Справа № 636/3242/23
Провадження по справі № 2/354/82/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

у cкладі головуючого-судді: Єрмак Н.В.,

з участю секретаря Духович А.-А.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.09.2018р. №HAN4GK в сумі 402180,65 грн. з підстав невиконання умов договору.

Справа надійшла до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області за підсудністю згідно ухвали Чугуївського міського суду Харківської області.

Ухвалою судді від 02 лютого 2024 року справа була прийнята до свого провадження, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов, просив задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що умови договору нею не виконувались з поважних причин, оскільки вона наразі не має доходів через втрату роботи, хворіла, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та є ВПО. Банком у реструктуризації боргу їй було відмовлено. У поданих письмових поясненнях зазначила, що позовна заява необґрунтована тому, що позивачем не враховано поважні причини виникнення заборгованості, а саме: відсутність доходів для своєчасної сплати за кредитом.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24.08.2018 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №HAN4GK, згідно умов якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 411942,80 грн. строком до 24.09.2035 року, зі сплатою 19,9 % річних ( п.1.1,п.1.1.1, п.1.2 кредитного договору).

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу зазначені у договорі кредитні кошти.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 неналежним чином виконувала покладені на неї обов`язки, та, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 12.04.2023 має заборгованість за кредитним договором в сумі 402180,65 грн, з яких: 327740,29 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 74440,36 грн. - заборгованість за відсотками.

Відповідачем не надано до суду доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем. У поданій заяві ОСОБА_1 фактично не заперечувала наявність заборгованості в заявленій позивачем сумі, а лише посилалась на відсутність доходів, як на поважність причин невиконання умов кредитного договору.

У зв`язку з невиконання відповідачем умов кредитного договору, 28.10.2022р. та 27.03.2023р. позивачем було направлено відповідачу вимогу про дострокове повернення кредитних коштів, однак відповідачем кошти не повернуті.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Суд відхиляє посилання позивача не обґрунтованість позовних вимог через відсутність у неї доходів для своєчасної сплати за кредитом, оскільки, згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Крім того, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.

Відповідач не скористався своїми правами, передбаченими ст. ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не надала суду доказів на спростування вимог позивача.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи судом достовірно встановлено, що відповідач порушила умови договору, не повернула вчасно надані їй кредитні кошти та не сплачує відсотки за їх користування, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доказів на спростування заявлених позивачем позовних вимог відповідач суду не надала.

Також у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 6032,71 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. ст.ст. 207, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 81, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №HAN4GK в сумі 402180,65 грн., з яких: 327740,29 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 74440,36 грн. - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 6032,71 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: вул. Грушевського 1 «Д», м. Київ, 01001.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , зареєстрована як АДРЕСА_2 .

Суддя: Наталія ЄРМАК