Справа №:755/1195/24
Провадження №: 2/755/2372/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.,

за участі секретаря Печуркіної Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на спадкове майно. Просять суд визнати за ОСОБА_1 - право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/10 частини квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкової трансмісії.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача рідна сестра - ОСОБА_3 . Після неї залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та 1/5 частини квартири АДРЕСА_2

На день смерті спадкодавиці ОСОБА_1 спадкоємцями за законом першої черги були її син - ОСОБА_2 , надалі відповідач та матір позивача та померлої ОСОБА_1 . ОСОБА_4 . Матір позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та не встигла звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, хоча мала бажання та наміри прийняти спадщину. Вважаючи, що позивач має право на частину спадщини, на яку мала право його матір, в порядку спадкової трансмісії, 12 січня 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Нечитайло І.В. з заявою про прийняття спадщини за законом на підставі ст. 1276 ЦК України, після смерті сестри ОСОБА_1 . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 липня 2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно.

Не погоджуючись з такими висновками приватного нотаріуса Нечитайло І.В. позивач звернувся до суду з позовом, вважаючи, що наявні законні підстави для застосування спадкової трансмісії.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2024 року провадження у зазначеній справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2024 року, постановлено зобов`язати приватного нотаріуса КМНО Нечитайло І.В. ( адреса: АДРЕСА_3 ) надати суду належним чином завірену копію спадкової справи, що була заведена після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27.06.2024 року, постановлено зобов`язано Бобровицьку державну нотаріальною конторою Чернігівської обл ( адреса: м. Бобровиця, вул.Незалежності, буд.65) надати суду належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлої: ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30.09.2024 року. закрито підготовче провадження у даній справі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Крім того, до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обязі з підстав викладених у ньому.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Поважість причин неявки в судове засідання не повідомив.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 2 статті 1223 ЦК України регламентовано, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Центральним субінститутом спадкування за законом є інститут черговості, який полягає в тому, що за загальним правилом кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності бодай одного спадкоємця попередньої черги, обумовленого різними причинами: фізичною відсутністю, усуненням від права на спадкування, неприйняттям спадщини або відмовою від прийняття спадщини.

Згідно положення статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1261 Цивільного кодексу України ).

У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. (статті 1262-1265 Цивільного кодексу України)

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене законом коло осіб з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві та розрахунку, що він залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 Цивільного кодексу України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка є рідною сестрою позивача, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 08/2022.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та 1/5 частини квартири АДРЕСА_2 .

На день смерті спадкодавиці ОСОБА_1 спадкоємцями за законом першої черги були її син - ОСОБА_2 , надалі відповідач та матір позивача та померлої ОСОБА_1 . ОСОБА_4 .

Як встановлено, матір позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та не встигла звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, хоча мала бажання та наміри прийняти спадщину.

Вважаючи, що позивач має право на частину спадщини, на яку мала право його матір, в порядку спадкової трансмісії, 12 січня 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Нечитайло І.В. з заявою про прийняття спадщини за законом на підставі ст. 1276 ЦК України, після смерті сестри ОСОБА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 липня 2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з:- 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Загальна площа квартири становить 49, 4 кв. м. дійсна ринкова вартість становить 720000 грн.- та 1/5 частини квартири АДРЕСА_2 . Загальна площа квартири становить 36, 1 кв.м., та дійсна ринкова вартість даної квартир становить 1500000 грн.

Відмова була мотивована тим, що померла ОСОБА_4 померла до настання встановленого законом на прийняття спадщини шестимісячного строку, а саме, що між днем відкриття спадщини після померлої сестри позивача та смерті його матері пройшло 9 місяців, а відтак, положення ст. 1276 ЦК України, яка регулює порядок спадкування за спадковою трансмісії, в даному випадку застосовувати не можна.

Таким чином, до складу спадкового майна входять 1/6 частина квартири АДРЕСА_1 та 1/10 частина квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 08/2022 відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Як встановлено, після смерті ОСОБА_4 , спадкова справа не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою із спадкового реєстру.

Відтак, спірна частка спадкового майна, входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка фактично прийняла спадщину від своєї доньки ОСОБА_1 ,, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не оформила своїх спадкових прав та померла.

Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти (трансмітент), право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців-трансміссаров (спадкова трансмісія).

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 01 вересня 2021 року (справа N 720/2683/19, провадження N 61-15347св20) спадкова трансмісія - це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця за заповітом або за законом, який не встиг реалізувати це право внаслідок своєї смерті, до його спадкоємців, тобто перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця. Об`єктом спадкової трансмісії є суб`єктивне цивільне право на прийняття спадщини, що не було реалізоване спадкоємцем у зв`язку з його смертю. До трансміссара переходить лише можливість прийняття спадщини або відмовитися від її прийняття, якою особа може скористатися, а не безпосередньо спадкове майно. Перехід же спадкового майна є наслідком реалізації права на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця. Не належить до об`єкта спадкової трансмісії право на прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті трансмітента, адже це є самостійним суб`єктивним правом, відмінним від права на прийняття спадщини після смерті першого спадкодавця. У разі застосування механізму спадкової трансмісії мають місце дві спадщини, що відкрилися: 1) після смерті спадкодавця та 2) після смерті трансмітента. Трансміссар має право на прийняття спадщини в порядку трансмісії та спадщини, що відкрилася після трансмітента. Це два самостійних суб`єктивних цивільних права, які можуть бути реалізовані незалежно одне від одного.

Таким чином, позивач, як спадкоємець ОСОБА_1 ,, має право на прийняття належної спадщини, а саме на на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/10 частини квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкової трансмісії.

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на спадкове майно - підлягають задоволенню, оскільки позивач має достатні правові підстави на визнання за ним права власності на на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/10 частини квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкової трансмісії, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 7-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкової трансмісії після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/10 частини квартири АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 02 липня 2025 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , (ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_4 тел. НОМЕР_1 адреса АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач:

ОСОБА_2 , (ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_5 тел. НОМЕР_3 адреса АДРЕСА_5 РНОКПП НОМЕР_4 );

Третя особа:

Головне управління юстиції у місті Києві (адреса 01024, м. Київ, вул. Басейна, 1/2 ).

Суддя: