Провадження №6 /201/295/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Соборний районний суд

м. Дніпра

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 09.07.2025 р. у справі №201/16298/24, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість у розмірі 67 200, 00 грн та судовий збір 1 480,30 грн. на 12 місяців, шляхом сплати наведеного боргу у наступному порядку:

1. До 09.08.2025 р. 2680,30 грн.

2. До 09.09.2025 р. 6 000,00 грн.

3. До 09.10.2025 р. 6 000,00 грн.

4. До 09.11.2025 р. 6 000,00 грн.

5. До 09.12.2025 р. 6 000,00 грн.

6. До 09.01.2026 р. 6 000,00 грн.

7. До 09.02.2026 р. 6 000,00 грн.

8. До 09.03.2026 р. 6 000,00 грн.

9. До 09.04.2026 р. 6 000,00 грн.

10. До 09.05.2026 р. 6 000,00 грн.

11. До 09.06.2026 р. 6 000,00 грн.

12. До 09.07.2026 р. 6 000,00 грн.

Подана заява обґрунтована тим, що боржник має велику кількість виконавчих проваджень щодо стягнення з нього боргів, які він не має можливості всі одночасно виконати, у нього на утриманні перебуває неповнолітня дитина, на теперішній час він мобілізований до лав ЗСУ, та інших додаткових доходів, окрім виплат грошової винагороди за службу, мати не має можливості, цінного майна, за рахунок якого можна було б виконати усі рішення щодо стягнення з нього боргів, він не має. Вже після подачі заяви про розстрочення виконання рішення суду, ним сплачено 2 платежі згідно запропонованого ним графіку.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність на задоволенні заяви наполягала.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в заяві про розстрочення виконання судового рішення і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Суд встановив, що рішенням Соборного районного суду м. Дніпра від 09.07.2025 р. у справі №201/16298/24, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість у розмірі 67 200, 00 грн та судовий збір 1 480,30 грн.

З інформації кредитної історії боржника вбачається, що у нього багато фінансових зобов`язань і на сьогоднішній день багато незакритих кредитів, у результаті чого відносно нього на сайті Судової влади розміщена інформація про 6 судових справ, включаючи дану справу:

· Справа № 201/5529/25 за позовом ТОВ «ФК «Кредит-капітал» про стягнення заборгованості з Відповідача у сумі 43 800 грн (розглядається судом);

· Справа №201/5712/25 за позовом ТОВ «Укр кредит фінанс» - прийняте рішення про стягнення 75 000 грн та судового збору у розмірі 2422, 40 грн.;

· Справа №201/6301/24 за позовом ТОВ «Бізнес позика» - 29.04.25 р. прийняте рішення про стягнення 157 939 грн та судового збору у розмірі 1893, 50 грн.;

· Справа №201/1158/25 за позовом ТОВ ФК Кредит-капітал» - 17.04.25 рішення про стягнення 21 163,50 грн та судового збору у розмірі 2353,65 р.;

· Справа №201/8660/25 за позовом ТОВ «Юніт капітал».

Боржник звертає увагу на те, що наведені кредити були взяти до його мобілізації восени 2024 р., факт якої підтверджено довідкою про проходження служби. Після початку проходження військової служби (11.10.2024 р.), та військового навчання, боржник намагається дистанційно розібратися зі всіма своїми боргами, що підтверджується копією документу про сплату частини іншого кредиту, наданого ним. Тобто, він не залишає всі ці питання, але одночасно закрити всі кредити на сьогоднішній день немає змоги і для цього йому необхідно розстрочити свої зобов`язання. В іншому випадку буде патова ситуація і він може опинитися в «глухому куті»…а на сьогоднішній день його ситуація і так загострюється перебуванням на службі, де є найбільший ризик для його життя. При цьому, у боржника є неповнолітня дитина, яка також потребує фінансової допомоги від батька….і в принципі потребує батька, який на сьогодні ризикує своїм життям кожного дня. Додано копію свідоцтва про народження дитини.

У Боржника немає майна, яке він може продати і одночасно закрити всі кредити, він є співвласником квартири, в якій зареєстрований, але це майно є спільною сумісною власністю 4-х людей, що позбавляє відповідача самостійно приймати рішення відносно даного майна, що підтверджено довідкою з реєстру речових прав. До того ж, в квартирі зареєстрована його дитина.

Після подачі заяви про розстрочення виконання рішення суду, боржником сплачено 2 платежі згідно запропонованого ним графіку, про що суду надано відповідні документи.

Стягувач своїм правом на подачу заперечень проти заяви про розстрочення виконання судового рішення не скористався.

Надаючи оцінку доводам заявника, суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 435 ЦПК України, Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, відстрочення виконання рішення суду може бути надано у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Постановою Верховного Суду від 19.03.2018 у справі №33/229-04 визначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/20121; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № П-рп/2012'): відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

В даному випадку, суд бере до уваги той факт, що боржник обтяжений ще й іншими боргами, наразі мобілізований до лав ЗСУ, має на утриманні неповнолітню дитину, частково вже виконав рішення суду, та сплачує стягувачу кошти згідно запропонованого ним графіку, в країні триває військовий стан.

За таких обставин, суд доходить до висновку про те, що дана заява підлягає задоволенню.

Доходячи до такого висновку, суд враховує сталі практику Європейського суду з прав людини стосовно тлумачення що пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258-260, 435 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 09 липня 2025 року у справі №201/16298/24, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у розмірі 67 200, 00 грн та судовий збір 1 480,30 грн. на 12 місяців, шляхом сплати наведеного боргу у наступному порядку:

1. До 09.08.2025 р. 2680,30 грн.

2. До 09.09.2025 р. 6 000,00 грн.

3. До 09.10.2025 р. 6 000,00 грн.

4. До 09.11.2025 р. 6 000,00 грн.

5. До 09.12.2025 р. 6 000,00 грн.

6. До 09.01.2026 р. 6 000,00 грн.

7. До 09.02.2026 р. 6 000,00 грн.

8. До 09.03.2026 р. 6 000,00 грн.

9. До 09.04.2026 р. 6 000,00 грн.

10. До 09.05.2026 р. 6 000,00 грн.

11. До 09.06.2026 р. 6 000,00 грн.

12. До 09.07.2026 р. 6 000,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев