Справа № 683/2139/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Поважнюк Т.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові Хмельницької області цивільну справу №683/2139/25, 2/683/1267/2025 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 провиділ частки майна в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна, визнання права власності на об`єкт нерухомого майна та припинення спільної часткової власності,

у с т а н о в и в:

В липні 2025 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_1 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_2 і просять виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна та визнати за ними право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна на належну йому (67/100) частку домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 59,4 кв.м, житловою площею 29,0 кв.м, в тому числі: житловий будинок (А-1) з прибудовою (а), погріб «а1», верандою «а2», що включає в себе приміщення: веранда (1) площею 3.8 кв.м., коридор (1-1) площею 6,2 кв.м; кухня (1-2) площею 9,5 кв.м., ванна кімната (1-3) площею 2,0 кв.м.; прихожа (1-4) площею 8,9 кв.м.; житлова кімната (1-5) площею 11,7 кв.м.; житлова кімната (1-6 ) площею 17,3 кв.м., господарські будівлі та споруди: хлів «Б-І» загальною площею 27,6 кв.м., гараж «В-1» площею 16,4 кв.м., огорожа «№-1» площею 28,0 кв.м., припинивши їх право спільної часткової власності на 1/2 частку вказаного домоволодіння.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що їм на праві приватної власності належить (67/100) частка житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд та будівель за адресою АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Сарело Т.П. 12 жовтня 2012 року.

Зазначена частина будинку, яка належить позивачам, фактично становить самостійний об`єкт нерухомого майна, загальною площею 59,4 кв.м, житловою площею 29,0 кв.м, в тому числі: житловий будинок (А-1) з прибудовою (а), погріб «а1», верандою «а2», що включає в себе приміщення: веранда (1) площею 3.8 кв.м., коридор (1-1) площею 6,2 кв.м; кухня (1-2) площею 9,5 кв.м., ванна кімната (1-3) площею 2,0 кв.м.; прихожа (1-4) площею 8,9 кв.м.; житлова кімната (1-5) площею 11,7 кв.м.; житлова кімната (1-6 ) площею 17,3 кв.м., господарські будівлі та споруди: хлів «Б-І» загальною площею 27,6 кв.м., гараж «В-1» площею 16,4 кв.м., огорожа «№-1» площею 28,0 кв.м.

Іншим співвласником даного домоволодіння в розмірі 33/100 частки по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , який виділив свою частку на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 серпня 2019 року.

Належний сторонам житловий будинок поділений на дві частини, кожна з яких утворює комплекс взаємопов`язаних приміщень, які використовуються для проживання окремої сім?ї. Частини будинку відокремлені стіною і мають окремі виходи з вулиці і кожна частка фактично виділена і функціонує як окремий об`єкт нерухомого майна.

Причиною звернення до суду вказують те, що вони не можуть вільно володіти та користуватися належною їм часткою домоволодіння: зокрема не можуть без згоди співвласника будинку зареєструвати місце проживання членів сім?ї, оформити субсидію, не можуть приватизувати земельну ділянку, на якій розташована належна їм частка домоволодіння.

Позивачі подали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали та просили задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є власниками 67/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд та будівель за адресою АДРЕСА_1 . Власником іншої 33/100 частки вказаного будинковолодіння є ОСОБА_2 .

Належна ОСОБА_1 та ОСОБА_1 частка будинковолодінняскладається з житлового будинку загальною площею 59,4 кв.м, житловою площею 29,0 кв.м, в тому числі: житловий будинок (А-1) з прибудовою (а), погріб «а1», верандою «а2», що включає в себе приміщення: веранда (1) площею 3.8 кв.м., коридор (1-1) площею 6,2 кв.м; кухня (1-2) площею 9,5 кв.м., ванна кімната (1-3) площею 2,0 кв.м.; прихожа (1-4) площею 8,9 кв.м.; житлова кімната (1-5) площею 11,7 кв.м.; житлова кімната (1-6 ) площею 17,3 кв.м., господарські будівлі та споруди: хлів «Б-І» загальною площею 27,6 кв.м., гараж «В-1» площею 16,4 кв.м., огорожа «№-1» площею 28,0 кв.м.

