Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/4501/24
номер провадження 2-др/695/12/25

25 вересня 2025 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.,
за участю секретаря с/з Оніщенко Н.В.,
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Осьмініна Сергія Дмитровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 695/4501/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Гельмязівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області, про стягнення заборгованості та виселення, -
Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.08.2025 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Гельмязівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області, про стягнення заборгованості та виселення задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором оренди житлового приміщення від 13.12.2021 року в сумі 8679.30 гривень, пеню в сумі 615.30 гривень та моральну шкоду в сумі 2000.00 гривень. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування витрат на сплату судового збору в сумі 1816.80 гривень. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Представник позивача скерував до суду заяву про винесення додаткового судового рішення у якій вказував, що він у даній справі представляв інтереси позивача та діяв від його імені на підставі договору №09/10 про надання правничої допомоги від 09.10.2024, яким сторони погодили фіксований розрахунок суми вартості послуг, за яким загальна вартість наданих ним послуг позивачу становить 28 000 грн.

Судом при ухваленні рішення питання щодо стягнення витрат на правову допомогу не вирішувалось, а тому представник позивача звернувся до суду із вказаною заявою про винесення додаткового судового рішення, яким просив стягнути із відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28 000 грн..

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача надійшла заява у якій останній просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце повідомлявся розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про часткове задоволення вказаної заяви, виходячи з такого.

Як вбачається із змісту заяви про винесення додаткового рішення адвокат Осьмінін С.Д. посилається на те, що він діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №003148 від 17.01.2018 та договору, який укладено із позивачем 09.10.2024 про надання правничої допомоги за №09/10.

За умовами п. 4.1 вказаного договору розмір гонорару адвоката за надані послуги по цьому договору складає 28 000 грн. та сплачується замовником незалежно від результатів виконання доручення та/або результатів розгляду справи.

До заяви про винесення додаткового рішення додано також фіксований розрахунок суми вартості послуг під час надання правничої допомоги від 25.10.2024 за яким вартість наданих послуг адвокатом Осьмініним С.Д. склала 28 000 грн.

Як вбачається із вказаного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.08.2025 задовольняючи частково позовні вимоги позивача ОСОБА_1 питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.

Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу у передбачені положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України строки.

Положеннями ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При розгляді даної справи суд враховує правові висновки, які містяться у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 357/7395/20 від 19.06.2024р., де Верховний Суд зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо. Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав до суду заперечень щодо вимог сторони позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 28 000.00 грн, а тому суд вирішує питання про судові витрати на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, з урахуванням наведеного вище приходить до висновку, що вказана заява про винесення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, оскільки, вказана справа за своєю суттю та характером правовідносин не є складаною, не потребує додаткових знань чи часу адвоката для ознайомлення з додатковими джерелами права чи судової практики.

Розгляд вказаної справи здійснювався у спрощеному провадженні, відповідач участі у розгляді справи не брав, відзив чи будь-яких інших доказів, що спростовують доводи позивача та вимагали б від сторони позивача залучення додаткових доказів не вчиняв, що вказує на відсутність складності розгляду даної справи.

Також суд зважає і на те, що позов задоволено лише частково (на 19.7%), а витрати у розмірі 28 000.00 грн, які майже у 3,2 рази перевищують суму фактичного стягнення (8679 грн 30 коп.), є явно непропорційними до задоволеної частини позовних вимог.

Крім того, обґрунтування суми вартості наданих послуг зводиться до загального формулювання без зазначення конкретного часу виконання роботи та їх переліку, що вказує на формальний підхід сторони позивача у визначенні вартості наданих послуг.

Відтак, з урахуванням конкретних обставин справи, складності справи, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правничої допомоги, часом, витраченим представником позивача на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих представником позивача послуг, враховуючи при цьому, що складання позову не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна судова практика, також враховуючи, що позов задоволено часткового, справа розглядається у спрощеному провадженні, то суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з позивача на користь відповідача до 5516 грн., тобто пропорційну до 19.7% задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 142, 258-261, 270, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Осьмініна Сергія Дмитровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 695/4501/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Гельмязівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області, про стягнення заборгованості та виселення - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 638/4501/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Гельмязівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області, про стягнення заборгованості та виселення.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5516 (п?ять тисяч п`ятсот шістнадцять ) гривень 00 коп.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст., ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.В. Середа