УХВАЛА

24 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 308/1786/20

провадження № 61-5168 св 25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

треті особи: відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних

осіб-підприємців виконавчого комітету Ужгородської міської ради, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Наталія Анатоліївна, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Наталія Василівна, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Васіловка Вікторія Олександрівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 11 грудня 2024 року у складі судді Бенци К. К. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 березня 2025 року у складі колегії суддів: Кожух О. А.,

Джуги С. Д., Мацунича М. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» (далі - ТОВ «ЕТК «Сіко», товариство) звернулося

до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Ужгородської міської ради (далі - відділ державної реєстрації Ужгородської МР), приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу (далі - приватний нотаріус) Малинич Н. А., приватний нотаріус Петрик Н. В., приватний нотаріус Васіловка В. О., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним правочину (договору) відчуження, набуття корпоративних прав (частки у статутному капіталі) та договору дарування квартири.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що у провадженні Господарського суду Закарпатської області перебувала його заява про поворот виконання судового рішення (ухвали) у справі № 5008/579/2012 шляхом стягнення з ОСОБА_1 вартості незаконно відчуженого нею нерухомого майна товариства

у сумі 4 929 832,00 грн. На дату подання вимоги про стягнення вартості незаконно відчуженого майна ОСОБА_1 була єдиним засновником та одноосібним власником товариства з обмеженою відповідальності «Юг-Рейн» (далі -

ТОВ «Юг-Рейн»), вартість чистих активів якого станом на 31 грудня 2018 року складала 5 433 200,00 грн.

Крім того, ОСОБА_1 була власником квартири

АДРЕСА_1 .

Проте, у процесі провадження щодо повороту виконання судового рішення у справі № 5008/579/2012 ОСОБА_1 спочатку передала в іпотеку, а потім відчужила майно, яке мало повернутися у власність товариства.

Зокрема, 22 листопада 2019 року ОСОБА_1 з метою ухилення від виконання повороту судового рішення відчужила корпоративні права ТОВ «Юг-Рейн» своїй матері ОСОБА_2 . У цей самий день ОСОБА_1 укладено договір дарування, згідно з яким вона подарувала своїй матері ОСОБА_2 квартиру

АДРЕСА_1 .

Вказані правочини вчинені на шкоду товариства, з метою ухилення ОСОБА_1 від повороту виконання судового рішення у господарській справі № 5008/579/2012, вони порушують право товариства отримати компенсацію за майно, що вибуло

з його володіння у незаконний спосіб.

Вважало, що зміст цих правочинів суперечить нормам ЦК України, вони

є недобросовісними та проявом зловживання правом, оскільки вчинені у листопаді 2019 року з метою ухилення від повороту виконання рішення у господарській справі № 5008/579/2012. При цьому квартира та корпоративні права відчужено

ОСОБА_1 на користь близького родича, а саме матері. Після такого відчуження у ОСОБА_1 відсутнє інше майно, за рахунок якого вона може відповідати перед товариством за своїми зобов`язаннями, покладеними судовим рішенням.

Крім того, зазначені правочини є фраудаторними, так як вони були направлені

на уникнення звернення стягнення на майно ОСОБА_1 .

При цьому ОСОБА_1 набула у власність квартиру та підприємство,

яке приносить прибуток, без будь-якого трудового чи грошового вкладу з її боку,

а тому в неї були відсутні інші підстави для відчуження активів та майна,

аніж намагання уникнути сплати коштів в процесі повороту виконання судового рішення. Укладені нею правочини унеможливлюють реальне виконання повороту скасованого рішення у справі № 5008/579/2012.

З урахуванням наведеного, ТОВ «ЕТК «Сіко» просило суд визнати недійсними:

- договір відчуження від 22 листопада 2019 року, згідно з яким ОСОБА_1 відчужила корпоративні права (частку у статутному капіталі) в обсязі 100 %

ТОВ «Юг-Рейн» на користь своєї матері ОСОБА_2 ;

- договір дарування від 22 листопада 2019 року, згідно з яким ОСОБА_1 подарувала своїй матері ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у задоволенні позовної заяви ТОВ «ЕТК «Сіко» відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 24 жовтня 2024 року (справа № 308/1786/20).

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оспорювані ТОВ «ЕТК «Сіко» правочини вчинені ОСОБА_1 із власним майном, яке не було у власності товариства. ОСОБА_1 не є боржником позивача, вона розпоряджалася власним майном на свій розсуд. Вказане не впливає на можливість реалізувати процедуру повороту виконання судового рішення в іншій справі.

Звернення стягнення на вказане майно можливо лише за наявності відповідного судового рішення про звернення стягнення на користь позивача сум заборгованості з ОСОБА_1 у рамках процедури виконавчого провадження, однак такого рішення суду в рамках розгляду даної справи суду не надано.

При цьому реалізація майна ТОВ «ЕТК «Сіко» відбулося законно, зокрема

на виконання рішення суду, за яким товариство є боржником за кредитним договором.

Посилання позивача фактично зводяться до того, що у зв`язку з незаконною заміною сторони виконавчого провадження ОСОБА_1 безпідставно отримала

в рахунок погашення заборгованості майно ТОВ «ЕТК «Сіко».

Суд першої інстанції зазначив, що задоволення даного позову не відновить порушеного права позивача, оскільки відновлення фінансового стану

ОСОБА_1 , на що вказує товариство, не призведе одночасно до відшкодування збитків, а тому у позивача виникне необхідність для додаткового звернення до суду за захистом своїх прав. Позивачем подано позов про витребування майна (справа № 308/1294/19), саме вимоги цього позову відповідають належному й ефективному способу судового захисту прав позивача.

Районний суд застосував норми ЦК України, урахував відповідну судову практику Верховного Суду України, Великої Палати Верховного Суду, у тому числі,

які стосуються фраудаторності правочину, належного способу судового захисту.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 13 березня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «ЕТК «Сіко» залишено без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2024 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що районний суд зробив вірні висновки про відмову у задоволенні позову товариства. ОСОБА_1 вчинила правочини з власним майном, яке не було у власності ТОВ «ЕТК «Сіко». Посилання позивача зводяться до того, що у зв`язку з незаконною заміною сторони виконавчого провадження ОСОБА_1 безпідставно отримала в рахунок погашення заборгованості майно ТОВ «ЕТК «Сіко».

Апеляційний суд погодився з тим, що для відновлення свого права власності товариство уже звернулося з віндикаційним позовом до ОСОБА_5

про витребування нерухомого майна (справа № 308/1294/19).

У даному випадку товариство обрало неефективний спосіб судового захисту порушеного права, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції застосував ті самі норми матеріального права, що й суд першої інстанції, врахував відповідну судову практику Верховного Суду, зокрема щодо належного способу судового захисту.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її надходження до Верховного Суду

У квітні 2025 року ТОВ «ЕТК «Сіко» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 11 грудня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду

від 13 березня 2025 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених

у постановах Верховного Суду; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; судами не задоволено клопотання про витребування договору дарування корпоративних прав,

не досліджено докази щодо встановлення обставин, які мають значення

для правильного вирішення справи (пункти 1, 3, 4 частини другої статті 389

ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2025 року відкрито касаційне провадження

у вказаній справі, після усунення недоліків касаційної скарги, вказаних в ухвалі

від 30 квітня 2025 року . Витребувано справу з суду першої інстанції. Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено право подати відзив на касаційну скаргу, надано строк для його подання.

У червні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

У серпні 2025 року до Верховного Суду надійшли додаткові пояснення

від ТОВ «ЕТК «Сіко», які фактично є доповненнями до раніше поданої касаційної скарги. Проте, відповідні доповнення подані поза строком на касаційне оскарження, й не ставиться питання про поновлення цього строку, тому вони залишаються

без розгляду (пункти 41-43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 січня 2022 року у справі № 761/16124/15-ц (провадження №14-184цс20)).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга товариства мотивована тим, що суди зробили помилкові висновки про відсутність правових підстав для задоволення позову, не врахували відповідну судову практику Верховного Суду щодо недійсності правочинів.

Суди не витребували договір дарування корпоративних прав, а також

не витребували у державного реєстратора інші документи, дослідження яких має значення для правильного вирішення спору.

Правову підставу набуття ОСОБА_1 у власність майна було скасовано

в судовому порядку. З метою повернення у власність спірного майна товариство звернулося до суду із заявою про поворот виконання судового рішення

та забезпечення повороту виконання, у задоволенні якої було відмовлено. Разом

із цим, ОСОБА_1 відчужила спірне майно, хоча знала про зацікавленість товариства у поверненні майна.

При цьому зазначає про те, що у спірних правовідносинах фактично відбулася заміна кредитора у зобов`язанні.

Суди вирішили спір, який стосується оспорення договорів, хоча самі договори відсутні у матеріалах справи.

ОСОБА_1 незаконно відчужила корпоративні права (частку у статутному капіталі) в обсязі 100 % ТОВ «Юг-Рейн» на користь своєї матері ОСОБА_2

за договором відчуження від 22 листопада 2019 року, як і незаконно уклала

з матір`ю договір дарування квартири. Судами не враховано, що ці договори укладено між близькими родичами, не надано оцінку всім правочинам щодо відчуження спірного майна. Задоволення позову призведе до відновлення порушених прав товариства.

Крім того, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, з урахуванням фактичних обставин спору.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У травні 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу

від представника ОСОБА_1 - адвоката Пітуха В. І., в якому викладено аргументи щодо необґрунтованості касаційної скарги. Вказується, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими.

Крім того, ОСОБА_1 понесла витрати на правничу допомогу за розгляд справи у суді касаційної інстанції, розмір яких складає 25 000,00 грн.

Просить закрити провадження у цій справі у зв`язку з відсутністю предмета спору (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України).

У червні 2025 року ТОВ «ЕТК «Сіко» подало до Верховного Суду відповідь на відзив на касаційну скаргу, в якій підтримано доводи своєї касаційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

22 листопада 2019 року ОСОБА_1 на підставі договору дарування № 1828, посвідченого приватним нотаріусом Малинич Н. А., подарувала належну їй квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 . Вказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29 листопада 2019 року № 190781032

(а. с. 29, т. 1).

За договором від 22 листопада 2019 року ОСОБА_1 відчужила корпоративні права (частку у статутному капіталі) в обсязі 100 % ТОВ «Юг-Рейн» на користь своєї матері ОСОБА_2

ТОВ «ЕТК «Сіко» не є засновником чи учасником (учасником, який вибув)

ТОВ «Юг-Рейн».

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є засновниками чи учасниками (учасниками,

які вибули) ТОВ «ЕТК «Сіко».

Вищевказане встановлено, у тому числі, Західним апеляційним господарським судом під час розгляду справи № 907/738/19 (постанова від 11 лютого 2020 року)

(а. с. 43-44, т. 1).

Звертаючись у лютому 2020 року до суду з позовом у справі, яка переглядається, ТОВ «ЕТК «Сіко» вказувало, що у провадженні Господарського суду Закарпатської області перебуває заява товариства про поворот виконання судового рішення (ухвали) у справі № 5008/579/2012 шляхом стягнення з ОСОБА_1 вартості незаконно відчуженого нею нерухомого майна товариства у сумі 4 929 832,00 грн. На дату подання вимоги про стягнення вартості незаконно відчуженого майна ОСОБА_1 була єдиним засновником та одноосібним власником ТОВ «Юг-Рейн», вартість чистих активів якого станом на 31 грудня 2018 року складала

5 433 200,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 5008/579/2012 касаційні скарги ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» (далі - ТОВ «КУА «Ізі Лайф») залишено без задоволення, постанову Львівського апеляційного господарського суду

від 30 липня 2018 року залишено без змін (а. с. 84-90, т. 1).

У цій справі встановлено наступні обставини.

12 лютого 2008 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - банк) і ТОВ «ЕТК «Сіко» було укладено кредитний договір № 1/4-08, за умовами якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит у сумі 849 300,00 Євро, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та проценти відповідно до умов договору.

За договором від 26 листопада 2010 року № 39/113 ПАТ банк (первісний кредитор) передав (продав) ТОВ «КУА «Ізі Лайф» (новому кредитору) належне первісному кредитору право вимоги за укладеними між первісним кредитором

та ТОВ «ЕТК «Сіко» вищевказаним кредитним договором, разом із договорами

про внесення змін до цього кредитного договору.

