ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9511/22
провадження № 2/753/1528/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Гайової С.Г., представника позивача за первісним позовом Яценко Т.Ю., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 серпня 2022 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

31 серпня 2023 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

11 жовтня 2023 року відповідач подав заяву, в якій зазначив, що не є власником квартири, борг за комунальні послуги якої просить стягнути позивач.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01 грудня 2023 року витребувано у Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» інформацію та належним чином завірені копії документів щодо права власності чи інших речових прав (реєстровий номер та дату реєстрації; відомості щодо власника, у тому числі відомості про частку, що належить кожному співвласнику; відомості щодо правовстановлюючого документа) на об`єкт нерухомого майна квартиру за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01 січня 2013 року.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2024 року замінено у справі № 753/9511/22 первісного відповідача ОСОБА_5 на належного відповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04 жовтня 2024 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору недійсним до спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання на 21 листопада 2024 року.

21 листопада 2024 року підготовче засідання відкладено на 25 вересня 2025 року.

23 вересня 2025 року від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке обґрунтоване тим, що він перебуває у складі Збройних сил України.

24 вересня 2025 року від позивача надійшли заперечення щодо клопотання про зупинення провадження у справі.

Відповідач у підготовче засідання не прибув, явку уповноваженого представника не забезпечив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача у підготовчому засідання заперечувала проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справ, з підстав відсутності доказів перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, а також зазначила, що з наданої відповідачем довідки, останній перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині, котра знаходиться у місті Львів.

Розглянувши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

За приписами пункту другого вказаного Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі неодноразово строк дії воєнного стану продовжувався та продовжений до цього часу.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до статті 1 цього Закону воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Зміст пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Частинами першою, п`ятою статті 12 Закону України «Про оборону України» визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

Судом встановлено, що відповідно до Довідки Військової частини НОМЕР_1 ввід 20 вересня 2025 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти № 8867 від 08 грудня 2024 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 , обіймав посаду оператора відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти, у період з 15 квітня 2024 року по 31 жовтня 2024 року брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Курській області.

З наданого відповідачем витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12 серпня 2025 року слідує, що солдат ОСОБА_6 вибув з 12 серпня 2025 року у щорічну відпустку з району виконання бойових завдань та виключений з котлового забезпечення (сніданку) в районі виконання бойових завдань.

Суд зауважує, що положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України спрямовані насамперед на захист прав особи, яка перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що позбавляє його можливості ефективного використання своїх процесуальних прав.

Беручи до уваги вказані обставини, а також зважаючи на предмет спору у цій справі, з метою забезпечення можливості відповідачу реалізувати свої процесуальні права у цій справі, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань.

Керуючись статтями 251, 253, 258, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 753/9511/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору недійсним зупинити до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань.

Повний текст ухвали складено 01 жовтня 2025 року.

Суддя Олександр ЯКУСИК