РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/1057/24

Провадження № 2/712/209/25

22 вересня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Марцішевська О.М.,

при секретарі Безруковій Д.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки адвоката Гудзя О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Виконавчий комітет Черкаської міської ради - Орган опіки та піклування, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини, -

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та аргументів учасників справи

25 січня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини.

В обґрунтування вимог вказує, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживаючи у м. Черкаси, проте відповідач змінив місце проживання у зв`язку з проходженням служби з 2017 року на м. Київ. Відповідач ввела відповідача в оману щодо батьківства позивача відносно доньки відповідачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та шлюб між сторонами зареєстрований 26.08.2017 р. під тиском відповідачки. Вказаний шлюб розірваний рішенням суду у справі № 712/2613/21. Після розірвання шлюбу відповідачка перешкоджала у спілкуванні донькою, з приводу даного спору прийняте рішення у справі № 712/13966/21. На даний час позивач має сумніви щодо батьківства, на його прохання провести генетичну експертизу відповідач відмовляється. Просить суд виключити відомості про позивача ОСОБА_1 з актового запису про батьківство ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одночасно з позовом позивачем скеровано клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи для підтвердження обставин, на які позивач посилається як на підставу позову вимог.

05 лютого 2025 року представник відповідачки адвокат Гудзь О.С. скерував до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначає, що Позивач стверджує, що на момент зачаття дитини він з відповідачкою не проживав разом та не був з нею одружений, від нього приховали достовірну інформацію щодо біологічного батька дитини і він має сумніви щодо свого батьківства, а шлюб із ОСОБА_2 він уклав під тиском останньої. Проте, ще до розірвання шлюбу, 28.02.2018 року саме ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/2112/18 від 16.05.2018 року з нього стягнено аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колишня дружина позивача ОСОБА_4 оскаржила рішення Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/2112/18 від 16.05.2018 року в апеляційному порядку. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 11.04.2019 вказане рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення розмірі аліментів та зменшено розмір стягуваних з нього аліментів на утримання дочки з 1/4 на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходів), але не мене 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 28.02.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Також зменшено розмір стягуваних з нього аліментів на утримання дружини з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку. В іншій частині рішення залишено без змін.

Згідно рішення Соснівського районного суду міста Черкаси у справі № 712/2613/21 від 13.04.2021 саме ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. В свою чергу, 21.12.2021 ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , треті особи орган опіки та піклування Черкаської міської ради, служба у справах дітей Черкаської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною.

14 червня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси ухвалив рішення у справі № 712/13966/21, яким зобов`язав ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити ОСОБА_1 спосіб спілкування та участі у вихованні з донькою. ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду із позовами про зменшення розмірів аліментів на утримання його дітей, зокрема справи № № 712/587/17-ц, 712/7885/18.

Таким чином, вищевказані обставини та поведінка позивача вказують на те, що з моменту народження дитини і до часу звернення до суду із цим позовом в нього не було жодних сумнівів у його батьківстві. ОСОБА_1 не має права оспорювати батьківство, оскільки в момент реєстрації себе батьком дитини він за вказаних ним фактичних (матеріальних) підстав позову міг знати, що не є батьком дитини.

Просив суд відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини. В разі призначення судом судової медико-генетичної експертизи, з метою дотримання найкращих інтересів дитини та мінімального відриву її від звичних занять доручити проведення експертизи в найбільш наближеній до дитини експертній установі, якою є Чернігівський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України.

28 лютого 2024 року позивач скерував до суду відповідь на відзив на позовну заяву, де зазначив, що через те що відповідачка чинила перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 у позивача з`явились сумніви у батьківстві. Вимоги, викладені у відзиві вважає безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству України.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив задоволити. Вказав, що сумніви у батьківстві наявні до даного часу. Заперечив покладення на нього судових витрат за проведення експертизи, оскільки відповідачка оплатила експертизу на свій розсуд. Також заперечував щодо відшкодування відповідачці витрат на правничу допомогу у вказаному відзиві на позов розмірі.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, судові витрати на оплату експертизи покласти на позивача, питання про судові витрати відповідачки на правничу допомогу вирішити у поряджку ст.246 ЦПК України.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, приходить до таких висновків.

Хід розгляду справи, заяви, клопотання, процесуальні дії

26 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучений до участі в розгляді справи в якості третьої особи орган опіки та піклування.

14 березня 2024 року задоволено клопотання позивача про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.

18 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

11 жовтня 2024 року задоволено клопотання позивача про проведення експертизи судовом експертом Медико-генетичного центру «Мама Папа».

24 грудня 2024 року задоволено клопотання відповідачки про проведення експертизи судовим експертом Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, а також докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення

Судом встановлено, що 26 серпня 2017 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Соснівським районниим у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 243.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, батьками дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задоволено. Постановою Апеляційного суду Черкаської області рішення змінено в частині визначення розміру аліментів.

Згідно рішення Соснівського районного суду міста Черкаси у справі № 712/2613/21 від 13.04.2021 шлюб між сторонами розірвано. Прізвище відповідачки ОСОБА_8 змінено на дошлюбне ОСОБА_9 .

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_10 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною задоволено.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).

Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Водночас, у випадку, якщо питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.

Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану (постанови Верховного Суду від 13 вересня 2023 року в справі № 552/4291/22 (провадження № 61-6451св23), від 31 січня 2024 року в справі № 752/13549/22 (провадження № 61-10510св23)).

Зміст статті 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи може бути підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку. Разом з тим, підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України, які мають оцінюватися в їх сукупності (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19)).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зауважував, що наразі ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (див. наприклад рішення ЄСПЛ у справі «Kalacheva v. russian federation» № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Крім того, у справі «Міфсуд проти Мальти» (Mifsud v. Malta, заява № 62257/15, рішення набуло статусу остаточного 29 квітня 2019 року) ЄСПЛ звертав увагу, що хоча найважливіше завдання статті 8 Конвенції - це захист особи від довільних дій державних органів, можуть також існувати позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною «повагою» до приватного чи сімейного життя. Ці позитивні зобов`язання можуть передбачати вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя, навіть у сфері міжособистісних стосунків людей (див. справу «Мікулич проти Хорватії» (Mikulic v. Croatia, № 53176/99) та справу «С. Х. та інші проти Австрії» (S.H. and Others v. Austria), № 57813/00).

У рішенні від 14 березня 2024 року за заявою № 62020/14 у справі «Молдован проти України (Moldovan v. Ukraine)» ЄСПЛ вказав, що висновок експертизи ДНК у таких правовідносинах не можна ігнорувати, оскільки він є чи не єдиним об`єктивним доказом, який може свідчити про факт батьківства однієї особи стосовно іншої.

Підсумовуючи, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства, і без його проведення неможливо встановити факт батьківства за відсутності належних та переконливих доказів.

Водночас повага до приватного життя вимагає, щоб кожна людина мала змогу встановити подробиці свого особистого походження, а право особи на таку інформацію має важливе значення в контексті впливу на його чи її особистість, які визначають розвиток людини. Таке встановлення передбачає отримання інформації, необхідної для розкриття істини щодо важливих аспектів особистого походження, як-от особистість батьків (див., наприклад, справу «Келін та інші проти Румунії» (Calin and Others v. Romania), № 25057/11).

Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень застосовуються Методичні рекомендації «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей)», які розроблені фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України. Згідно з пунктом 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність становить не менше 99,99 %.

Мотивована оцінка суду аргументів учасників справи та позиція суду з питання порушення, не визнання або оспорення права, свободичи інтересу, за захистом яких мало місцезвернення до суду

Відповідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У межах даної справи судом за клопотанням позивача було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу.

Із дослідженого судом висновку експерта №СЕ-19/125-25/9704-БД від 11.08.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ймовірно є біологічним батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність походження ДНК-профілів цих осіб від біологічних батьків та дитини становить 99,99999999%.

Верховний суд у постановах від 23.10.19, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що наявність кровного споріднення між батьком ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_3 об`єктивно підтверджується висновком експерта за результатами молекулярно-генетичної експертизи, відтак позов не підлягає задоволенню.

Питання про судові витрати

Відповідно до стаття 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В ході судового розгляду відповідачкою понесені судові витрати на оплату призначеної судом експертизи у сумі 15 734 грн. 30 коп., що підтверджено квитанцією від 15.07.2025р.

Враховуючи ухвалення рішення про повну відмову у задоволенні позову відповідно до ст.141 ЦПК України понесені відповідачкою судові витрати по оплаті експертизи покладаються на позивача.

Звернувшись до суду з позовом, позивач створив відповідачці умови, які викликали необхідність витрачання коштів для проведення експертизи, оскільки позивач не оплатив вартість проведення відповідної експертизи під час підготовчого провадження.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

На підставі поданого до закінчення розгляду справи клопотання представника відповідача відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України питання про судові витрати позивача на правничу допомогу буде вирішено в порядку ст.246 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-83, 141, 265, 352-354 ЦПК України, ст. 121, 125, 126, 128, 135 Сімейного Кодексу України-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення даних про батька дитини з актового запису про народження неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на проведення молекулярно генетичної експертизи в сумі 15 734 грн. 30 коп.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст рішення складений 01 жовтня 2025 року

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідачка: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 3, ).

Третя особа: Виконавчий комітет Черкаської міської ради (м. Черкаси, вул. Благовісна, 170, ).