Справа № 398/6037/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.10.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого - судді Гайдар Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Іваненко Н.Л.

представника позивача адвоката - Руссу Н.О.

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди,

У С Т А Н О В И В:

11.03.2025 до Олександрівського районного суду Кіровоградської області від Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла за підсудністю цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ТОВ »Міжнародної страхова компанія», ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою. В обгрунтування позову позивач зазначає, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.11.2021 року ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Так, 14.10.2021 о 14 год. 05 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з НОМЕР_1 (власник ОСОБА_4 ) в м. Черкаси, на перехресті вул. Сумгаїтська - Можайського, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_2 (власник ОСОБА_2 ) під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль Toyota Rav 4 зупинив некерований рух та здійснив зіткнення з автомобілем Mazda 3 д.н.з. НОМЕР_3 (власник ОСОБА_5 ) водій ОСОБА_5 , який зупинився для повороту ліворуч, чим порушив п. 1.5,2.36,12.1,13.1 ПДР України. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. На момент ДТП у відповідача ОСОБА_3 був наявний діючий страховий поліс, виданий ТДВ «Міжнародна страхова компанія», розмір матеріальної шкоди відповідно до страхового полісу становить 130 000,00 грн., тому відповідач «ТДВ «Міжнародна страхова компанія» повинна відшкодувати шкоду у межах страхування цивільної відповідальності у розмірі 130 000,00 грн. Оскільки, згідно звіту №2298 від 21.10.2021р. розмір збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу становлять 283993,04 грн то з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню сума у розмірі 153 994,04 грн (283 993,04 грн - 130 000,00 грн = 153994,04 грн). Також зазначає, що з відповідача ОСОБА_3 підлягають стягненню кошти за послуги евакуатора в сумі 2000,00 грн. та 3000,00 грн. на оплату експерта, який визначив розмір матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Всього з відповідача ОСОБА_3 просить стягнути 159 994,04 грн.

Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2025 року цивільну справу прийнято до свого провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

07.04.2025 представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Шамота Л.Л. надала відзив на позовну заяву в якому заперечує проти позовних вимог, просить відмовити в задоволенні позову. В обгрунтування своїх заперечень зазначає, що позивачем надано звіт №2298 від 14.10.2021 року про розмір збитків, який проведений без дотримання вимог ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, позивач не надав даних про те, чи залучався страховиком експерт для оцінки пошкодженого майна, враховуючи що про страховий випадок ТДВ «Міжнародна страхова компанія» було повідомлено завчасно. Стосовно ТДВ «Міжнародна страхова компанія» винесено рішення суду від 10.12.2024 №922/1726/23 про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом з 10.01.2025. Дані щодо поновлення розгляду питання щодо здійснення регламентної виплати Моторним (транспортним) страховим бюро України та результатів такого розгляду позивачем надано не було. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати (правова позиція викладена у постанові Верховного СУДУ України від 15.04.2015 зі справи № 3-50гс15, у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справи № 910/1272/18, у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 910/12722/18). Крім того, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання підтверджуючих документів про понесення таких витрат. Позивачем під час подання позовної заяви не надано будь-яких доказів фактичних витрат на відновлення автомобіля після ДТП. У наданих позивачем матеріалах відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивачем були понесені витрати зі сплати ПДВ, а тому відсутніми є підстави для відшкодування позивачу вартості ремонту-автомобіля саме з урахуванням сум податку на додану вартість. Позивач ОСОБА_2 як під час звернення до ТДВ «Міжнародна страхова компанія», так і під час подання позовної заяви до суду не повідомив про той факт, що відразу ж після ДТП 14 жовтня 2021 року відповідачем ОСОБА_3 було виплаченойому кошти у сумі 25 000,00 грн. та додатково сплачені кошти за послуги евакуатора в розмірі 4000,00 грн., що підтверджує власноруч написана розписка від 14.10.2021 та два окремих чеки на вищезазначені суми. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_3

29.05.2025 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача, провадження у справі в частині позовних вимог до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» закрито на підставі ч.1 п.7 ст. 255 ЦПК України.

