Справа № 347/394/25
Провадження № 2/347/378/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Кіцули Ю. С.,

за участю:

секретаря с/з Сумарука І.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 (у режимі відеоконференції),

представника відповідача ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.

24.02.2025 року представник позивача адвокат Юрчук С.В. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної ніколи, отриманої внаслідок кримінального правопорушення. В обґрунтування вимог представник позивача стверджувала, що ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2025 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000164 від 16 листопада 2022 року стосовно неї - закрито.

Позивачу ОСОБА_1 в цьому кримінальному провадженні надано статус потерпілої.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням - залишено без розгляду.

Так, ОСОБА_4 обвинувачувалась у спричиненні ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень. Вказаний факт мав місце ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 11 год. 00 хв. на дорозі сільського значення, яка розташована в центрі села Уторопи Косівського району, Івано-Франківської області. В той час вона зустрілась із ОСОБА_1 , у результаті чого між ними відбувся словесний конфлікт, який тривав незначний період часу та закінчився тим, що ОСОБА_4 за допомогою фізичної сили збила ОСОБА_1 із ніг, і та упала на землю. При цьому, ОСОБА_4 присіла на неї зверху та на грунті особистих неприязних відносин, які виникли між ними, умисно нанесла їй не менше п`яти ударів кулаками своїх руки по різних ділянках тіла, зокрема у ділянку грудної клітки, шиї та голови. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_1 , тілесні ушкодження у вигляді садна лівої виличної ділянки, крововилив верхньої губи, синців в ділянках правого променево-зап`ястного суглобу, правої кисті, лівого колінного суглобу та правого стегна, які відповідно до висновку експерта Косівського міжрайонного відділення Івано-Франківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 23.11.2022 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до кримінально-правової кваліфікації ОСОБА_1 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Адвокат Юрчук С.В. стверджує, що у зв`язку із ушкодженням здоров`я, заподіяного вчиненням відповідачем кримінального правопорушення, позивачу була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, які позначили негативні зміни у її житті, викликали негативні переживання та спогади, потребу в униканні аналогічних обставин, насторогу, тривогу, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, переживанні психологічного дискомфорту, тимчасову відірваність від активного соціального життя, знижений настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційну напругу, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, ОСОБА_1 змушена була проходити амбулаторне лікування, у зв`язку з чим вимушена нести додаткові витрати на придбання ліків. Крім того, завдана моральна шкода полягає також у тому, що для відновлення порушеного свого права змушена гриватий час докладати додаткових зусиль, звертатися за правовою допомогою та у зв`язку з цим нести додаткові витрати.

Вказаним кримінальним правопорушенням ОСОБА_1 було спричинено матеріальну шкоду на відвідування масажу після отриманих травм, що становить 34 600,00 та підтверджується наданими до позову фіскальними чеками.

У зв`язку з вище наведеним, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь 34 600,00 грн. матеріальної шкоди та 100 000,00 грн. моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням, а всього 134 600 грн. 00 коп.

У відзиві на позовну заяву, який 14.04.2025 року представник відповідача адвокат Синишин П.Є подав через підсистему «Електроннй суд» зазначив, що ОСОБА_4 повністю заперечує проти зазначеного позову та категорично не погоджуються з розміром матеріальної та моральної шкоди.

Так, ОСОБА_4 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Косівської РДА як малозабезпечена сім`я та розмір її соціальної допомоги на місяць становить 2 833, 20 грн., тому вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі.

З вказаним розміром моральної шкоди відповідач не погоджується, оскільки мала місце віктимна поведінка ОСОБА_1 . Своїми діями позивач спровокувала відповідачку вчинити кримінальне правопорушення. Твердження позивачки про те, що були порушені нормальні життєві зв`язки, які позначили негативні зміни у її житті є незрозумілими, так як ОСОБА_1 має всі необхідні умови для життя, є забезпеченою та як вбачається з фіскальних чеків має можливість відвідувати масажиста у м. Чернівці.

Також, відповідачу невідомо у чому проявляється відірваність ОСОБА_1 від активного соціального життя та власне, яке соціальне життя вела позивачка, якщо ОСОБА_1 є особою пенсійного віку, ніде не працює, тому таке твердження не може братись до уваги.

Позивач вказує, що внаслідок кримінального правопорушення у неї є емоційна напруга та ряд негативних спогадів, які також впливають на її життя. Однак, з позову неможливо встановити, що ОСОБА_1 дійсно переживає такі емоції досі. Відсутні висновки психологів/психіатрів про те, наскільки сильно емоційно вплинуло вчинене кримінальне правопорушення на психоемоційний стан позивача. ОСОБА_4 невідомо чи ОСОБА_1 зверталась хоча б до сімейного лікаря з метою привести своє психологічне та фізичне здоров`я до нормального стану.

У позовній заяві позивач вказує про амбулаторне лікування та витрати на придбання ліків, які відповідач вважає голослівними, адже нею не додано виписок, довідок з медичних пунктів/лікарні, які б підтверджували, що саме подія, яка відбулась у листопаді 2022 року вплинула на необхідність амбулаторного лікування. Також відсутні чеки, що підтверджують позицію про значні матеріальні затрати на придбання ліків.

Адвокат Синишин П.Є. стверджує, що надані фіскальні чеки щодо оплати сеансів масажу за період з лютого по листопад 2024 року не можуть бути підставою для стягнення з відповідача матеріальної шкоди, виходячи з наступного. При зверненні до суду з цивільним позовом у межах кримінального провадження даних доказів позивач не додавала, не заявляла про долучення таких доказів до справи до моменту винесення ухвали про закриття провадження. Позивачем не доведено, що саме відвідування масажів зумовлене заподіяними тілесними ушкодженнями. До позовної заяви не долучено жодного направлення від сімейного лікаря, реабілітолога чи будь-якого іншого лікаря. Також, невідомо чи дійсно позивач сплачувала ці кошти і що вона дійсно їздила у м. Чернівці до даної масажистки. Варто зауважити, що від заподіяння тілесних ушкодження (листопад 2022 року) і початком відвідування сеансів масажу (перша оплата лютий 2024 року) пройшло більше півтори роки. За такий значний проміжок часу із позивачкою могло статись багато подій, які вплинули на необхідність відвідування таких сеансів. Також позивачем не вказано, який саме вид масажу вона відвідувала, і що такий масаж призначений саме для лікування тих ділянок тіла, щодо яких було нанесено тілесних ушкоджень. Окрім того, позивач не була позбавлена можливості відвідувати сеанси масажів у наближених до її місця проживання населених пунктах, щоб мінімізувати витрати різних видів ресурсів, які ОСОБА_1 вище перерахувала. Також, ФОП ОСОБА_5 веде діяльність із забезпечення фізичного комфорту, який не включає медичний масаж. Таким чином, адвокат Синишин П.Є. ствердив, що заявлений розмір матеріальної шкоди - 34 600 грн. є повністю недоведеним.

З цих підстав, у задоволенні позову ОСОБА_1 представник ОСОБА_3 просив відмовити повністю.

Позиція сторін у судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Юрчук С.В. позовну заява підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити, висловивши доводи аналогічні із тими, що містяться у позовній заяві. Додатково зазначила, що позивач ОСОБА_1 надала їй тільки копії фіскальних чеків про проходження масажу, будь яких інших доказів проходження лікування позивачем надано не було. Сам же курс масажу ОСОБА_1 прописаний лікарем не був, а робила вона його за рекомендацією знайомої.

Представник відповідача адвокат Синишин П.Є. у судовому засіданні зазначив, що його довірителька повністю заперечує проти позову та категорично не погоджуються з розміром матеріальної та моральної шкоди. Висловив доводи, аналогічні із зазначеними у відзиві на позовну заяву.

Заяви, та клопотання учасників справи.

Представником позивача було подано клопотання про витребування з канцелярії Косівського районного суду матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України для огляду у судовому засіданні (а.с. 4).

17.03.2025 року адвокат Юрчук С.В. надіслала клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції (а.с.71-72).

15.04.2025 року від адвоката Синишина П.Є. надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції (а.с.97-98).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 06.03.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін та підготовче судове засідання.

