Провадження № 22-ц/801/2069/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 рокуСправа № 127/27309/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Стадник І.М., Рибчинський В. П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу № 127/27309/24 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.07.2025, ухвалене у складі судді Сичук М.М. в приміщенні суду в м. Вінниця, -

в с т а н о в и в :

19.08.2024 Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом (вх № 72288) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.11.2013 станом на 2.08.2024 в розмірі 31315,29 грн, з них : 17640,80 грн заборгованість за кредитом; 13674,49 грн заборгованість по відсоткам; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3028 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 22.11.2013 ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, на підтвердження чого підписала відповідну анкету-заяву. Підписанням анкети-заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір. Відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем станом на 2.08.2024 позивач нарахував заборгованість за кредитом у розмірі 31315 грн. 29 коп., з яких: 17640 грн 80 коп заборгованість за кредитом, 13674 грн 49 коп заборгованість по відсоткам.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 17.07.2025 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, АТ «Акцент-Банк» подано апеляційну скаргу (вх № 9280 від 18.08.2025), в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті банку. Відповідач користувався кредитом, значить ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг; суд першої інстанції помилково відмови в задоволенні позову, не стягнувши з відповідача заборгованість по тілу кредиту та процентам відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України в розмірі облікової ставки НБУ.

4.09.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшов відзив (вх № 10037) Мишковської Т.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що 22.01.2011 відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в А-Банку; позивачем не надано суду доказів на підтвердження розміру заборгованості за договором № б/н від 22.02.2011; на момент звернення позивача до суду з позовом сплив строк позовної давності.

Щодо розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

АТ «Акцент-Банк» подано апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.07.2025 у справі з ціною позову 31315,29 грн, що є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (90840 грн).

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

На аркуші справи 19 знаходиться анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підписана ОСОБА_1 від 22.02.2011.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 22.11.2013, наданого позивачем, станом на 2.08.2024 за відповідачкою утворилась заборгованість у розмірі 31315 грн 29 коп, з яких: 17640 грн 80 коп заборгованість за кредитом, 13674 грн 49 коп заборгованість по відсоткам /а. с. 6-18/.

Відповідно до довідки по карткам б/н та дати, ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано платіжні картки /а. с. 20 зворотна сторона/.

Згідно довідки за лімітами ОСОБА_1 уклала кредитний договір від 22.11.2013 за період з 22.11.2013 по 2.08.2024 кредитний ліміт становить 23.11.2023 17700 грн /а. с. 21 зворотна сторона/.

На аркуші справи 23 зворотна сторона по 30 міститься витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті в розділі «Умови та правила»; Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна, «Універсальна Gold».

На аркуші справи 31-32 знаходяться копії паспорта ОСОБА_1 .

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому відступні правові підстави для їх задоволення.

Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог зроблено за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, щодо відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 4.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України).

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову зробив обґрунтований висновок, з яким погоджується також суд апеляційної інстанції, про те, що позовні вимоги є недоведеними, тому відсутні правові підстави для їх задоволення, оскільки суду не надано доказів отримання відповідачем кредитних коштів за договором від 22.11.2013, анкети заяви від 22.11.2013 суду не надана, а надано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підписана ОСОБА_1 від 22.02.2011. У справі відсутні також докази отримання позичальником кредитних коштів за кредитним договором від 22.11.2013 (виписки по рахунку позивачем суду не надано), докази погодження між сторонами відсоткової ставки за кредитним договором від 22.11.2013 також відсутні.

Надані позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті в розділі «Умови та правила»; Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна, «Універсальна Gold» не містять підпису відповідача, а тому не можуть вважати складовою укладеного кредитного договору.

У постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 127/6915/19 зроблено правовий висновок про те, що позивачем не надано доказів того, що з Умовам та Правилам надання банківських послуг, Правилам користування платіжною карткою та Тарифами банку, відповідач був ознайомлений та ним вони підписані, а отже, й не доведено правомірність дій банку щодо нарахування відсотків та комісії, які були стягнуті позивачем за рахунок коштів, які вносив відповідач на погашення заборгованості за кредитом.

Аргументи апеляційної скарги про те, що відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті банку, апеляційний суд відхиляє, оскільки позивач в позовні заяві просить стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.11.2013, однак договору від 22.11.2013 позивачем суду не надано, а надано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підписаної ОСОБА_1 від 22.02.2011, яка не містить даних щодо умов за якими кредитувалася ОСОБА_1 , умов щодо визначення певної відсоткової ставки за кредитом, штрафів та інших платежів.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що відповідач користувалася кредитом, значить ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг, апеляційний суд не вважає такими, що спростовують правильні висновки суду першої інстанції, оскільки надані позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті в розділі «Умови та правила»; Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна, «Універсальна Gold» не містять підпису відповідача.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції помилково відмови в задоволенні позову, не стягнувши з відповідача заборгованість по тілу кредиту та процентам відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України в розмірі облікової ставки НБУ, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки позивачем не було заявлено вимог про стягнення процентів на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України в розмірі облікової ставки НБУ. Крім цього, у справі встановлено, що позивачем не доведено надання кредитних коштів позивачу (виписки по рахунку, касового ордера, платіжної інстанції тощо), тобто первинних банківських документів на підтвердження надання кредитних коштів відповідачу суду не надано.

Висновки суду першої інстанції про те, що у справі встановлено, що 22.11.2013 ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-БАНКУ, що підтверджується підписом відповідача у заяві; з даних виписки за період з 22.11.2013 року по 2.08.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 користувалася наданою їй карткою, зокрема, шляхом здійснення грошових переказів, поповнення карти готівкою в терміналі самообслуговування, здійснення розрахунків за товар та послуги в торгівельних закладах; є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи, так як позивачем не надано суду анкету-заяві від 22.11.2013, а також виписку по рахунку, а надано розрахунок заборгованості по кредитному договору, однак зазначений розрахунок не є первинним документом по рахунку. Проте, зазначене порушення не призвело до неправильного вирішення справи та не є підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог не спростовують.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.07.2025у даній справі залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції залишити за позивачем.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: І. М. Стадник

В. П. Рибчинський