06.06.2025 представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої, представник позивача просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 збитки в сумі 166 993,04 грн.

03.07.2025 представник позивача, посилаючись на технічну помилку у заяві про зменшення позовних вимог просить вважати до стягнення з відповідача ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 126 993,04 грн.

03.07.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник позивача пояснила, що загальний розмір матеріальних збитків, завданих в результаті ДТП, відповідно до звіту експерта складають 288993,04 грн, разом з тим матеріальна шкода в розмірі 133 000,00 грн була відшкодована МТСБУ в межах суми страхового ліміту, а також погодилася що відповідачем було сплачено позивачу безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди 25000,00 грн матеріальних збитків та 4000,00 грн. за послуги евакуатора. Таким чином просить всього стягнути з відповідача ОСОБА_3 матеріальні збитки в сумі 126 993,04 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.11.2021 відповідача ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 850 гривень. Так, 14.10.2021 о 14 год. 05 хв. ОСОБА_3 керуючи автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з НОМЕР_1 (власник ОСОБА_4 ) в м. Черкаси, на перехресті вул. Сумгаїтська - Можайського, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_2 (власник ОСОБА_2 ) під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль Toyota Rav 4 зупинив некерований рух та здійснив зіткнення з автомобілем Mazda 3 д.н.з. НОМЕР_3 (власник ОСОБА_5 ) водій ОСОБА_5 , який зупинився для повороту ліворуч, чим порушив п. 1.5,2.36,12.1,13.1 ПДР України. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. В судовому засіданні під час розгляду справи ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідальність водія автомобіля марки Daewoo Lanos, д.н.з НОМЕР_4 на момент дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена полісом обов`язкового страхування в Товаристві з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», поліс № 202495103. Ліміт страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну визначено у розмірі 130000,00 грн., франшиза складає 0,00 грн.

15.10.2021 позивач звернувся до страхової компанії ТДВ «Міжнародна страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування, 29.11.2021 позивач надіслав до страхової компанії додатково постанову Соснівського районного суду міста Черкаси про визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні ДТП. 29.11.2021 позивач також звернувся з листом до МТСБУ з наданням постанови Соснівського районного суду міста Черкаси про визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні ДТП.

Згідно повідомлення МТСБУ від 25.10.2021, наданого на звернення позивача, вбачається що стосовно ТДВ «Міжнародна страхова компанія» здійснюється процедура ліквідації. У випадках, якщо ТДВ «Міжнародна страхова компанія» буде визнано банкрутом або до Єдиного державного реєстру буде внесено запис про припинення ТДВ «Міжнародна страхова компанія», коштів та майна страховика не вистачить для задоволення зазначених вимог, що буде підтверджено затвердженим Господарським судом ліквідаційним балансом страховика, Моторне (транспортне) страхове бюро України за заявою ОСОБА_2 поновить розгляд питання щодо здійснення регламентної виплати, передбаченої пп. «г» п.41.1 ст. 41 Закону.

Відповідно до відповіді №1181954 від 10.03.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що відносно ТДВ «Міжнародна страхова компанія» 10.01.2025 внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в зв`язку з визнанням банкрутом.

Згідно звіту №2298 від 21.10.2021р., про оцінку вартості (розміру) збитків, проведеного ФОП « ОСОБА_6 » щодо пошкодження автомобіля Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП 14.10.2021, ринкова вартість автомобіля Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_2 становить 677382,53 грн. Вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату оцінки становить 283 993,04 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування).

Згідно ст.1166 ЦК України матеріальна шкода відшкодовується винною особою в повному обсязі.

Стаття 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частиною третьою статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ст.1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Системний аналіз статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Вказані висновки також наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц.

Згідно звіту №2298 від 21.10.2021р., про оцінку вартості (розміру) збитків, ринкова вартість автомобіля Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_2 станом на 14.10.2021 становить 677 382,53 грн, вартість (розмір) відновлюваного ремонту транспортного засобу становить 283 993,04 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування). Обсяг відповідальності ТДВ «Міжнародна страхова компанія» в якому було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, обмежується положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме страхова виплата визначається у розмірі оціненої вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу в межах ліміту відповідальності. Максимальний ліміт відповідальності страховика відповідно до страхового полісу складає 130000,00 грн. Представник позивача зазначила, що МТСБУ відшкодовано позивачу 133000,00 грн. (130000,00 грн страховий ліміт та 3000,00 грн. кошти за проведення експертизи) тому вказана сума позивачем повністю вирахувана із загальної суми збитків.

Отже в даній справі позивачем визначено позовні вимоги до відповідача, які не охоплюються межами відповідальності ТДВ «Міжнародна страхова компанія», у вигляді різниці між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту) і страховим відшкодуванням в максимальному розмірі, яке підлягає виплаті в межах ліміту відповідальності страховика. В даному випадку предметом позову є відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, в розмірі, який не покривається страховим відшкодуванням, позивачем вирахувано із суми матеріальних збитків повністю суму страхового ліміту у розмірі 130 000,00 грн, встановлену полісом страхування. Також позивачем вираховано 3000,00 грн, які відшкодовані страховиком за проведення експертизи. Тобто, позивач вимагає стягнути шкоду в розмірі необхідному для відновлення пошкодженого майна, що передбачено ст. 22, 1192, 1194 ЦК України. Оскільки позивачем виключено із суми збитків максимальний страховий ліміт, який підлягав виплаті страховиком то посилання відповідача про не врахування позивачем зношеності пошкодженого майна є необгрунтованим.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Системний аналіз указаних положень законодавства, дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то такому разі майнова шкода у повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку.

Такого ж правового висновку дійшли Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 487/577/15-ц від 29 листопада 2019 року, № 761/41395/1 ц від 25 листопада 2019 року, № 490/898/16-ц від 01 серпня 2019 року, № 761/30666/16-ц від 12 квітня 2018 року.

Суд дійшов висновку, що позивачем доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та пошкодженням транспортного засобу та розмір завданої шкоди витрат на відновлення транспортного засобу, який відповідачем не спростовано.

Стосовно заперечень представника відповідача про те, що звіт про оцінку вартості збитків є недопустимим доказом, оскільки був виготовлений з порушенням вимог та процедури, встановленої в ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то суд вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Наданий позивачем звіт №2298 від 21.10.2021р., про оцінку вартості (розміру) збитків, автомобіля Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_2 , виготовлений суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_6 », який має сертифікат оціночної діяльності №814/19 від 25.10.2019 року. Оцінювач здійснював оцінку на підставі кваліфікаційного свідоцтва оцінювача МФ №7645 від 17.07.2010, має кваліфікацію оцінювача у напрямку оцінки майна: «Оцінка об`єктів в матеріальній формі» та спеціалізацію «Оцінка колісних транспортних засобів».

Вказаний звіт містить повні та об`єктивні відомості про характер пошкоджень транспортного засобу та про розмір завданого збитку, містить детальну ремонтну калькуляцію із зазначенням вартості запчастин та робіт. Згідно з актом огляду колісного транспортного засобу оцінювачем 19.10.2021 безпосередньо після ДТП проведено огляд автомобіля Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_2 з фотофіксацією ушкоджень. Звіт складений відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440. В розділі «Обмеження у використанні результатів оцінки» вказано, що даний звіт може використовуватися як доказ розміру вимог при пред`явленні позову до особи, відповідальною за заподіяння збитків .

