Справа № 273/1390/25
Провадження 4-с/681/7/2025
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"01" жовтня 2025 р. м.Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А., розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Міністерства юстиції (м.Київ) Максимова В.М.

Ознайомившись зі змістом скарги, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ЦПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із статтею 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Як роз`яснено у п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви.

Згідно п.17 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Скарга на дії державного виконавця (Розділ VII ЦПК України) є заявою по суті справи, до якої в силу ч. 9 ст. 10 ЦПК України застосовуються загальні вимоги до форми, змісту позовної заяви та правила стосовно подання документів, що додаються до позовної заяви, які містять положення ст. ст. 175,177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.448 ЦПК України до скарги додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і такі документи раніше не подавалися;

2) докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Однак скаргу підписано представником ОСОБА_1 адвокатом Ковальчук Русланою Миколаївною та до скарги додано ордер на надання правничої (правової) допомоги у Баранівському районному суді Житомирської області.

Відповідно до вимог ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою. У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

У своїй скарзі скаржник не зазначив коли саме він дізнався про порушення свого права. Таким чином суд позбавлений можливості оцінити чи подана ця скарга в межах строків, передбачених ЦПК України.

Абзац 4 скарги не містить закінчення думки, з нього неможливо зрозуміти що було зроблено державним виконавцем на виконання рішення Баранівського районного суду від 27.11.2014.

В прохальній частині п.1 не конкретизовано які дії державного виконавця слід визнати незаконними які виразилися в ухиленні від виконання рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 20.11.2023 у справі за №273/2284/22.

У п.2 прохальної частини скарги не конкретизовано які саме дії, вчинені державним виконавцем у виконавчих провадженнях АСВП №49754701 та АСВП №46087819 в період з 21.12.2023 по 18.08.2025 мають бути визнанні незаконними.

В скарзі відсутнє обгрунтування вимог про визнання незаконними та скасування розпоряджень №№49754701 від 24.07.2025.

Також скарга не містить обгрунтування незаконності розрахунків зазначених у п.6 прохальної частини, а саме в чому саме розрахунок незаконний та які розрахунки є невірними з зазначенням сум та дат нарахувань. Коли та які суми невірно нараховані були виконавцем.

Відсутнє обгрунтування звернення до суду саме загальної юрисдикції з п.6.2 прохальної частини цієї скарги.

У пункті 6 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" надано роз`яснення, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, яка не виконана самостійно боржником, є підставою для її примусового виконання.

В цьому ж пункті постанови пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" з посиланням на пункт 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" зазначається, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Також зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Також постановою пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" розтлумачено, що до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні (пункт 6 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" (із змінами, внесеними згідно з постановами Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2012 року № 5, від 14 вересня 2012 року № 10)).

А, отже, такі вимоги підлягають до розгляду адміністративними судами.

Крім того, у скарзі відсутнє обгрунтування стягнення коштів про які йдеться у п.п.7 та 8 прохальної частини скарги. Не вказано що це за суми, з чого вони складаються та коли і ким стягувалися, яким чином? Чим підтверджується? Якщо це були періодичні стягнення, то відсутній розрахунок сум, періоди стягнення.

Скарга не відповідає змісту прохальної частини, не конкретизовано по пунктах вимог детального обгрунтування того про що просить скаржник у своїй скарзі по кожному пункту прохальної частини.

Враховуючи наведені вище недоліки скарги, її слід залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.183,185, 447-449 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця залишити без руху.

Повідомити скаржника про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки скарги на протязі 5 діб з дня отримання ухвали. Роз`яснити, що інакше скарга буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Горгулько