№ 234/7901/18
провадження 2-зз/175/25/25
УХВАЛА

03 жовтня 2025 року Дніпровський районний суд

Дніпропетровської області

в складі: головуючого

судді Васюченко О.Г.

при секретарі Кульпіна Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Слобожанське заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розподіл спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У проваджені суду знаходилася вище вказана справа, по справі постановлялися різні судові рішення.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 15 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя задоволені частково.

Постановою Донецького апеляційного суду від 09 квітня 2019 року залишено без змін рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 листопада 2018 року.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить суд скасувати арешт та інші заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 05.07.2018 р. у справі №? 234/7901/18 на належне його довірителю майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ; автомобіль ВАЗ 21099, держ. № НОМЕР_3 , 2004 р. в., зеленого кольору, а також зобов`язати відповідні органи (Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, Автономній республіці Крим та м.Севастополі (ФІЛІЯ ГСЦ МВС) та Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради) внести зміни до відповідних реєстрів та виконати ухвалу про скасування арешту.

Частиною 1 стаття 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому з урахувань зазначеного суд вважає можливим розглядати питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності цих осіб.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно ч. 8 ст. 158 ЦПК України якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши матеріали справи і заяви, надані та добуті докази, суд вважає можливим Скасувати у повному обсязі накладений арешт і заборону здійснення інших дій у відношенні наступного майна, що зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області (ІПН НОМЕР_2 ), який зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 : 1. автомобіль марки «ВАЗ 21099», 2004 року випуску, держ. № НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 , зеленого кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 13.08.2013р; 2. квартиру АДРЕСА_5 (договір купівлі-продажу, ВРМ №183356, 05.09.2011, Перша Краматорська ДНК р.№1-6299), що вжито ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 05 липня 2018 року, оскільки рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 15 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя задоволені частково. Визнано спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_3 , 2004 року випуску. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку автомобіля марки «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_3 , 2004 року випуску. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку автомобіля марки «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_3 , 2004 року випуску. В решті позовних вимог відмовлено. Зазначене рішення суду залишено без змін постановою Донецького апеляційного суду від 09 квітня 2019 року, тобто вказану справу було розглянуто судом, а тому з урахуванням вище викладеного та зазначеного відсутні передбачені законом підстави для подальшої наявності таких заходів забезпечення позову.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що заява в частині скасування заходів забезпечення позову є мотивованою та обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги будь-які заперечення інших осіб щодо зазначеного, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та об`єктивно нічим не підтверджені.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вказаної заяви в частині скасування заходів забезпечення позову, оскільки воно ґрунтується на вимогах закону та є передбачені законом підстави для її задоволення.

Стосовно вимог заяви в частині зобов`язання відповідних органів внести зміни до відповідних реєстрів та виконати ухвалу про скасування арешту слід відмовити, оскільки доказів в обґрунтування своєї позиції щодо наведеного та вище зазначено суду надано не було, а тому вказані вимоги безпідставні і не ґрунтуються на вимогах закону, також не можуть бути взяті до уваги наполягання заявника на його заяві в цій частині, оскільки останнє спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та об`єктивно нічим не підтверджено, в зв`язку з чим відсутні передбачені законом підстави для задоволення вимог заяви в цій частині, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 258, 259, 260-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Скасувати у повному обсязі накладений арешт і заборону здійснення інших дій у відношенні наступного майна, що зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області (ІПН НОМЕР_2 ), який зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 : 1. автомобіль марки «ВАЗ 21099», 2004 року випуску, держ. № НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 , зеленого кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 13.08.2013р; 2. квартиру АДРЕСА_5 (договір купівлі-продажу, ВРМ №183356, 05.09.2011, Перша Краматорська ДНК р.№1-6299), що вжито ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 05 липня 2018 року.

В задоволенні інших вимог заяви ОСОБА_1 відмовити

Ухвала набрала законної сили 03 жовтня 2025 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.Г. Васюченко