Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/16512/25

провадження № 2/755/12261/25

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» (далі - ТОВ «ФК Дебт Коллекшн») звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №/195536 від 29.12.2019 року про надання кредиту в розмірі 5 589,00 грн., та позивач просить стягнути понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 29.12.2019 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем був укладений Кредитний договір №/195536, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн., строком на 30 дні, зі сплатою процентів за користування кредитом - 1,85% на добу.

Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором утворилась заборгованість станом на 16.08.2025 року у розмірі 5 589,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 2 000,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 3 589,00 грн., що становить предмет спору.

31.05.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Сіті Фінанс Груп» укладено Договір факторингу № 1-31/05/21, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» відступило на користь ТОВ «Сіті Фінанс Груп» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, зокрема, за Кредитним договором №/195536 від 29.12.2019 року відносно боржника ОСОБА_1

03.06.2021 року між ТОВ «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» укладено Договір відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» відступило на користь ТОВ «Сіті Фінанс Груп» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, зокрема, за Кредитним договором №/195536 від 29.12.2019 року відносно боржника ОСОБА_1

03 вересня 2025 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_1 не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 29.12.2019 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №/195536, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн., строком на 30 дні, денна процентна ставка - 1,85%.

Позичальником виконано умови Договору та видано відповідачу грошові кошти в сумі 2 000,00 грн.

31.05.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Сіті Фінанс Груп» укладено Договір факторингу № 1-31/05/21, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» відступило на користь ТОВ «Сіті Фінанс Груп» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, зокрема, за Кредитним договором №/195536 від 29.12.2019 року відносно боржника ОСОБА_1

03.06.2021 року між ТОВ «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» укладено Договір відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» відступило на користь ТОВ «Сіті Фінанс Груп» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, зокрема, за Кредитним договором №/195536 від 29.12.2019 року відносно боржника ОСОБА_1 .

Таким чином, між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, оскільки відповідачем не виконано зобов`язання за електронним кредитним договором №/195536 від 29.12.2019 року, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 5 589,00 грн., що підлягає стягненню в межах розгляду даного спору.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Разом з тим, суд не убачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн, що нарахована згідно Акту про отримання правової допомоги від 15.09.2025 рок, оскільки позивачем не долучено до матеріалів справи Договору про надання правничої допомоги, укладеного між позивачем та адвокатом Пархомчуком С.В., що позбавляє суд можливості надати оцінку правомірності нарахування позивачем витрат на правничу допомогу, тому вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду.

На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 536, 598, 599, 612, 625, 629, 1048 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 4, 6-13, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саперне Поле, б. 12) заборгованість за Договором №/195536 від 29.12.2019 року у розмірі 5 589,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., а всього на загальну суму 8 011 (вісім тисяч одинадцять) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 01 жовтня 2025 року.

Суддя: В.І. Галаган