Ухвалами від 18.03.2025 року, 22.04.2025 року постановлено проводити судові засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 29.07.2025 року підготовче провадження закрито та витребувано з канцелярії Косівського районного суду матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України для огляду у судовому засіданні.

Стадію ухвалення судового рішення призначено на 29.09.2025 року, проте представники сторін для проголошення рішення у судовому засіданні не з`явилися, на відеоконференцзв`язок не вийшли.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у с-щі Яблунів Косівського району Івано-Франківської області (а.с.8).

Позивачем до матеріалів справи додано копії фіскальних чеків, наданих «ФОП ОСОБА_5 . Медичний кабінет Реабілітаційний кабінет Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Шкільна, буд.1» на загальну суму 34 600 грн. (а.с.10-48).

Ухвалою Косівського районного суду від 16.01.2025 року у справі № 347/2294/22 кримінальне провадження закрито, звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності (а.с.49-52), яка набрала законної сили 24.01.2025 року (а.с.54).

Відповідно до копії довідки від 08.04.2025 року № 768, виданої УСЗН Косівської РДА, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період 3 01.10.2024 року до 31.03.2025 року нараховано державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі 16 999,20 грн. (а.с.90).

Згідно з відомостями (витягом) з ЄДР, ФОП ОСОБА_5 , веде підриємницьку діяльність за КВЕД 96.04, що включає діяльність із забезпечення фізичного комфорту. Цей клас включає: діяльність турецьких лазень, саун і парових бань, соляріїв, салонів для зменшення ваги тіла та схуднення, масажних салонів тощо. Цей клас не включає: медичний масаж і терапію (КВЕД 86.90) діяльність клубів фітнесу та бодибілдингу (КВЕД 93.13) (а.с.91-92).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, та не можливістю вирішення даного спору в позасудовому порядку.

Норми права, які за застосував суд, та мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Щодо права позивача на відшкодування шкоди.

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, - вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За змістом статті 129 КПК України обвинувачений у кримінальному провадженні звільняється від цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану злочином, у разі встановлення судом відсутності події кримінального правопорушення.

Отже, в усіх інших випадках, у тому числі і у разі, коли кримінальне провадження було закрито у зв?язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності з підстав п.1 ч.1 ст. 49 КК України питання про цивільно-правову відповідальність вирішується на загальних підставах.

Враховуючи те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності з підстав ч.1 ст. 49 КК України, що відноситься до нереабілітуючих підстав закриття кримінального провадження, витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення та моральної шкоди відшкодовуються у такому самому порядку як і при ухваленні обвинувального вироку.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди спричиненої здоров`ю позивачу внаслідок кримінального правопорушення, судом відзначається таке.

Статтями 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1 ) керує ходом судового процесу; 2 ) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення згоди між сторонами; 3 ) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4 ) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5 ) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, - вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами) роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Отже, шкода, завдана фізичній особі, зокрема, витрати, які пов`язані з лікуванням та заходами, спрямованими на відновлення здоров`я, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Разом з цим, на підтвердження своїх вимог про витрати на лікування позивачем додано копії фіскальних чеків у кількості 39 (тридцяти дев`яти) одиниць на загальну суму 34 600 грн. У судовому засіданні представник позивача адвокат Юрчук С.В. зазначила, що згадані чеки є підтвердженням відвідування ОСОБА_1 сеансів масажу у м. Чернівці які вона проходила для усунення наслідків тілесних ушкоджень, які були завдані їй неправомірними діями відповідача.

При дослідженні доказів у судовому засіданні встановлено, що згадані вище чеки видані ФОП ОСОБА_5 , яка здійснює підриємницьку діяльність за КВЕД 96.04, що включає діяльність із забезпечення фізичного комфорту, а саме діяльність турецьких лазень, саун і парових бань, соляріїв, салонів для зменшення ваги тіла та схуднення, масажних салонів тощо. Дана діяльність не включає медичний масаж і терапію. З огляду на вище наведене не зрозуміло, який вид масажу відвідувала ОСОБА_1 і чи був він спрямований на усунення наслідків завданих тілесних ушкоджень.

За клопотанням позивача було витребувано та оглянуто під час розгляду цивільної справи матеріали кримінального провадження. Однак суд констатує той факт, що ні в матеріалах кримінального провадження, ні в матеріалах цивільної справи не міститься жодних медичних документів, призначень сімейного лікаря чи терапевта, які б підтверджували, що ОСОБА_1 призначено курс масажу, не долучено жодного направлення від сімейного лікаря, реабілітолога чи будь-якого іншого лікаря.

Більше того, від заподіяння тілесних ушкоджень відповідачем, які мали місце у листопаді 2022 року, і початком відвідування сеансів масажу (перша оплата здійснена у лютому 2024 року) пройшло більше півтори року. За такий значний проміжок часу ОСОБА_1 могла отримати направлення або рекомендації лікаря для проходження масажу для покращення стану здоров`я, здійснення лікування інших захворювань, проте в даному випадку відсутній причинно-наслідковий зв`язок із завданими тілесними ушкодженнями позивачу та необхідністю відвідування сеансів масажу.

Крім того, суд визнає надані позивачем фіскальні чеки про проходження сеансів масажу не належними та недопустимим доказами, оскільки у вказаних чеках зазначено тільки найменування послуги, її вартість та надавач послуги. При цьому суд позбавлений можливості встановити, кому саме надавались послуги масажу та хто саме здійснював за них оплату.

Оглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, встановлено, що згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_1 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна лівої виличної ділянки, крововилив верхньої губи, синців в ділянках правого променево-зап`ястного суглобу, правої кисті, лівого колінного суглобу та правого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Проте суд зазначає, що ні у матеріалах кримінального провадження, ні у матеріалах цивільної справи не міститься жодного рецепту лікаря чи медичних призначень з рекомендованими препаратами чи медичними процедурами, а також фіскальних чеків на придбання ліків, які б підтверджували факт проходження лікування після отримання легких тілесних ушкоджень та понесених матеріальних витрат.

Окрім того, у судовому засіданні адвокат Юрчук С.В. зазначила, що позивач ОСОБА_1 надала їй тільки копії фіскальних чеків про проходження масажу, будь яких інших доказів проходження лікування позивачем надано не було.

Враховуючи відсутність будь яких фактичних даних про призначене лікарем лікування, необхідністю проходження масажу, які відображені у фіскальних чеках, суд приходить до переконання про недоведеність вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, а тому позов в цій частині не підлягає до доволення.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Суд погоджується з доводами позивача щодо спричинення їй моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача, однак вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Судом встановлено, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_1 було завдано легкі тілесні ушкодження, що свідчить про перенесення нею фізичного болю та страждань, що безумовно негативно позначилося на її психологічному та фізичному стані та призвело до моральних страждань.

Отже, внаслідок винуватих дій ОСОБА_4 , позивачу ОСОБА_1 було завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню.

Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, зокрема, враховує рівень фізичного болю та страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевних стражданнях, яких зазнав позивач у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. При цьому, судом зауважується, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення, та у жодному разі не може вважатися покаранням винної особи. Разом з тим, суд також враховує ту обставину, що між сторонами існують неприязні відносини, а також те, що відносно відповідача ОСОБА_4 кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності, що не є реабілітуючою обставиною.

З урахуванням викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд дійшов висновку, що пропорційною компенсацією моральних страждань позивачу є відшкодування їй відповідачем спричиненої моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., на підставі чого позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню у межах зазначеної суми, - і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та свобод фізичної особи.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, як позов задоволено частково, то з відповідача в дохід держави пропорційно задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 99,87 грн. (10 000 х 100 : 134 600 = 7,42 %; 1346 : 100 х 7,42% = 99,87).

На підставі ст. 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України, ст. 118, 124, 126 КПК України, керуючись ст. 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (78622, с. Уторопи, прис. Загук, Косівського району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 (78622, село Уторопи, прис. Лісок, Косівського району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 99 (дев`яносто дев`ять) грн. 87 коп. на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 жовтня 2025 року.

Суддя Ю. С. Кіцула