Справа № 159/5118/25
Провадження № 2/159/1708/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 вересня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») через систему «Електронний суд» звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 17.09.2021 ТОВ «Мілоан» і відповідач ОСОБА_1 уклали у формі електронного документа з використання електронного підпису договір про споживчий кредит №4537839, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 2000,00 грн, строком на 15 днів, зі сплатою процентів від 1,25% до 5% в день та комісії за надання кредиту в сумі 220 грн.

На підставі договору факторингу №15/12-2021-22 від15.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал», та наступним договором №10-01/2023 від 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитним договором №4537839 від 17.09.2021 перейшло до позивача.

Окрім цього, 22.09.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і відповідач ОСОБА_1 уклали у формі електронного документа з використання електронного підпису договір позики №77767487, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 2000,00 грн, строком на 14 днів, зі сплатою процентів 1,99% в день.

На підставі договору факторингу №22/02/2022 від22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал», та наступного договору №10-01/2023 від 10.01.2023 укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», право вимоги за договором позики №77767487 від 22.09.2021 перейшло до позивача.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов`язань, позивач просить стягнути загальний розмір заборгованості за обома кредитами в сумі 21834,52 грн, з яких: 4000 грн основна сума боргу, 17614 грн заборгованість за процентами, 220,00 грн комісія, 0,32 грн 3% річних, а також просив стягнути 2422,20 грн судового збору і 13000 грн витрат на правничу допомогу.

28.07.2025 суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до вимог статті 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, судовий виклик за місцем відбування покарання ОСОБА_1 вручений за довіреністю уповноваженим особам.

Керуючись положеннями статті 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Щодо укладення 17.09.2021 договору про споживчий кредит №4537839.

17.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі, шляхом подання відповідачем в Особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» Анкети-заяви, укладений договір про споживчий кредит №4537839.

Згідно з наданими позивачем даними з Особистого кабінету відповідач ОСОБА_1 через веб-сайт кредитодавця https://miloan.ua шляхом введення ОСОБА_2 ) і паролю ввійшов до особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС), ознайомився з умовами кредитування, пройшов ідентифікацію в базі БКІ, подав заявку на отримання кредиту, і підписав договір одноразовим ідентифікатором.

За умовами договору (а.с.16-20) кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 2 000 грн (п.1.2), строком на 15 днів з 17.09.2021 до 02.10.2021 (п.1.3,1.4). Кредитні кошти надаються в безготівковій формі шляхом переказу на вказаний позичальником картковий рахунок (п.2.1). Позичальник зобов`язаний сплатити одноразову комісію в розмірі 11% від суми кредиту, тобто 220 грн (п.1.5.1). За користування кредитом встановлена стандартна процентна ставка 5 % в день, пільгова 1,25 % в день (п.1.5.2, п.1.6).

Згідно з п.2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена у п.1.6 договору і є незмінною протягом усього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного у п.1.3, є меншою за стандарту. Після завершення первісного строку кредитування та пролонгації проценти з дня продовження кредитування на стандартних умовах згідно з п.2.3.1.2 продовжують нараховуватися за базовою ставкою.

Строк користування кредитом може бути продовжений на пільгових і на стандартних умовах.

Згідно з п.2.3.1.1 договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування на пільгових умовах, виконавши визначені у розділі 6 Правил надання фінансових кредитів (розмішені на сайті товариства і є невід`ємною частиною договору) дії, в тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частину заборгованості за наведеними у таблиці ставками : для продовження на 3 дні 3%, на 7 днів 5%, на 15 днів 10%. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, то проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк нараховуються за ставкою, передбаченою в п.1.5.2 договору.

Пролонгація на стандартних умовах (п.2.3.1.2 договору) відбувається автоматично. Позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, з урахуванням усіх періодів пільгової пролонгації, але не більше ніж на 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних умовах, проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною ставкою. У випадку, якщо позичальник в цей період вчинить дії для пролонгації договору на пільгових умовах, зупиняється строк пролонгації на стандартних умовах. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Детальна інформація про умови кредитування відображена у Паспорті споживчого кредиту, з яким відповідач ознайомлений (а.с.21).

ТОВ «Мілоан» виконало зобов`язання за договором і перерахувало 17.09.2021 на відкриту в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 платіжну карту НОМЕР_1 кошти у розмірі 2 000 грн, що підтверджено квитанцією (а.с.35, зворотній бік).

Як вбачається з відомості про щоденні нарахування (а.с.36) ОСОБА_1 за період з 18.09.2021 до 02.10.2021 (в межах 15 днів первісного строку) нараховані проценти за пільговою ставкою 1,25% в день.

Після закінчення строку кредитування (02.10.2021) відповідач не припинив користуватись кредитними коштами, а тому 03.10.2021, відповідно п.2.3.1.2 договору, відбулась пролонгація на стандартних (базових) умовах. Починаючи з 03.10.2021 і упродовж наступних 60 днів до 01.12.2021 нараховані проценти за стандартною ставкою 5% в день.

Загальний розмір заборгованості склав 8595,00 грн, з яких 2000,00 грн основного боргу, 6375,00 грн проценти, 220 грн комісія.

15.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений Договір факторингу №15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №4537839 від 17.09.2021 (а.с.52).

ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 15.12.2021 - 23.02.2022 (71 день) донарахувало відповідачу проценти за користування кредитом за ставкою 5% в день. Згідно з розрахунком (а.с.42) станом на 10.01.2023 за відповідачем значилась заборгованість на загальну суму 15695,00 грн, з них 2000,00 грн тіло кредиту, 13475,00 грн проценти, 220,00 комісія.

Будь-яких платежів на повернення кредиту відповідач не вносив.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників, в тому числі за вищевказаним Договором про споживчий кредит, що підтверджується реєстром боржників, актом прийому-передачі реєстру боржників.

Після набуття права вимоги ТОВ «Коллект Цент» додаткових нарахувань не проводило.

Щодо укладення 22.09.2021 договору позики №77767487.

Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 22.09.2021 укладений договір позики №77767487 (на умовах повернення позики в кінці строку позики або достроково).

Договір позики укладений відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який надіслано на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункт 20 договору. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі на сайті https://clickcredit.ua/informaciaya.

За умовами договору товариство надає клієнту позику у сумі 2 000 гривень шляхом зарахування коштів на банківський рахунок, на строк 14 днів до 06.10.2021, процентна ставка за користування позикою (базова, фіксована) 1,99 % в день, знижена процентна ставка в день 0,01% (застосовується у відповідності до програми лояльності).

З метою недопущення наслідків понадстрокового користування позикою сторони домовились, що у разі якщо у позичальника на дату закінчення строку позики наявна заборгованість за договором позики і позичальником не оформлено пролонгацію, строк позики автоматично продовжується на один календарний день (далі - автопролонгація).Строк автопролонгації обчислюється з дня, що слідує за днем закінчення строку позики. Проценти під час автопролонгації нараховуються за базовою (1,99) процентною ставкою. Подовження строку позики на умовах автопролонгації припиняється у разі якщо на протязі 90 автопролонгацій поспіль позичальником не погашено позику (п.7.12 7.16 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», далі - Правила).

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало зобов`язання за договором і перерахувало 22.09.2021 на платіжну картку ОСОБА_1 НОМЕР_2 кошти у розмірі 2 000 грн, що підтверджується повідомленням АТ «Таскомбанк» (а.с.37).

Як вбачається з відомості про щоденні нарахування (а.с.40) ОСОБА_1 за період з 22.09.2021 до 05.10.2021 (в межах 14 днів первісного строку) нараховані проценти за зниженою (акційною) ставкою 0,01% в день.

Після закінчення строку кредитування (02.10.2021) відповідач не припинив користуватись кредитними коштами, а тому 06.10.2021, відповідно п.7.12-716 Правил, відбулась автопролонгація за базовою процентною ставкою. Починаючи з 07.10.2021 і упродовж наступних 90 днів до 04.01.2022 нараховані проценти за базовою процентною ставкою 1,99% в день.

Загальний розмір заборгованості склав 6139,00 грн, з яких 2000,00 грн основного боргу, 4139,20 грн проценти.

22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений Договір факторингу №22/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1 за договором позики №77767487 від 22.09.2021 (а.с.46).

ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 22.02.2022 - 23.02.2022 (2 дні) нарахувало відповідачу 3% річних за користування грошовими коштами в сумі 0,32 грн. Згідно з розрахунком (а.с.43) станом на 10.01.2023 за відповідачем значилась заборгованість на загальну суму 6139,52 грн, з них 2000,00 грн тіло кредиту, 4139,20 грн проценти, 0,32 грн 3% річних.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників, в тому числі за вищевказаним Договором про споживчий кредит, що підтверджується Договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, реєстром боржників до Договору, актом прийому-передачі реєстру боржників.

Після набуття права вимоги ТОВ «Коллект Цент» додаткових нарахувань не проводило.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ст.207 ЦК України).

В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закону).

Відповідно до статті 3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Укладений між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 кредитний договір №4537839 від 17.09.2021, та укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 22.09.2021 договір позики №77767487, підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису і за формою відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».

У постанові від 07.04.2021 у справі №623/2936/19 Верховний Суд сформував висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.

Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 , та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, умов пролонгації, порядку нарахування та сплати процентів.

Відповідач, підписавши ці договори, не лише погодив їх умови, але й скористався кредитними коштами, які перераховані на вказаний ним картковий рахунок.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.

За матеріалами справи суд встановив, що за кредитним договором №4537839 від 17.09.2021 позивач ТОВ «Коллект Центр», на підставі договору факторингу № 15/12-2021-22 від 15.12.2021 укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал»,та наступного договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр»,набуло право вимоги до ОСОБА_1 .

Також позивач ТОВ «Коллект Центр»набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №77767487 від 22.09.2021 на підставі договору факторингу №22/02/2022, укладеного 22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал», та наступного договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр».

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач довів суду використання та неповернення відповідачем кредитних коштів в розмірі 2000,00 гривень за договором №4537839 від 17.09.2021, та в розмірі 2000,00 гривень за договором №77767487 від 22.09.2021.

Відповідач розмір заборгованості за тілом кредиту за обома договорами не спростував.

Позивач, крім тіла кредиту, просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів.

У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Щодо нарахування відсотків та комісії за договором про споживчий кредит №4537839.

Позивачем згідно з наданим розрахунком заявлена до стягнення заборгованість з процентів в розмірі 13475,00 грн, з яких 6375,00 грн нараховані первісним кредитором в межах строку кредитування (15 днів первісного строку та протягом 60 днів автопролонгації до 01.12.2021), а також 7100 грн, нарахованих фактором ТОВ «Вердикт Капітал» в період з 15.12.2021 до 23.02.2022.

З урахуванням умов Договору №44537839 від 17.09.2021 максимальний строк автопролонгації кредитного договору 60 днів, він завершився 01.12.2021, отже подальше нарахування процентів не відповідає вимогам законодавства.

Суд задовольняє вимоги в часті стягнення заборгованості за процентами в межах строку кредитування на суму 6375,00 грн.

Загальний розмір задоволеної до стягнення заборгованості за кредитом становить 8595,00 грн, з яких 2000,00 грн основного боргу, 6375,00 грн проценти, 220 грн комісія.

При розрахунку боргу суд вважав правомірним стягнення передбаченої умовами кредитного договору комісії, яка є складовою загальних витрат за споживчим кредитом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, включені в загальні витрати за споживчим кредитом.

В силу частини шостої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом.

Щодо нарахування відсотків та 3% річних за договором позики №77767487.

Позивачем згідно з наданим розрахунком заявлена до стягнення заборгованість з процентів в розмірі 4139,00 грн, які правомірно нараховані первісним кредитором в межах строку кредитування (14 днів первісного строку та протягом 90 днів автопролонгації до 04.01.2022).

Проценти в розмірі 4139,00 грн підлягають стягненню з відповідача в повному об`ємі.

Позивач просить стягнути з відповідача нараховані після закінчення строку кредитування 3% річних за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 в сумі 0,32 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення договору позику, так і на час розгляду цієї справи.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

3% річних в сумі 0,32 грн, нараховані позивачем до введення на території України воєнного стану, підлягають стягненню з відповідача.

Відтак за договором позики №77767487 заявлена до стягнення заборгованість належить стягненню в повному обсязі.

За двома кредитними договорами загальна сума задоволених позовних вимог складає 15 758,86 гривень (2000,00+6375,00+220,00)+(2000,00+4139,20+0,32).

Щодо судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог витрати зі сплати судового збору.

Позивач сплатив судовий збір за ставкою 0,8 в розмірі 2422,40 грн. Позов задоволений на 67,48% (14734,52х100/21834,52), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1634,64 грн судового збору (2422,40х67,48:100).

Щодо розміру витрат на правничу допомогу, то позивач заявив на відшкодування 13000 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правова допомога ТОВ «Коллект Центр» надавалася адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024.

На підтвердження факту надання професійної правової допомоги надані заявка на надання юридичної допомоги №117 від 02.06.2025, витяг з акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 про вартість послуг по боржнику ОСОБА_1 на суму 13000 гривень з описом послуг (усна консультація, складання позовної заяви і подання позову).

Відповідач не скористався своїм правом подати заперечення щодо зазначеного розміру судових витрат.

Водночас суд вважає необхідним застосувати приписи частини другої статті 141 ЦПК України та стягнути з відповідача 8772,40 гривень витрат на правничу допомогу (13000х67,48:100), що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог, відповідає принципам розумності та справедливості.

Керуючись статтями 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 247, 263, 265, 268, 274, 280 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 3,6, 207, 509, 512, 514, 526, 530, 626, 628, 638, 639, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість в розмірі 14734 (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять чотири) гривні 52 копійки, з яких:

- за договором про споживчий кредит №4537839 від 17.09.2021 у сумі 8595,00 гривень, з яких 2 000 гривень - основного боргу, 6375,00 гривень - заборгованість за відсотками, 220,00 гривень - комісії;

- за договором позики №77767787 від 22.09.2021 у сумі 6139,52 гривень, з яких 2 000 гривень основного боргу, 4139,20 гривень - заборгованість за відсотками, 0,32 гривень 3% річних.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 1634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири) гривні 64 копійки судового збору та 8772 (вісім тисяч сімсот сімдесят дві) гривні 40 копійок витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , адреса: вул.Мечнікова, 3, офіс 306, м.Київ.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 29.09.2025.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК