РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомир у складі головуючого судді Перекупка І.Г., при секретарі судового засідання Конончук Ю.О., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомир цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомир12.07.2024 р. звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів. В обгрунтування позовних вимог вказала, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18.10.2016 р. з відповідача ОСОБА_3 на її, ОСОБА_1 користь стягнуто аліменти на утримання їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 800 грн. Звернула увагу, що відповідно ст. 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2024 р.» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3 196 грн. Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину згідно ч. 2 ст.182 СК з 2024 р. становить 1 598 грн. ( 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), що в 2 рази перевищує раніше стягнуту судом тверду грошову суму 800 грн. на утримання сина. З урахуванням викладеного просить збільшити розмір аліментів, які стягуються на її, ОСОБА_1 користь на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 800 грн. до 5 900 грн.

На підставі ч. 2 ст. 184 ЦПК України позивачка просила розглядати справу у її відсутність. (а. с. 1-3).

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2024 р. головуючим призначено суддю Перекупка І.Г. (а. с. 7).

Ухвалою суду від 25.07.2024 р. по справі відкрито спрощене позовне проваждження з викликом сторін та призначено слухання справи на 12.30 год. 23.09.2024 року. (10-11).

23 вересня 2024 р. та 05 листопада 2024 р. відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Рекомендовані повідомлення повернулися до суду «за закінчення терміну зберігання». (а. с. 25-26, 29-30).

На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, станом на 05.11.2024 р., оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, задовольнив позовні вимоги, збільшив розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18.10.2016 р., з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 900,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Також стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. (а. с. 32-36).

29.11.2024 р. до суду надійшла заява від ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Богунського районного суду м. Житомир від 05.11.2024 р. В обгрунтування заяви ОСОБА_3 вказав, що про позовну заяву про збільшення розміру аліментів він дізнався «…отримавши примірник заочного рішення…». Наголошує, що «…судом ухвалено рішення про стягнення аліментів в розмірі, що майже тотожній розміру отримуваної мною заробітної плати…, справа вирішена виключно на доказах позивачки…». (а. с. 42-45).

Ухвалою суду від 03.12.2024 р. призначено слухання заяви про перегляд заочного рішення. (а. с. 54).

Ухвалою суду від 27.02.2025 р. скасовано заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05.11.2024 р. (а. с. 68-70).

В судовому засіданні позивачка наполягала на задоволені позовних вимог.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що відповідач перебуває у шлюбі в якому у нього народилася дитина, на час розгляду справи являється ІІІ групи.

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується копією рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18.10.2016 р. по справі № 295/11288/16-ц. (а.с. 4)

Під час шлюбу у подружжя народився син сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками дитини вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . (а.с. 5)

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18.10.2016 р. по справі № 295/11288/16-ц вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 25.08.2016 р. і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4)

Копією довідки № 656 від 11.03.2017 р. виданої КП «ВЖРЕП № 6» ЖМР зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 6).

Зі змісту довідки Приватного підприємства «Сантерм» ОСОБА_1 працює на вказаному підприємстві комірником. Середня заробітня платня з жовтня 2024 р. по лютий 2025 р. складає 12 500 грн. (за п`ять місяців 62 500 грн. (а. с. 97)

Згідно довідки Департаменту освіти Житомирської міської ради, ліцей № 34 м. Житомира (вул. Івана Мазепи, 18, м. Житомир,10002) від 07.03.2025 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в Ліцеї № 34 м. Житомира в 4-Б класі та зарахований до групи продовженого дня. Пільгами на оплату харчування не користується. Оплата за харчування впродовж навчального року здійснювалась матір`ю із розрахунку 27,91 грн. - сніданок у період з 02.09.2024р. по 04.10.2024р. та 43,88грн. - обід, 16,12 грн. - підвечірок у період з 02.09.2024р. по теперішній час.

Згідно довідки фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 від 22.11.2024 р. ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_5 з 04.11.2019 р. на посаді продавця продовольчих товарів. Посадовий оклад складає 8 100,00 грн. та заробітна плата за шість місяців склала 48 720,00 грн. (а. с. 46).

З інформації Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі свідчить, що по виконавчому провадженню № 53231687 з примусового виконання виконавчому листу № 295/11288/16-ц від 01.1 1.2016 р. виданий Богунським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 25.08.2016 р. і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заборгованість нарахована згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», виходячи з середньомісячної заробітної плати по м. Житомиру та Житомирської області, на підставі даних обласного статуправління та змін до Сімейного кодексу України згідно Закону України від 22.09.2005 р. № 2901-VI, що набули чинності 15.10.2005 р.

Заборгованість за період з 25.08.2016 р. по 01.06.2024 р. відсутня. (а. с. 47).

Згідно Свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєструвли шлюб 17.04.2021 р. (а. с. 48).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на обліку у Пенсійному фонді. Посвідчення Серія НОМЕР_1 від 21.08.2024 р. (а. с. 49).

Згідно Довідки МСЕК Серія 12 ААГ № 667441 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 являється інвалідом ІІІ групи (загальне захворювання) з 15.07.2024 р. (а. с. 83).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом частин другої наведеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан її здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 р. № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 р. № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 р., № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно із частиною першоюстатті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третястатті 181 СК України).

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначенихстаттями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямистатті 192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількистаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 р. у справі № 6-143цс13.

В Постанові Верховного Суду України від 16 червня 2021 р., справа № 643/11949/19, провадження № 61-2698св21, ВС зазначено, що обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина другастатті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокремастаттею 180 СК Українина батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положеньстатті 181 СК Україниспособи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо.

Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьоїстатті 181 СК України).

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

За положеннямистатті 192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Так, відповідно до ст.182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитинуоднієї чверті, на двох дітейоднієї третини, на трьох і більше дітейполовини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

На переконання суду, існують достатні підстави для висновку, що після ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів, змінилося матеріальне становище позивача, яке зумовлено зміною розміру прожиткового мінімуму, подорожчанням засобів, товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності, в тому числі, які стосуються догляду за дитиною, серед яких витрати на харчування, навчання, купівлю одягу та взуття, інші витрати у зв`язку з відвідуванням дитиною навчального закладу та інше.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», встановлений з 1 січня 2025 р. прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до18 років - 3 196 грн. П`ятдесят відсотків від прожитковогомінімуму для дитини відповідного віку на час розгляду складає 1 598 грн.

Відтак, стягнення аліментів у розмірі 800 грн., що менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, передбаченого СК України, не відповідає інтересам дитини.

Отже, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та, зважаючи на сімейний, матеріальний стан відповідача, на час розгляду справи після скасування заочного рішення, положення ст. ст. 180, 182, 183 СК України, з огляду на те, що обов`язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття покладено як на батька, так і на матір такої дитини, вважає за можливе збільшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 800 грн. до 3 500 грн. щомісячно.

При цьому, слід зазначити, що у відповідності до роз`яснень викладених у п. 23Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, при зміні розміру аліментів визначених судовим рішенням, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави в сумі 1 211,20 грн., як передбаченост. 141 ЦПК України. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено.

Керуючись Конвенцією ООН про права дитни, Законом України «Про охорону дитинства», Постановою № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківстава,материнства та стягнення аліментів, ст. ст. 81, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 19, 78, 82, 83, 89, 141, 210, 211, 259, 263, 265, 430 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18.10.2016 р. по справі № 295/11288/16-ц, провадження 2/295/2975/16, та стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 500,00 (три тисячі п`ятсот грн.), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

З дня набрання рішенням законної сили, припинити нарахування і стягнення аліментів за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18.10.2016 р. по справі № 295/11288/16-ц, провадження 2/295/2975/16.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. (ст.ст. 354,355 ЦПК України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виконано 01 жовтня 2025 року.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І. ПЕРЕКУПКА