Зазначені приміщення перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_1 .

Дані обставини підтверджуються:висновком щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна № 42 від 27 червня 2025 року; технічним паспортом на житловий будинок; довідкою про технічний опис об`єкта нерухомого майна № 3401 від 26 червня 2025 року; Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Сарело Т.П. 12 жовтня 2012 року; висновком про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

При вирішенні питання про виділ частки має значення не встановлення порядку користування спільною власністю, а розміри часток співвласників.

В силу ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у випадках, встановлених законом.

За змістом ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною часткової власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. №7, при вирішенні справ про виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири (п. 6).

Виходячи з наведених положень закону учасники права спільної часткової власності мають рівні права в здійсненні права власності на належну їм частку відповідно до її розміру.

Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна та технічного паспорту на житловий будинок, виготовленими ПП «Проект БТІ», вбачається, що належна позивачам частка домоволодіння має окремий вхід та може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна, із присвоєнням окремої адреси.

У зв`язку з викладеним вище, виділення нерухомого майна, яке припадає на належну позивачеві частку і яке відповідає вимогам закону про нерухомі речі (ст. 181 Цивільного кодексу України), а також підпадає під визначене законом поняття житла, зокрема, житлового будинку (ст. ст. 379, 380 Цивільного кодексу України), є таким, що ґрунтується на законі.

В силу ст. 367 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно із «Порядком присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1117 від 08.02.2010 року «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них» об`єкту нерухомого майна, який утворився у результаті поділу, об`єднання або виділення частки з об`єкта нерухомого майна, присвоюється новий реєстраційний номер, яким є індивідуальний номер, який присвоюється кожному окремо визначеному об`єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на об`єкт, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. Реєстраційний номер присвоюється на нерухоме майно об`єкту нерухомого майна, право власності на який реєструється вперше в Державному реєстрі прав таким об`єктам нерухомого майна, як земельна ділянка, підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівля, споруда або їх окремі частини, квартира, житлове та нежитлове приміщення.

Згідно висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна № 42 від 27 червня 2025 року за технічними показниками 67/100 частки житлового будинку може бути виділена в натурі в самостійний об`єкт нерухомого майна із присвоєнням окремої адреси.

Оскільки виділ належної позивачам частки із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна є технічно можливим, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вимог про стягнення судових витрат позивач не заявляє.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_1 задоволити.

Виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належні ОСОБА_1 (1/2) та ОСОБА_1 (1/2) 67/100 часток житлового будинку господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , яка складається із приміщень житлового будинку загальною площею 59,4 кв.м, житловою площею 29,0 кв.м, в тому числі: житловий будинок (А-1) з прибудовою (а), погріб «а1», верандою «а2», що включає в себе приміщення: веранда (1) площею 3.8 кв.м., коридор (1-1) площею 6,2 кв.м; кухня (1-2) площею

9,5 кв.м., ванна кімната (1-3) площею 2,0 кв.м.; прихожа (1-4) площею 8,9 кв.м.; житлова кімната (1-5) площею 11,7 кв.м.; житлова кімната (1-6 ) площею 17,3 кв.м., господарські будівлі та споруди: хлів «Б-І» загальною площею 27,6 кв.м., гараж «В-1» площею 16,4 кв.м., огорожа «№-1» площею 28,0 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 (1/2) та ОСОБА_1 (1/2) право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,4 кв.м, житловою площею 29,0 кв.м, в тому числі: житловий будинок (А-1) з прибудовою (а), погріб «а1», верандою «а2», що включає в себе приміщення: веранда (1) площею 3.8 кв.м., коридор (1-1) площею 6,2 кв.м; кухня (1-2) площею 9,5 кв.м., ванна кімната (1-3) площею 2,0 кв.м.; прихожа (1-4) площею 8,9 кв.м.; житлова кімната (1-5) площею 11,7 кв.м.; житлова кімната (1-6 ) площею 17,3 кв.м., господарські будівлі та споруди: хлів «Б-І» загальною площею 27,6 кв.м., гараж «В-1» площею 16,4 кв.м., огорожа «№-1» площею 28,0 кв.м.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на 67/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя