КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/1793/25 Головуючий у 1 інстанції: Рижко Г.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Тіткова І.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Підодвірного Тараса Івановича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2025 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначило, що 19 лютого 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4400616 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно умов договору сума кредиту складає 15000,00 грн., строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка становить 2,50% в день. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит у сумі 10000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . 19 лютого 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено додатковий договір до договору № 4400616 від 19 лютого 2024 року. Сума кредиту, яку було надано згідно з додатковим договором, складає 4000,00 грн. Вказані договори укладені сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за додатковим договором виконало та надало йому кредит в сумі 4000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . 25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 25/10/2024. Згідно умовдоговору ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і кредитним договором щодо відповідача. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просило стягнути з нього заборгованість в сумі 182335,00 грн., з яких: 19000,00 грн. - сума заборгованості за основним боргом,118685 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» 44650,00 грн. - сума заборгованості за нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» процентами за 94 календарних дні.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2025 року позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задоволено частково.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором № 4400616 від 19 лютого 2024 року у загальному розмірі 113525,00 грн., з яких: 19000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 94525,00 грн. - заборгованість за відсотками. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1508,23 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6226,18 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у у задоволенні позову ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» не надало належних доказів укладення кредитного договору № 4400616 від 19 лютого 2024 року. У матеріалах справи відсутні докази проведення первісним кредитором будь-якої ідентифікації ОСОБА_1 , оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа яка нібито укладала кредитний договір ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник, при укладанні договору. Надані позивачем докази є документами, які він намагається видати за укладений договір. З роздруківки договору від 19 лютого 2024 року вбачається, що він був підписаний первісним кредитором нібито за допомогою засобів механічного відтворення підпису та печатки. В той же час, матеріали судової справи не містять жодного письмового погодження між сторонами такого засобу підписання, як і не містять зразків відтворення підпису та печатки. ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» не надало належних та достовірних доказів отримання відповідачем кредитних коштів. У позовній заяві ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» посилається на лист-довідку від ТОВ «Пейтек Україна», яка не відповідає вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «Універсалбанк» направило запитувану інформацію, з якої вбачається, що на картковий рахунок відповідача 19 лютого 2024 року було зараховано 4000,00 грн. Відповідно до зазначеної банком інформації також було зарахування коштів у сумі 15000,00 грн. від FUIB MoneyTransfer та 4000,00 грн. від IPAY CREDIT VISA1. Із вказаної інформації неможливо встановити відправника коштів. Із наданої банком відповіді не вбачається, що кошти були перераховані ТОВ «Лінеура Україна» або ТОВ «Пайтек Україна». У відповіді банк зазначив, що підтвердити чи спростувати факт того, що платіж було ініційовано за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» неможливо. Позивачем до позовної заяви не додано реєстру відступлення права вимоги за договором факторингу, а направлено лише витяг, виготовлення якого цілком залежить від волевиявлення позивача. Суд першої інстанції перерахував розмір процентів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» з урахуванням Закону України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, п. 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування», з 19 лютого 2024 року по 22 квітня 2024 року за ставкою розрахунку 2,5% в день, з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року за ставкою розрахунку 1,5% в день, та з 21 серпня 2024 року по 27 січня 2025 року за ставкою розрахунку 1,0% в день. Проте Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023року. Перехідні положення закону застосовуються у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового Закону. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Таким чином положення пункту 2 розділу II та пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» застосовуються виключно до кредитних договорів, укладених до 24 грудня 2023 року, якщо строк їх дії було продовжено після цієї дати. Натомість до кредитних договорів, укладених після 24 грудня 2023 року, підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлено, що максимальна денна процентна ставка не може перевищувати 1%, розрахованих згідно з частиною четвертою цієї ж статті. Якщо навіть припустити, що ОСОБА_1 уклав кредитний договір та отримав кредитні кошти, нарахування відсотків є необґрунтованими та таким, що суперечить чинному законодавству.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 19 лютого 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна», доступ до якого забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток «Credit7», було укладено електронний договір № 4400616 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно умов вказано договору сума кредиту складає 15000,00 грн., строк кредиту - 360 днів, періодичність платежу - кожні 30 днів (п. 1.2 та п. 1.3 договору). Згідно п. 1.4.1 та 1.4.2 договору стандартна процентна ставка становить 2,50% в день, знижена процентна ставка - 1,63%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною процентною ставкою складає 150000,00 грн., за зниженою ставкою - 146062,50 грн. (п.1.6 договору). Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки НОМЕР_2 (п. 2.1 договору). (а.с.48-70 т. 1). При цьому ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.69 т. 1).

19 лютого 2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна», доступ до якого забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток «Credit7», було укладено додатковий договір до договору № 4400616 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19 лютого 2024 року шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно умов вказаного додаткового договору сума кредиту складає 4000,00 грн. (п. 1.2 додаткового договору). Внесено зміни у п. 1.2 договору, згідно з яким визначено, що товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 19000,00 грн. (п. 1.3 додаткового договору). З врахуванням зміненої суми кредиту за договором денна процентна ставка у разі використання клієнтом права на знижену процентну ставку дорівнює 2.427% (п. 1.6 додаткового договору). Згідно п.1.4.1 та 1.4.2 стандартна процентна ставка становить 2,50% в день, знижена процентна ставка - 1,63%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення додаткового договору складає за стандартною процентною ставкою складає 189900,00 грн., за зниженою ставкою - 184947,50 грн. (п.1.8 додаткового договору). Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки НОМЕР_2 (п. 2.1 додаткового договору). (а.с. 33-37 т. 1).

25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 25/10/24, відповідно до якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитом складає у сумі 147185,00 грн., з яких 19000,00 грн. - основний борг, 118685,00 грн. - заборгованість за відсотками, 9500,00 - заборгованість за пенею (а.с. 175-192 т. 1).

ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка згідно наданих ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» розрахунків становить 182 335,00 грн., з яких: 19000,00 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 118685 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна», 44650,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за 94 календарних дні.

Суд першої інстанції позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» задовольнив частково та стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором № 4400616 від 19 лютого 2024 року у загальному розмірі 113525,00 грн., з яких: 19000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 94525,00 грн. - заборгованість за відсотками. В задоволенні іншої частини вимог суд відмовив.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як було встановлено, ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за договором №4400616 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19 лютого 2024 року та додатковим договором до договору № 4400616 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19 лютого 2024 року.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження неукладення ним вказаного договору та виконання ним своїх зобов`язань.

Відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованості.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на недоведеність укладення ним кредитного договору та отримання відповідачем кредиту.

На підтвердження укладення кредитного договору ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» надало копію договору № 4400616 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19 лютого 2024 року та додаткового договору до договору № 4400616 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19 лютого 2024 року та додатків до них, з яких убачається, що вказаний договір був підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 84179 від 19 лютого 2024 року 11:43:32 (а.с. 33-37, 49-70 т. 1).

Посилаючись формально на недоведеність ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» факту укладення договору, відповідач по суті не заперечував наявності у нього кредитних відносин з ТОВ «Лінеура Україна», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Перерахування ОСОБА_1 грошових коштів на підставі вказаного договору підтверджується долученою до справи довідкою ТОВ «Пейтек Україна» про перерахування коштів на банківську картку № НОМЕР_3 лютого 2024 року о 11:15:31 в сумі 15 000,00 грн., та довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахування коштів на банківську картку № НОМЕР_1 в сумі 4000,00 грн. 19 лютого 2024 року о 11:44:18 (а.с. 31-32 т. 1).

На виконання ухвали суду першої інстанції від 11 лютого 2025 року про витребування доказів 19 лютого 2025 року АТ «Універсал Банк» було надано лист №БТ/1720, в якому підтверджено належність банківської картки № НОМЕР_4 ОСОБА_1 та зарахування на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_4 19 лютого 2024 року коштів у сумі 15000,00 грн. та 4000,00 грн. (а.с.239 т. 1).

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на те, що у вказаному листі зазначено, що зарахування коштів 19 лютого 2024 року на рахунок ОСОБА_1 у сумі 15000,00 грн. було здійснене від FUIB MoneyTransfer, в сумі 4000,00 грн. - від IPAY CREDIT VISA1.

Як вбачається з матеріалів справи, перерахування коштів на підставі кредитного договору здійснювалося ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» з використанням платіжних систем. Вказані зарахування узгоджуються по даті та сумі кредиту, що визначений у укладеному сторонами договорі. ОСОБА_1 не було надано доказів, що вказані зарахування на його рахунок були пов`язані із іншими відносинами, аніж з договором від 19 лютого 2024 року.

Колегія суддів також вважає безпідставними доводи представника ОСОБА_1 на недоведеність ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» переходу до нього права вимоги за договором.

На підтвердження вказаних обставин ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» надало копію договору факторингу № 25/10/24 від 25 жовтня 2024 року, укладеного з ТОВ «Лінеура Україна», акту прийому - передачі Реєстру боржників від 25 жовтня 2024 року, та витягу з Реєстру боржників від 25 жовтня 2024 року, з якого вбачається, що ТОВ «Лінеура Україна» передало ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги до відповідача за кредитом складає у сумі 147185,00 грн., з яких 19000,00 грн. - основний борг, 118685,00 грн. - заборгованість за відсотками, 9500,00 - заборгованість за пенею (а.с. 101, 175-192 т.1). Докази на спростування факту укладення вказаного договору факторингу в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із визначеним судом першої інстанції розміром заборгованості.

22 листопада 2023 року був прийнято Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування».

Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. При цьому, згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» нараховували проценти за користування кредитом за договором № 4400616 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19 лютого 2024 року по 19 березня 2024 року - за ставкою 1,63 в день, а з 20 березня 2024 року - за ставкою 2,5% в день.

Зменшуючи розмір заборгованості за процентами, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», суд першої інстанції перерахував розмір процентів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» з урахуванням Закону України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, та п. 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування», з 19 лютого 2024 року по 22 квітня 2024 року за ставкою розрахунку 2,5% в день, з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року за ставкою розрахунку 1,5% в день, та з 21 серпня 2024 року по 27 січня 2025 року за ставкою розрахунку 1,0% в день.

Водночас, Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», набрав чинності 24 грудня 2023 року. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Таким чином положення пункту 2 розділу II та пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» застосовуються до кредитних договорів, укладених до 24 грудня 2023 року, якщо строк їх дії було продовжено після цієї дати. До кредитних договорів, укладених після 24 грудня 2023 року, підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлено, що максимальна денна процентна ставка не може перевищувати 1 %, розрахованих згідно з частиною четвертою цієї ж статті.

Оскільки договір № 4400616 про надання коштів на умовах споживчого кредиту був укладений 19 лютого 2024 року, тобто після набрання чинності Законом від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальна денна процентна ставка за кредитом для відповідача ОСОБА_1 не могла перевищувати 1 %.

Крім того, відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України укладення договору факторингу не тягне за собою заміну сторони кредитодавця у договорі кредиту.

Метою укладення договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення на користь фактора права грошової вимоги до боржника/боржників, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 25 жовтня 2024 рокуТОВ «Лінеура Україна» передало ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги до відповідача за кредитом станом на 25 жовтня 2024 року у сумі 147185,00 грн., з яких 19000,00 грн. - основний борг, 118685,00 грн. - заборгованість за процентами, 9500,00 - заборгованість за пенею.

Відтак, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» мало право на стягнення із ОСОБА_1 проценти за користування кредитом, які нараховані по 25 жовтня 2024 року. За розрахунком колегії суддів з урахуванням положень ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» їх розмір становить 47 310,00 грн.

Всього з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягало стягненню 66 310,00 грн., з яких: 19000,00 грн. - сума основного боргу, 47 310,00 грн.-сума заборгованості за процентами. В іншій частині заборгованість стягненню не підлягає.

Враховуючи викладене, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2025 року підлягає зміні в частині визначення розміру заборгованості, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Відповідно, підлягає зміні рішення суду першої інстанції і в частині розподілу судових витрат.

Згідно з ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог (36%) з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» підлягає стягненню 872,06 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Пропорційно до частини вимог, в задоволенні якої було відмовлено (64%) з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 387,58 грн. судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення та 2906,88 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 3294,46 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Підодвірного Тараса Івановича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2025 року змінити в частині визначення розміру заборгованості, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором № 4400616 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19 лютого 2024 року в сумі 66 310,00 грн., з яких: 19000,00 грн. - сума основного боргу, 47 310,00 грн. - сума заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»872,06 грн. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на користь ОСОБА_1 3294,46 грн. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.