 911/3113/20).

Відповідно до вимог ст. 190, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористалася.

Приймаючи до уваги, що відповідачі у строк не подали до суду відзиву на позов, а відтак не скористалися наданими їм процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України.

Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі правовідносини.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про поєднання, оплати рахунка постачальника універсальних послуг та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії».

Згідно з Законом України «Про ринок електричної енергії», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», одним із фактів приєднання до договору є споживання та оплата електричної енергії.

За адресою споживання електричної енергії: АДРЕСА_1 присвоєно ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z657 та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 власниками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, розмір часток кожного .

Станом на 30.09.2024 по особовому рахунку відповідачів існувала заборгованість в розмірі 36193 грн. 96 коп. Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості суду не надано.

Частиною 1 статі 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що постачальник універсальної послуги це визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги; універсальна послуга це постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України; споживач це фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному вебсайті.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За приписами ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обов`язок сплачувати за спожиту електроенергію у споживача виникає не лише з умов договору про постачання електроенергії, але і з вимог чинного законодавства, яке регулює даний вид правовідносин.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, в тому числі комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні), 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання та розподілу електричної енергії є енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

В частині першій статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

В пункті 7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Встановлено, що відповідачі приєдналися до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом споживання електричної енергії та частковою оплатою заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується долученими до позовної заяви доказами та, зокрема, розрахунком боргу.

Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, а також те, що відповідачами порушено умови Договору, заборгованість за використану електричну енергію якими до цього часу сплачена не була, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, у повному обсязі доведеними з його боку, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиту електроенергію, яка виникла за період з 01 грудня 2021 року по 30 вересня 2024 року у загальному розмірі 36193 грн. 96 коп.

Разом з тим у своїй позовній заяві представник позивача просить стягнути заборгованість у вказаному розмірі на користь ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 540 ЦК України якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (стаття 541 ЦК України).

Системний аналіз статей 540 та 541 ЦК дозволяє зробити висновок, що при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникають часткові зобов`язання. Тому кредитор у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці. Натомість солідарне зобов`язання виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає, що представник позивача, звернувшись до суду з даним позовом про стягнення заборгованості в солідарному порядку, не обґрунтувала, в чому саме полягає солідарний обов`язок відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та чому вони повинні нести солідарну відповідальність, а відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково та стягнення з відповідачів суми заборгованості в рівних частках пропорційно до розміру їх часток у праві власності на житлове приміщення, оскільки в даному випадку відсутня солідарна відповідальність.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом процесуального закону не передбачено солідарного обов`язку відповідачів в частині стягнення судових витрат.

Отже питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України, а тому, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн., тобто по 1514 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 509, 526, 610, 625, 629 ЦК України, ст. 4,5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позовні вимоги за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) та на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (адреса місцезнаходження: 49001, вул. Січових Стрільців, 4Д м. Дніпро, ) заборгованість за спожиту електричну енергію яка виникла за період з 01.12.2021 по 30.09.2024 в розмірі 18096 (вісімнадцять тисяч дев`яносто шість) грн. 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) та на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (адреса місцезнаходження: 49001, вул. Січових Стрільців, 4Д м. Дніпро, ) заборгованість за спожиту електричну енергію яка виникла за період з 01.12.2021 по 30.09.2024 в розмірі 18096 (вісімнадцять тисяч дев`яносто шість) грн. 84 коп.

Стягнути в рівних частинах із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (адреса місцезнаходження: 49001, вул. Січових Стрільців, 4Д м. Дніпро, код ЄДРПОУ 42082379) витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн., тобто по 1514 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Суддя О.А. Кожевник