Справа № 169/805/25
Провадження № 2/169/481/25
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого Тітівалова Р. К.,

з участю

секретаря судового засідання Гаврилюк Н. В.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

09 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_5 склав заповіт від 07 грудня 2000 року, відповідно до якого все належне йому майно заповів батькові позивачки ОСОБА_6 , який спадщину прийняв, однак спадкових прав не оформив та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Вказуючи, що вона та відповідачі належать до спадкоємців першої черги за законом після смерті батька. Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини. 05 травня 2025 року позивачка з відповідачем ОСОБА_6 уклали договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого спадковий будинок переходить у власність позивачки. Вказуючи, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, позивачка просила визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 .

У підготовче засідання позивачка не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 35), 29 вересня 2025 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав та просить розглядати справу без її участі (а. с. 38).

Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а. с. 34, 36, 37), 29 вересня 2025 року, кожен зокрема, подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати за їхньої відсутності (а. с. 39, 40, 41).

Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

За змістом статей 524, 548 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень статті 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з частиною другою статті 553 Цивільного кодексу УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві ОСОБА_5 підтверджується витягом з погосподарської книги за 2001-2005 роки села Клюськ Клюської сільської ради (особовий рахунок № 93) (а. с. 24).

Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстроване.

До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1», загальною площею 49,7 кв. м, житловою площею 28,7 кв. м, літня кухня «Б-1», хлів «В-1» (а. с. 20-23).

За життя ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений 07 грудня 2000 року Клюською сільською радою Турійського району Волинської області, № 86, згідно з яким все спадкове майно заповів ОСОБА_6 (а. с. 13).

Відповідно до довідки Клюської сільської ради Турійського району Волинської області ОСОБА_6 вступив в управління та володіння спадковим майном (а. с. 12).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 14).

Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України).

Частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що ОСОБА_6 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) був зареєстрований та постійно проживав разом із дружиною ОСОБА_3 , сином ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_1 (а. с. 15).

Позивачка є дочкою спадкодавця ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 16).

Заповітів за життя ОСОБА_6 не складав, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками з Спадкових реєстрів (а. с. 51 на звороті, 52).

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у встановлений законом строк подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини, що відповідає вимогам частини першої статті 1273 ЦК України (а. с. 44 на звороті, 61)

Позивачка та відповідач ОСОБА_2 у встановлений законом строк подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 (а. с. 43 на звороті, 44).

05 травня 2025 року спадкоємці уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого належний спадкодавцю житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , земельні ділянки, площею 1,8176 га, 0,4531 га та 0,2878 га, розташовані на території Турійської територіальної громади (колишня Клюська сільська рада) Ковельського району Волинської області, перейшли у спадщину дочці спадкодавця ОСОБА_1 (а. с. 18).

Постановою приватного нотаріуса від 05 травня 2025 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю ОСОБА_6 (а. с. 19).

Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 110/2024 до майна померлого ОСОБА_6 (а. с. 43-82).

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно.

Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, 605 гривень 60 копійок; стягнути з відповідачів в користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, по 201 гривні 87 копійок з кожного.

На підставі викладеного, пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, статей 524, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1», загальною площею 49,7 кв. м, житловою площею 28,7 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня «Б-1», хлів «В-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, сплачений відповідно до квитанції Волинської дирекції АТ «Укрпошта» № від 09 вересня 2025 року на рахунок № UA0003492, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, код банку отримувача (МФО) 899998, отримувач коштів ГУК у Волинській області/смт Турійськ/22030101.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 201 (двісті одна) гривня 87 (вісімдесят сім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 201 (двісті одна) гривня 87 (вісімдесят сім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 201 (двісті одна) гривня 87 (вісімдесят сім) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складене 02 жовтня 2025 року.

Головуючий