У зв`язку з неналежним виконанням ТОВ «ЕТК «Сіко» свого зобов`язання

за кредитним договором ТОВ «КУА «Ізі Лайф» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення з позичальника 7 739 093,85 грн

(а. с. 86, т. 1)

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 03 жовтня 2012 року

у справі № 5008/579/2012 позовні вимоги ТОВ «КУА «Ізі Лайф», правонаступника банка, задоволено. Стягнуто з ТОВ «ЕТК «Сіко» на користь ТОВ «КУА «Ізі Лайф»

7 739 093,85 грн заборгованості за вказаним кредитним договором

та 64 380,00 грн судового збору.

На примусове виконання рішення було видано наказ № 5008/579/2012, за яким

26 лютого 2016 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

13 червня 2016 року між ТОВ «КУА «Ізі Лайф» (первісним кредитором) і товариством з обмеженою відповідальністю «Фактор Стандарт» (далі - ТОВ «Фактор Стандарт») (новим кредитором) було укладено договір відступлення права вимоги № 39/395,

за яким первісний кредитор відступає новому кредитору належне первісному кредитору право вимоги за укладеним між банком та ТОВ «ЕТК «Сіко» кредитним договором, разом із договорами про внесення змін до нього.

16 червня 2016 року між ТОВ «Фактор Стандарт» (первісним кредитором)

і ОСОБА_1 (новим кредитором) було укладено: договір відступлення права вимоги № 30-16062016 за кредитним договором; договір відступлення права вимоги № 30-16072016/1 за іпотечним договором від 16 червня 2016 року; договір відступлення права вимоги № 30-16062016/2 за договором застави від 16 червня 2016 року.

Первісний кредитор відступив на користь нового кредитора право вимоги

за договорами, що забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договором, укладеним між банком та боржником: іпотечним договором № 45/23-2008

від 28 березня 2008 року, договорами застави: № 149/33-2008 від 22 травня

2008 року, № 103/44-2008 від 26 березня 2008 року.

16 червня 2016 року на виконання умов договору № 30/16062016 ОСОБА_1 перерахувала ТОВ «Фактор Стандарт» 461 000,00 грн.

03 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Закарпатської області із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 у справі № 5008/579/2012, а саме з ТОВ «КУА «Ізі Лайф»

на ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 25 серпня 2016 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі задоволено. Замінено особу стягувача - ТОВ «КУА «Ізі Лайф», у виконавчому провадженні

№ НОМЕР_1 з примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 03 жовтня 2013 року у справі № 5008/579/2012 на правонаступника - ОСОБА_1 .

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30 липня 2018 року ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 25 серпня 2016 року у справі № 5008/579/2012 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі відмовлено.

Укладений між ТОВ «Фактор Стандарт» і ОСОБА_1 договір № 30/16062016

за своєю юридичною природою є договором факторингу, за яким фактично відбулася заміна кредитора на фізичну особу - ОСОБА_1 , яка не може мати статусу фінансової установи у розумінні Закону України «Про фінансові послуги

та державне регулювання ринків фінансових послуг», надавати фінансові послуги,

у тому числі і у формі факторингу.

У ході виконавчого провадження постановою виконуючого обов`язки начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ГТУЮ у Закарпатській області

про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 11 квітня 2017 року

на підставі наказу № 5008/579/2012, виданого 03 жовтня 2013 року Господарським судом Закарпатської області, вирішено передати стягувачу ОСОБА_1 у рахунок погашення заборгованості за наказом № 5008/579/2012 від 03 жовтня 2013 року нерухоме майно: комплекс, що складається з пункту миття автомобілів, літ. А, загальною площею 374,8 кв. м; адмінбудинок літ. ББ, площею 243,8 кв. м, навіс літ.В, площею 339,0 кв. м, огорожа № 1-5, споруда (майданчик) 1; споруда (збірник водостоків) ІІ; споруда (збірник водостоків) ІІІ, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 , та земельну ділянку,

площею 0,5000 га, що знаходиться за вищевказаною адресою, цільове

призначення - для будівництва та обстуговування атостоянки та автомийки вантажного транспорту, кадастровий номер № :03:017:0131, на загальну суму 4 929 832,00 грн, що належало на праві власності ТОВ «ЕТК «Сіко».

Зазначене підтверджується копією постанови про передачу майна стягувачу

у рахунок погашення боргу від 11 квітня 2017 року (виконавче провадження

№ 53186502) (а. с. 94, т. 1).

Приватним нотаріусом Хваста М. М. на підставі статті 61 Закону України

«Про виконавче провадження» та на підставі постанови та акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу (виконавче провадження № 53186502), посвідчено право власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю та земельну ділянку, видано свідоцтво за реєстровим номером 510 (а. с. 97, т. 1).

Набувши предмет іпотеки у власність, 24 вересня 2018 року між ОСОБА_1

та ОСОБА_5 було укладено договір позики та договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Хваста М. М. за реєстровими номерами 1430 та 1431

(а. с. 100-101, т. 1), за яким на забезпечення виконання позики в іпотеку передано зазначену нежитлову будівлю та земельну ділянку.

10 грудня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір

про задоволення вимог іпотекодержателя, у зв`язку з неповерненням позики, відповідно до якого ОСОБА_5 набув у власність нерухоме майно: майновий комплекс, що складається з пункту миття автомобілів під літ. А, загальною

площею 374,8 кв. м; адміністративний будинок літ. ББ, площею 243,8 кв. м; навіс

літ. В, площею 339,0 кв. м; огорожа позначена № 1-5; споруда (майданчик) 1; споруда (збірник водотоків) ІІ, споруда (збірник водотоків) III; що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, площею 0,5 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування автостоянки та автомийки вантажного транспорту, кадастровий номер :03:017:0131, що знаходиться за вищевказаною адресою

(а. с. 118-120, т. 1).

ТОВ «ЕТК «Сіко» звернулося до Господарського суду Закарпатської області

із заявою про поворот виконання рішення Господарського суду Закарпатської області Закарпатської області від 03 жовтня 2012 року у справі № 5008/579/2012 шляхом скасування постанови та акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні № 53186502

та видачі наказу, яким зобов`язано державного реєстратора відділу державної реєстрації скасувати запис про державну реєстрацію права власності

ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що ухвалу Господарського суду Закарпатської області

від 25 серпня 2016 року у справі № 5008/579/2012, на підставі якої ОСОБА_1 набула статусу сторони виконавчого провадження (стягувача) у справі

№ 5008/579/2012 та права на звернення стягнення на предмет іпотеки, скасовано.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 06 вересня 2018 року зазначену заяву про поворот виконання судового рішення повернуто заявнику

без розгляду.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10 грудня 2018 року зазначену вище ухвалу скасовано, справу передано до суду для розгляду поданих заяв по суті.

Під час повторного розгляду заяви ТОВ «ЕТК «СІКО» подано докази про відчуження спірного майна на користь ОСОБА_5 (договори про задоволення вимог іпотекодержателя від 10 грудня 2018 року, зареєстровані в реєстрі за номерами 3158, 3159). З огляду на неможливість в межах розгляду даної справи здійснити поворот виконання скасованої ухвали шляхом повернення майнового комплексу

та земельної ділянки у власність товариства (через фактичну відсутність цього майна у ОСОБА_1 ), заявою від 19 вересня 2019 року ТОВ «ЕТК «СІКО» просило суд задовольнити його вимоги шляхом стягнення з ОСОБА_1 повної вартості вказаного майна в розмірі 3 774 832,00 грн, а в подальшому заявою від 30 вересня 2019 року просило суд задовольнити його вимоги шляхом стягнення

з ОСОБА_1 повної вартості вказаного майна в розмірі 4 929 832,00 грн.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 01 жовтня 2020 року

у справі № 5008/579/2012 у задоволенні заяви ТОВ «ЕТК «Сіко» про поворот виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 03 жовтня

2012 року у справі № 5008/579/2012 відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Господарського суду Закарпатської області

від 06 лютого 2020 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі

№ 5008/579/2012.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 16 грудня 2020 року ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 01 жовтня 2020 року у справі № 5008/579/2012 змінено, викладено пункт 1 резолютивної частини в наступній редакції: 1. У задоволенні заяви ТОВ «ЕТК «СІКО» про поворот виконання судового рішення (ухвали) Господарського суду Закарпатської області від 25 серпня 2016 року у справі № 5008/579/2012 відмовити. У решті ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 01 жовтня 2020 року у справі № 5008/579/2012 залишено без змін.

