провадження № 2-о/208/242/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Кам`янського Гречана В.Г., розглянувши матеріали цивільної справи № 208/12302/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

16.09.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Кам`янського із заявою про видачу обмежувального припису.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2025 року цивільну справу № 208/12302/25 було розподілено судді Гречаній В.Г.

Ухвалою Заводського районного суду міста Кам`янського від 18 вересня 2025 року заяву було залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Копія ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем отримано 22.09.2025 року, що підтверджується його особистим підписом про отримання копії ухвали від 18.09.2025 року.

26.09.2025 року заявником ОСОБА_1 до суду, на виконання ухвали суду від 18.09.2025 р., подано додаткову заяву, однак ознайомившись зі змістом даної зави та доданих до неї документів, встановлено, що заявником не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду від 18.09.2025 року.

А саме заявником не виправлено назву суду, до якого він звертається, не зазначено дату народження заінтересованої особи, не надано копії заяви з додатками для усіх сторін по справі.

Окрім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Однак, заявником ОСОБА_1 до свого додатку до заяви додано копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000291 за ч.1 ст. 125 КК України, акту судово-медичного дослудження № 1110, заява та пояснення ОСОБА_1 до РУП поліції щодо вжиття заходів щодо його сусіда ОСОБА_2 , однак додані ним доказим не підтверджують факт вчинення відносно нього саме домашнього насилля, у розумінні приписів Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» також не мають і ніяким чином не підтверджують його родинні зв`язки з ОСОБА_2

ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 є його сусідом та мешкає в квартирі АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що заявнику надано достатньо часу на усунення недоліків заяви, які були безпосередньо зазначені судом в ухвалі від 18.09.2025 року, однак станом на 29.09.2025 рокунедоліки заяви ним не усунуто, то суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвстановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свободратифікована УкраїноюЗаконом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 рокуі набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (п.36).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свободне гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Слід зауважити, що відповідно до ч. 1 ст.44 ЦПК України імперативно визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи те, що заявник не усунув недоліки зазначені в ухвалі від 18 вересня 2025 року у строк, встановлений судом, ухвала суду не виконана, а тому заява підлягає поверненню на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, а тому суд вважає за необхідне вказані обставини роз`яснити заявнику.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути заявнику сплачену суму судового збору.

Керуючись ст. ст.131,133 175,185,260-261, ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - повернути заявнику з усіма доданими до неї додатками.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ч.7 ст.185 ЦПК України, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя В.Г.Гречана