справа № 631/1083/25
провадження № 2-н/631/118/25
Нововодолазький районний суд Харківської області
С У Д О В И Й Н А К А З
03 жовтня 2025 року селище Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Тетяни Михайлівни розглянув заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в особі ХАРКІВСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (місто Харків, вулиця Безлюдівська, будинок № 1) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованості за послуги з розподілу природного газу за адресою в сумі 1209 гривень 13 копійок та судового збору в сумі 242 гривні 24 копійки.
Виходячи з приписів частини 3 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 160 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 161 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ може бути виданий, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово комунальних послуг.
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в особі ХАРКІВСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» є розподільним підприємством, що здійснює діяльність з розподілу природного газу в Харківській області та діє на підставі Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі Кодекс газорозподільних систем).
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем споживачі, у тому числі побутові, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
У відповідності до пункту 40 Закону України «Про ринок природного газу» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постановою від 30 вересня 2015 року № 2498 затвердила Типовий договір розподілу природного газу.
Типовий договір розподілу природного газу є публічним, його умови є однаковими для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (пункти 1.1, 1.2 Договору).
Вищенаведений договір є договором приєднання, що укладається сторонами з урахуванням положень статтей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем Заяви-приєднання, сплати рахунку Оператору ГРМ та/або документальне підтвердження споживання природного газу (пункт 1.3 Договору). Обсяги споживання природного газу по особовому рахунку, відкритому на ім`я споживача, визнається згідно з Правилами комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі, визначеними розділом ІХ Кодексу газорозподільних систем.
Облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (пункт 5.1. Договору).
Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (пункт 6.1. Договору).
Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (пункти 6.3, 6.4. Договору).
Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ (пункт 6.6. Договору).
Відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.
Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем з 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за: 39 куб.м. - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 куб.м. - для обє`кта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 куб.м. - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.
В обґрунтування заяви посилались на те, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , розподіл якого здійснюється ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в особі ХАРКІВСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», що підтверджується частковою сплатою рахунків, фактом забезпечення її домоволодіння природним газом цілодобово, а отже між сторонами склалися договірні правовідносини щодо розподілу природного газу згідно вимог чинного законодавства.
Через неналежне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної сплати послуг з розподілу природного газу, у останньої утворилась заборгованість, яка за період з 01 грудня 2024 року по 31 серпня 2025 року склала 1209 гривень 13 копійок, що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості за послуги розподілу природного газу.
З копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 50949773, сформованого 26 грудня 2015 року державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Зміївською Т. М., встановлено, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26 грудня 2015 року державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Зміївською Т. М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1804.
Відповідно до вимог пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Положеннями статей 526, 527, 530, 615 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або зміна його умов не допускається та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний оплатити виконавцеві послугу, якщо інше не встановлено договором.
За таких обставин, суд вважає, що заявлені вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в особі ХАРКІВСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат вирішується на підставі частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з чим з ОСОБА_1 слід стягнути суму сплаченого судового збору на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в особі ХАРКІВСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ».
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 168 Цивільного процесуального кодексу України суд повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Керуючись статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статями 526, 527, 530, 615 Цивільного кодексу України, статтями 160 164, 165, 167 169, 170, 172 Цивільного процесуального кодексу України,
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя Т. М. Трояновська
Копію судового наказу надіслати боржникові одночасно з копією заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.
Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом (частина 3 статті 167 Цивільного процесуального кодексу України).
Роз`яснити боржнику, що відповідно до вимог частини 1 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України він має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі та повинна містити відомості та документи, передбачені частинами 3 та 5 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до вимог частини 1 статті 172 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд протягом п`яти днів з дня набрання судовим наказом законної сили надсилає його копію (текст), що містить інформацію про вебадресу такого судового наказу в Єдиному державному реєстрі судових рішень та Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, стягувачу на його офіційну електронну адресу або рекомендованим чи цінним листом у разі відсутності офіційної електронної адреси.
Текст судового наказу розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, вебадреса: reyestr.court.gov.ua
Судовий наказ може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після його прийняття.
Судовий наказ набрав законної сили «_____» _____________20__ року.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання до «_____» ___________20__ року.
Судовий наказ видано «_____» ______________20___ року.
Суддя Т. М. Трояновська