Ухвала Господарського суду Закарпатської області від 01 жовтня 2020 року

та постанова Західного апеляційного господарського суду від 16 грудня 2020 року (якою відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ЕТК «Сіко» про поворот виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 03 жовтня 2012 року

у справі № 5008/579/2012) постановлені після звернення з позовом у даній справі (позов подано у лютому 2020 року) .

Західний апеляційний господарський суд у вищевказаній справі встановив, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець вчиняв дії, спрямовані на примусове виконання судового наказу від 03 жовтня 2013 року, зокрема: здійснив опис та арешт майна, за результатами електронних торгів

від 11 квітня 2017 у рахунок погашення боргу передав ОСОБА_1 у власність майно ТОВ «ЕКТ «Сіко», вартістю 4 929 832,00 грн, що підтверджується постановою від 11квітня 2017 року.

28 листопада 2017 року постановою державного виконавця зупинено вчинення виконавчих дій у межах спірного виконавчого провадження до вирішення питання про заміну вибулої сторони правонаступником.

Рішення Господарського суду Закарпатської області від 03 жовтня 2012 року

у справі № 5008/579/2012, на виконання якого видано 03 жовтня 2012 року судовий наказ та відкрито виконавче провадження № 53186502, на час розгляду заяви було чинним.

У справі № 5008/579/2012 відповідач ставив питання про повернення боржнику вартості майна, стягнутого з належного боржника на користь стягувача, який вибув з виконавчого провадження внаслідок скасування ухвали суду про заміну стягувача правонаступником.

Звертаючись до суду із цим позовом у лютому 2020 року, ТОВ «ЕТК «Сіко» вважало, що має підстави для стягнення коштів з ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом судом заяви про поворот виконання судового рішення.

Предметом спору даної справи є законність та дійсність оспорюваних позивачем договорів, а саме договору: дарування квартири та договору про відчуження корпоративних прав (частки у статутному капіталі) в обсязі 100 % ТОВ «Юг-Рейн» (код за ).

Як на підставу позову товариство посилалося на те, що оспорювані договори

є фраудаторними, тобто такими що вчинені на шкоду кредитору.

На день розгляду даної справи відпала підстава заявленого позову, зокрема вирішення заяви про поворот виконання судового рішення, відсутнє будь-яке судове рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь

ТОВ «ЕТК «Сіко».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Перевіривши доводи касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення касаційного провадження у справі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2025 року справу № 740/1678/17 за позовом ОСОБА_6 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «В.М.Т.», ОСОБА_7 , про стягнення вартості частини майна товариства пропорційно успадкованій частці в статутному капіталі, інфляційних втрат, трьох процентів річних за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - адвоката Чередніченка М. М., на постанову Чернігівського апеляційного суду від 19 серпня 2024 року передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду (провадження № 61-12923св24).

Ухвалою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 червня 2025 року вказану справу прийнято тапризначено до розгляду (провадження № 61-12923сво24).

Ухвалою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 червня 2025 року справу № 740/1678/17 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 21 липня 2025 року справу

№ 740/1678/17 повернуто на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (провадження № 14-77цс25).

Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу призначено до розгляду, в якій, зокрема, Суд має зробити правовий висновок щодо юрисдикційності спору (правове питання, яке передано на розгляд об`єднаної палати).

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі,

яка передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, зокрема, у частині юрисдикційності розгляду вимог щодо відчуження, набуття корпоративних прав (частки у статутному капіталі товариства).

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі)

у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження

у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання

про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження

у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 740/1678/17 (провадження № 61-12923сво24).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої

статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 308/1786/20 (провадження

№ 61-5168св25) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Ужгородської міської ради, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Малинич Наталія Анатоліївна, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Наталія Василівна, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Васіловка Вікторія Олександрівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним правочину (договору) відчуження, набуття корпоративних прав (частки у статутному капіталі) та договору дарування квартири до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 740/1678/17 (провадження № 61-12923сво24).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець