УХВАЛА

02 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 199/7707/24

провадження № 61-12172ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 вересня 2025 року у справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, її поділ, встановлення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, її поділ, встановлення порядку користування квартирою.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 14 липня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Поділено спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме визнано за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,7 кв.м, житловою площею 34,9 кв.м, залишено у власності ОСОБА_1 частину вказаної квартири.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 14 липня 2025 року залишено без руху для усунення недоліків шляхом сплати судового збору у сумі 6 300,24 грн.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 вересня 2025 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліку апеляційної скарги на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 14 липня 2025 року протягом двох днів з дня отримання цієї ухвали. Роз`яснено, що уразі невиконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

29 вересня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 вересня 2025 року, визнати його звільненим від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та повернути йому сплачений судовий збір у розмірі 6 300,24 грн.

Відповідно до частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Наведений перелік є вичерпним.

Отже, оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про продовження строку на усунення недоліків (залишення апеляційної скарги без руху), у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права і регламентує право оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 вересня 2025 року про продовження строку на усунення недоліків не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржуване судове рішення не підлягає касаційному оскарженню. Отже у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 вересня 2025 року у справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, її поділ, встановлення порядку користування квартирою.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович