Справа № 645/1792/21
Провадження № 2/645/46/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Федорової О.В.

за участю секретаря судового засідання Федоровської Д.І.,

сторони по справі:

представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_1

відповідачка за первісним позовом (позивачка за зустрічним позовом) ОСОБА_2

представник відповідачки за первісним позовом (позивачки за зустрічним позовом) - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву/клопотання ОСОБА_4 про винесення окремої ухвали від 09 вересня 2025 року (вхідний № 21490) по цивільній справі за первісним позовом:

ОСОБА_5

до ОСОБА_2

про поділ майна подружжя

та зустрічним позовом:

ОСОБА_2

до ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович,

про витребування майна з чужого незаконного володіння, поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації та компенсацію вартості частки із вкладу до статутного фонду господарського товариства,

в с т а н о в и в:

В провадженні Немишлянського районного суду міста Харкова знаходиться цивільна справа за первісним позовом: ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, про витребування майна з чужого незаконного володіння, поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації та компенсацію вартості частки із вкладу до статутного фонду господарського товариства.

9 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання ОСОБА_4 , в якому він просив суд винести окрему ухвалу суду, якою вжити заходи до притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката Марцоня Дмитра, та направити ухвалу до кваліфікаційно дисциплінарної комісії Ради адвокатів Харківської області, а також захистити його від незаконної поведінки адвоката ОСОБА_7 , забезпечивши можливість в подальшому надавати пояснення в якості свідка без втручань і тиску з боку адвоката відповідачки ОСОБА_7 .

В обгрунтування клопотання заявник зазначив, що 28 липня 2025 у Немишлянському районному суді міста Харкова він надавав показання як свідок за допомогою відеоконференцзв`язку головуючому судді при розгляді цивільної справи № 645/1792/21. В процесі допиту він намагався розповісти суду про відомі йому обставини, які стосуються розгляду даної справи. Свідок наголосив, що він не зміг реалізувати свої права та обов`язки як свідка з причини зухвалої поведінки представника відповідачки адвоката Марцоня Д.Г., який своєю поведінкою систематично та грубо порушував вимоги Цивільного процесуального кодексу України та Правил адвокатської етики. Зокрема, це виражалося в наступних неприпустимих для адвоката діях. Адвокат відповідачки не дав йому можливості договорити і закінчити надавати пояснення у вільній формі, грубо перебивши його виступ без дозволу головуючого судді та спотворюючи його слова, не надаючи можливості договорити та пояснити усі обставини, всупереч вимогам ч. 3 ст. 216 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 42, 44, 45 Правил адвокатської етики. Спотворюючи його покази, адвокат відповідачки Марцонь Д.Г. нав`язував головуючому судді свої домисли не тільки стосовно наданих ним пояснень, але й стосовно пояснень, які, на його думку, він має намір надати. Заявник вважає, що адвоката відповідачки не влаштовували його пояснення і такою поведінкою він намагався зірвати його допит у якості свідка, здійснював тиск на нього і на головуючого суддю, щоб не дати йому можливості закінчити давати пояснення.

Відповідно до частини восьмої статті 262 ЦПК України окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Окрема ухвала суду - є процесуальним засобом судового впливу, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Тобто підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення.

Отже, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі №438/610/14-ц вказано, що постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду, вчинення якої не залежить від наявності клопотань учасників справи. Суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності під час вирішення спору.

У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2018 року в справі №761/32388/13-ц зазначено, що при вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком.

Інститут окремої ухвали направлений на реагування суду у тих випадках, коли порушення закону настільки очевидне, зухвале та систематичне, що не дозволяє суду бути інертним до таких порушень і спонукає до ефективних дій, втіленням яких має бути окрема ухвала (див. пункт 24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2023 року у справі № 990/131/22 (провадження № 11-137заі23).

Суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності під час вирішення спору.

У той же час суд враховує, що окрема ухвала є реакцією на ті порушення, що не усуваються рішенням суду, а також на причини й умови вчинення порушень, щоб запобігти їх повторенню у майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, суд, розглядаючи заяву ОСОБА_4 про винесення окремої ухвали, не встановив передбачених законом підстав для її задоволення.

Оскільки реалізація правового механізму, передбаченого нормою статті 262 ЦПК України, є правом суду, а не його обов`язком, та можлива виключно у випадку грубого порушення закону, чого встановлено не було під час розгляду справи, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали стосовно представника відповідачки адвоката Мрцоня Д.Г..

Заявником ОСОБА_4 у заявленому клопотанні, на переконання суду, не наведено достатніх підстав та аргументів для постановлення окремої ухвали.

Таким чином, законних підстав для постановлення окремої ухвали судом не вбачається, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали слід відмовити.

Керуючись ст.262 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви/клопотання ОСОБА_4 від 09 вересня 2025 року (вхідний № 21490) про винесення окремої ухвали - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складений 03 жовтня 2025 року.

Суддя О.В. Федорова