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач 15.10.2021 звернувся до страховика з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та виплату йому страхового відшкодування, 29.11.2021 додатково надіслав страховику постанову про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, в подальшому позивач також звертався і до МТСБУ з даного питання. Тобто, позивачем вживалися розумні заходи з метою повідомлення страховика про ДТП та отримання страхового відшкодування. Матеріали справи не містять доказів, що страховик відреагував належним чином, в тому числі і по направленню свого представника на місце настання страхового випадку. Відсутність будь-якої реакції з боку страховика ТДВ «Міжнародна страхова компанія» пояснюється і перебуванням останнього в стадії припинення, про що було повідомлено позивача листом МТСБУ від 25.10.2021. Також в матеріалах справи наявний витяг із страхового полісу №202495103 на транспортний засіб Daewoo Lanos, д.н.з НОМЕР_4 з якого вбачається, що страховик ТДВ «Міжнародна страхова компанія» позбавлений права укладати договори страхування ще з 02.07.2021, тобто за три місяці до дорожньо-транспортної пригоди, надалі діяльність страховика було припинено в зв`язку з банкрутством. Враховуючи такі обставини, суд вважає, що потерпілий мав право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди.

Зважаючи на те, що звіт №2298 від 21.10.2021р, замовлений позивачем, було виконано оцінювачем, який має відповідну освіту, кваліфікацію та досвід роботи, а його висновки, викладені у звіті про оцінку, узгоджуються із нормами чинного законодавства України у сфері оцінки майна, суд вважає даний доказ належним та допустимим.

Представником відповідача не доведено, що оцінювачем включено до переліку пошкоджень такі, які не відносяться до ДТП чи зроблено помилкові висновки щодо розміру завданої шкоди. Відповідач не обгрунтував та не пояснив в чому звіт є неточним, неправильним, неповним, тощо та яким чином обрання потерпілим самостійно експерта для визначення розміру шкоди, вплинуло на проведену оцінку. Експерт мав можливість оглянути у первісному пошкодженому вигляді об`єкт дослідження та визначити обсяг і характер пошкоджень, інші показники, необхідні для об`єктивної оцінки пошкодженого транспортного засобу. Подавши звіт в якості доказу, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування. Відповідач в обґрунтування доводів про необґрунтованість експертного висновку чи його неправильності відповідно до ст.113 ЦПК України міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з клопотанням про призначення повторної експертизи. Але в даному разі цього зроблено не було.

Щодо вимог позивача про стягнення матеріальних збитків з урахуванням сум ПДВ включених у вартість відновлювального ремонту то суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами. Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.

Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів, про те, що автомобіль був фактично відремонтований. У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивачем були понесені витрати зі сплати ПДВ. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодуванню позивачу вартості ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідженими в судовому засіданні доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ремонтної калькуляції №2298 що є невід`ємним додатком до звіту експерта №2298 від 21.10.2021, експерт у розмір збитку закладає 20 % ПДВ, таким чином із суми, заявленої позивачем до стягнення в розмірі 126993,04 грн підлягає вирахуванню 20% ПДВ (126993,04 грн - 20%ПДВ = 101594,43 грн). Суд виходить з того, що особа, винна у завданні шкоди, зобов`язана її відшкодувати в розмірі збитку, не покритому страховим відшкодуванням, яка складає 126993,04 грн, водночас за вирахуванням ПДВ позовні вимоги до ОСОБА_3 підлягають задоволенню в розмірі 101594,43 грн.

Інші доводи представника відповідача висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову сплачений судовий збір в розмірі 2889,94 грн з урахуванням позовних вимог до обох відповідачів, водночас розмір судового збору що підлягає до стягненню з відповідача ОСОБА_3 з урахуванням часткового задоволення позову складає 1015,82 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 80, 141, 259, 263-265, 268, 352-354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНКОПП- НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 (РНКОПП- НОМЕР_6 ) завдані матеріальні збитки в розмірі 101594 (сто одна тисяча п`ятсот дев`яносто чотири грн) 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНКОПП- НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 (РНКОПП- НОМЕР_6 ) судовий збір в розмірі 1015,82 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи

Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 )

Представник позивача: адвокат Руссу Надія Олексіївна (адреса: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Чижевського, 12, ордер серії КР №129114 від 17.12.2021)

Відповідач 2: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 ).

Суддя Н.І.Гайдар