ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 369/2313/20

провадження № 61-1615cв25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І.,

учасники справи:

позивач ? ОСОБА_1 ,

відповідач ? ОСОБА_2 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 ,

треті особи: Білогородська сільська рада Київської області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Середа Вікторія Георгіївна,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 травня 2024 року у складі судді Янченка А. В. та постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2025 року у складі колегії суддів: Слюсар Т. А., Голуб С. А., Таргоній Д. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заяви сторін про затвердження мирової угоди

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 , що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , про усунення від права спадкування.

Позов мотивований тим, що вона є матір`ю померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , який за життя склав заповіт на користь свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , предметом якого визначив усе належне йому майно.

У встановлений законом термін вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є вона та його син - ОСОБА_3 . Незважаючи на існування заповіту, вона має право на обов`язкову частку в спадщині, яка становить половину майна, належного її сину за життя, тобто від спадкового майна.

ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування на наступне майно:

дачний будинок та земельну ділянку з кадастровим номером :02:0470, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0231 за адресоою: АДРЕСА_3 , Обслуговуючий кооператив «Автогаражне товариство «Берізка-1».

29 травня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , подали до суду спільну заяву про затвердження мирової угоди та закриття провадження у цивільній справі.

Заява мотивована тим, що ними укладено мирову угоду, яка відповідає інтересам обох сторін, не порушує прав будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави, угода підписана сторонами. Повідомили, що їм відомі наслідки закриття провадження у справі.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд постановити ухвалу, якою затвердити мирову угоду у цій справі та закрити провадження у справі.

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 травня 2024 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 січня 2025 року, затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про поділ майна наступного змісту:

«МИРОВА УГОДА

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області розглядається цивільна справа № 369/2313/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

З метою припинення спору та врегулювання цивільно-правових відносин, сторони домовились про наступне:

1. З урахуванням рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.07.2023 р. у справі №369/15735/19 Позивач та Відповідач визнають, що до складу спірної спадщини у справі №369/2313/20 належить наступне майно:

1. частина автомобіля ЗАЗ VIDA 1399 (2012), НОМЕР_1 . Номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2

2. частина автомобіля Volkswagen Multivan 2.5 TDI 2461 (2004), НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 .

3. частина ПГМФ (причеп) 8915, (2015), НОМЕР_5 .

4. Прогулянкове судно з реєстраційним номером « НОМЕР_6 , 1986 року побудови.

5. Туристичний моторний човен з реєстраційним номером «КИВ - 0357-К», 1992 року побудови.

6. Квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 45,20 кв.м.

7. частина квартири АДРЕСА_5 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24.

8. Дачний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Опис об?єкта нерухомого майна: Садовий будинок "А"; Літня кухня "Б"; Сарай "В"; Навіс "Г"; Сарай-убиральня "Д"; Вимощення ""; Колодязь "N? 1"; Ворота з хвірткою "N? 2"; Огорожа "N?3"; Компостна яма "N?4". Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 6151713 від 24.09.2013 10:59:22, номер запису про право власності: 2611565.

9. Земельна ділянка з кадастровим номером :02:0470, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 6151713 від 24.09.2013 10:59:22, номер запису про право власності: 2611565.

10. частина гаража, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_6 . частина земельної ділянки № НОМЕР_7 - для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер: :01:001:0231, площею 0,0056 га (інші землі), що розташована в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, Обслуговуючий кооператив «автогаражне товариство «Берізка-1».

12. Прогулянкове судно під назвою «ua 4048 KV», 1994 року побудови, реєстраційний номер: УПС-2568 від 22.05.2015 року.

2. Шляхом взаємних поступок та враховуючи свої права та обов`язки, сторони приходять до взаємної згоди щодо порядку поділу вищевказаного спадкового майна в такий спосіб:

2.1. ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_7 , переходить в порядку спадкування право власності на майно, а саме:

- Дачний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Опис об`єкта нерухомого майна: Садовий будинок "А"; Літня кухня "Б"; Сарай "В"; Навіс "Г"; Сарай-убиральня "Д"; Вимощення ""; Колодязь "N? 1"; Ворота з хвірткою "N? 2"; Огорожа "N?3"; Компостна яма "N?4". Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 6151713 від 24.09.2013 10:59:22, номер запису про право власності: 2611565.

- Земельна ділянка з кадастровим номером :02:0470, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 6151713 від 24.09.2013 10:59:22, номер запису про право власності: 2611565.

2.2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в інтересах якого діє його законний представник - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 , котрий набуває в порядку спадкування право власності на майно, а саме:

1. частина автомобіля ЗАЗ VIDA 1399 (2012), НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

2. частина автомобіля Volkswagen Multivan 2.5 TDI 2461 (2004), НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 .

3. частину ПГМФ (причеп) 8915, (2015), НОМЕР_5 .

4. Прогулянкове судно з реєстраційним номером « НОМЕР_6 , 1986 року побудови.

5. Туристичний моторний човен з реєстраційним номером «КИВ - 0357-К», 1992 року побудови.

6. Квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 45,20 кв.м.

7. частина квартири АДРЕСА_5 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24.

8. частина гаража, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

9. частина земельної ділянки № НОМЕР_7 - для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер: :01:001:0231, площею 0,0056 га (інші землі), що розташована в селі Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області, Обслуговуючий кооператив «Автогаражне товариство «Берізка-1».

10. Прогулянкове судно під назвою «ua 4048 KV», 1994 року побудови, реєстраційний номер: УПС-2568 від 22.05.2015 року.

3. Сторони погодили, що витрати на судовий розгляд, понесені Сторонами, відносяться на їх рахунок і розподілу не підлягають.

4. Ця Мирова угода не суперечить чинному законодавству та не порушує права і охоронювані законом інтереси Сторін та третіх осіб.

5. Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з укладанням мирової угоди, передбачені ЦПК України, Позивачу та Відповідачу відомі і зрозумілі.

6. Мирова угода укладена шляхом вільного волевиявлення сторін з урахуванням їх інтересів і не порушує інтересів третіх осіб. Зміст цієї Мирової угоди і її наслідки сторонам зрозумілі.

7. Мирова угода складена і підписана сторонами в трьох примірниках, по одному для кожної зі сторін та один - для Києво-Святошинського районного суду Київської області (до матеріалів цивільної справи № 369/2313/20).

8. Дана Угода вступає в силу з моменту підписання її сторонами та набуває чинності з моменту постановлення Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвали про затвердження цієї Угоди.

27 травня 2024 року _________________ ОСОБА_1

___________________ ОСОБА_2

в інтересах

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Закрито провадження у справі № 369/2313/20.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить чинному законодавству, укладена в інтересах обох сторін, які подали відповідну заяву, виконання сторонами мирової угоди не порушує інтересів інших осіб, а тому суд вважає за можливе затвердити таку мирову угоду, при цьому закривши провадження у справі. Підстав для відмови у затвердженні мирової угоди, передбачених частиною п`ятою статті 207 ЦПК України, судом не встановлено.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та вказав, що предметом цього спору є спадкове майно, а учасники справи мають право на спадкування, зокрема, позивач - як непрацездатна матір, а відповідач - на підставі заповіту. Установлено, що спадкова маса складається з великого обсягу майна (рухомого та нерухомого), й відповідно до тексту мирової угоди сторони, в тому числі й ОСОБА_2 як законний представник ОСОБА_5 , домовились про розподіл. Підписавши мирову угоду, ОСОБА_2 зазначила, що їй відомі всі наслідки укладення такої угоди.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач не повідомила суд про заповіт, складений 08 грудня 2017 року, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, оскільки під час подання позову ОСОБА_1 долучила його копію до матеріалів справи та виклала його зміст в тексті позовної заяви.

ОСОБА_2 не вказала, чим саме мирова угода про поділ спадкового майна, яку вона підписала в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 та просила затвердити, порушує права та охоронювані законом інтереси сина, в інтересах якого діяла саме вона.

Колегія суддів критично оцінила доводи ОСОБА_2 щодо неврахування рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 липня 2023 року у справі № 369/15735/19, оскільки під час складання мирової угоди на підставі вказаного рішення ОСОБА_2 як законний представник визнала майно, яке входить до складу спадщини, та шляхом взаємних поступок разом з позивачем здійснили його розподіл. Отже, аналіз пунктів мирової угоди безумовно свідчить про те, що вони жодним чином не порушують норми законодавства та прав сторін у цій справі.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач підписувала вказану мирову угоду під примусом, чи що її дії як законного представника суперечать інтересам неповнолітнього сина, якого вона представляла.

Відсутність в оскаржуваній ухвалі посилання суду на наявність заповіту, складеного спадкодавцем на користь відповідача, та висновки рішення суду у справі № 369/15735/19 не свідчить про те, що умови мирової угоди порушують права та охоронювані законом інтереси інших осіб, оскільки у мировій угоді відображено, що досягнута вона учасниками справи з урахуванням висновків, викладених у рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/15735/19, а у позовній заяві, яка була предметом дослідження суду, зазначено про право відповідача на спадкування майна після смерті ОСОБА_4 на підставі заповіту.

Аргументи учасників справи

06 лютого 2025 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просила оскаржені судові рішення скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції 15 січня 2025 року розглянув справу за її відсутності, належним чином про судове засідання, яке відбулося 15 січня 2025 року, її не було повідомлено.

Суди не дослідили рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 липня 2023 року у справі № 369/15735/19, заповіт від 08 грудня 2017 року, який вчинений ОСОБА_4 , оскільки ці докази входять в предмет спростування позовних вимог і від них залежить правильне вирішення спору по суті, але суди їх не оцінили та дійшли передчасного висновку про законність затвердження мирової угоди. Суди не перевірили якими об`єктивними доказами підтверджується право позивача на майно, не перевірили склад спадкоємців після померлого ОСОБА_4 , не витребували у нотаріуса інформацію щодо спадкової справи.

Суд не перевірив, чи не суперечать закону умови мирової угоди, та чи не порушують права чи охоронювані законом інтереси малолітньої дитини (її сина), який відповідно до законодавства України має безумовне право на майно померлого, з урахуванням складеного ним заповіту, який є чинним та у встановленому законом порядку недійсним не визнаний.

Позивач свідомо не повідомив суду, що ОСОБА_4 заповів все своє майно ОСОБА_3 шляхом укладення заповіту від 08 грудня 2017 року, про що їй було достеменно відомо.

Межі та підстави касаційного перегляду, рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2025 року відкрито касаційне провадження у справі.

В ухвалі вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (порушення норм процесуального права).

Позиція Верховного Суду

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

У частині четвертій статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою (частина сьома статті 49 ЦПК України).

Відповідно до статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом (пункт 5 частини першої статті 255 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17 лютого 2020 року у справі № 911/427/19 вказано, що «Мирова угода ? це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору та на умовах, погоджених сторонами. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт через самостійне врегулювання розбіжностей на погоджених умовах. Мирова угода є вираженням взаємного волевиявлення сторін, що спрямоване на вирішення спору між ними на основі компромісу та припинення його подальшого судового розгляду. У ній можуть вирішуватися питання, що стосуються виключно прав і обов`язків сторін. Таким чином, сторонам надано можливість комплексно врегулювати відносини між собою, в тому числі, не обмежуючись обсягом вимог, що були заявлені у позові. До основних завдань та переваг мирової угоди належать: процесуальна економія, спрощення роботи суду, можливість сторін самостійно врегулювати основні питання, пов`язані із захистом порушених прав, за умови комплексного врахування інтересів всіх сторін. В такий спосіб мирова угода є однією з форм прояву свободи (диспозитивності) в реалізації сторонами господарського процесу своїх прав, що проявляється в укладенні між ними угоди про заміну зобов`язання, на підставі якого й виник спір, іншим зобов`язанням з метою врегулювання такого спору».

У постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2024 року у справі № 185/8179/22 (провадження № 14-84цс24) зазначено, що «мирова угода є юридичним документом, який створюється сторонами процесу і затверджується судом з метою вирішення спору шляхом досягнення взаємної згоди. Загальний наслідок укладення мирової угоди полягає в тому, що сторони приймають умови, які для них є прийнятними, замість того, щоб покладати вирішення спору на суд. Тому припинення судового процесу та закриття провадження у справі, за змістом частини четвертої статті 207 ЦПК України, є безальтернативним результатом затвердження судом мирової угоди. За своїм змістом процедура закінчення розгляду справи укладенням мирової угоди складається з декількох послідовних дій, що вчиняються сторонами та судом: 1) сторони справи укладають мирову угоду; 2) сторони повідомляють суд про укладання мирової угоди, подавши до суду спільну письмову заяву про це; 3) суд роз`яснює сторонам наслідки укладення сторонами мирової угоди; 4) суд перевіряє: чи не обмежені представники сторін вчинити дії з укладання мирової угоди; чи мирова угода укладається сторонами на підставі взаємних поступок; чи стосується мирова угода лише прав та обов`язків сторін; якщо у мировій угоді сторони вийшли за межі предмета спору, то чи мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб; 5) суд постановляє ухвалу, якою: затверджує мирову угоду; вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету; закриває провадження у справі. Затвердження мирової угоди змістовно є сукупністю процесуальних дій і рішень суду та сторін справи, які становлять системну послідовність».

У справі, що переглядається, суди врахували, що предметом спору у цій справі є спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 , на обов`язкову частку якого претендує його мати - ОСОБА_1 , оскільки є непрацездатною та належить до спадкоємців першої черги за законом; за життя ОСОБА_4 склав заповіт від 08 грудня 2017 року, яким все своє майно заповів своєму сину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , законним представником якого є ОСОБА_2 (мати); учасники справи мають право на спадкування, зокрема, позивач як непрацездатна матір, а відповідач - на підставі заповіту; під час розгляду справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду спільну заяву про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, у якій зазначили, що підтверджують, що укладення мирової угоди відповідає інтересам обох сторін, не порушує права будь-яких третіх сторін, в томі числі й держави, угода підписана сторонами. Сторони повідомили, що наслідки закриття провадження у справі їм в повному обсязі зрозумілі. Тобто, підписавши мирову угоду, ОСОБА_2 зазначила, що їй відомі всі наслідки укладення такої угоди.

За таких обставин суди зробили обґрунтований висновок, що укладена між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього - ОСОБА_3 , мирова угода, змістом якої є поділ спадкового майна, не суперечить законодавству, не порушує інтересів сторін та інших осіб. Тому правильно вважали наявними підстави для затвердження мирової угоди.

Колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_2 про неналежне повідомлення її апеляційним судом про судове засідання, оскільки аналіз матеріалів справи свідчить, що ОСОБА_2 14 листопада 2024 року особисто отримала судову повістку в судове засідання, призначене на 15 січня 2025 року (т. 3, а. с. 86), 08 січня 2025 року ОСОБА_2 особисто звернулась до Київського апеляційного суду з клопотанням, у якому просила розгляд її апеляційної скарги здійснювати без її присутності за наявними матеріалами у справі (т. 3, а. с. 87).

Інші наведені у касаційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. Такі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, судові рішення - без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко