Єдиний унікальний номер 689/758/25
Номер провадження 2/341/635/25
01 жовтня 2025 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді Васильцової Г.А.
секретаря судового засідання Габлей А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» Полякова Олексія Володимировича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
24 червня 2025 року до Галицького районного суду Івано-Франківської області на підставі ухвали Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 03 червня 2025 року про передачу справи за підсудністю, надійшла цивільна справа ТзОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №137603 від 18 квітня 2024 року в розмірі 9 869,50 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що 18 квітня 2024 року між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №137603 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредитор свої зобов`язання виконав та надав боржнику у користування 8 000,00 грн на банківську карту відповідача, проте боржник свої зобов`язання з повернення коштів у встановлений договором строк не виконав. У подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу №10102024 від 10 жовтня 2024 року перейшло від ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» до ТзОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС». Станом на дату звернення позову до суду у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 9 869,50 грн, яка складається з: 6 035,12 грн заборгованість по тілу кредиту, 3 334, 38 грн заборгованість по несплаченим процентам за користуванням кредитом, 500,00 грн заборгованість по несплаченій комісії. У зв`язку із тим, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.
14 липня 2025 року на електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача про надання йому копії позовної заяви з додатками.
28 липня 2025 року на адресу суду надійшла заява відповідача про надання можливості на ознайомлення з матеріалами справи.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28 липня 2025 року відкладено розгляд справи за заявою відповідача про ознайомлення з матеріалами справи. Чергове судове засідання відбудеться 01 жовтня 2025 року о 10:00 годині.
Інших заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника ТзОВ «ФК «ЕЙС», на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують проти заочного розгляду справи
Відповідач у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка наявна в матеріалах справи. Відповідач не повідомив суд про причину своєї неявки; правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Згідно п. 2.1 індивідуальної частини Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 2.6. кредитного Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, визначені кредитним договором.
Відповідно до п. 2.2. індивідуальної частини Договору, кредит надається з метою задоволення потреб позичальника. Типом кредиту є кредит. Сума наданого позичальнику кредиту становить 8 000,00 грн в наступному порядку: - у розмірі 6 000,00 грн на №рахунку/картки позичальника № НОМЕР_2 ; - у розмірі 2 000,00 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини Договору, що нараховується на підлягає сплаті одноразово у день укладення даного договору за ставкою 25% від загальної суми кредиту.
Згідно п. 2.3. індивідуальної частини Договору проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування за ставкою 390 % річних. Тип процентної ставки фіксована.
Крім того, у п. 2 індивідуальної частини Договору визначено, що денна процентна ставка складає 0,9954 % в день, орієнтована реальна річна процентна ставка складає 48 167,88 % річних. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 грн. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено.
Загальний строк кредитування, згідно п. 2.6. індивідуальної частини Договору, складає 84 днів, а саме: з 18 квітня 2024 року до 11 липня 2024 року.
Строк, на який надається кредит, встановлюється графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні (п. 2.6.1. індивідуальної частини Договору).
Також, в п. 1.2 індивідуальної частини Договору зазначено, що позичальник засвідчує, що до укладення Договору отримав та ознайомився, зокрема, з цією індивідуальною частиною, графіком платежів за кредитним договором, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною Договору, правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця, а також іншою інформацією, необхідною для прийняття позичальником свідомого рішення про укладення Договору та отримання кредиту.
Згідно графіку платежів за кредитним договором №137603 від 18 квітня 2024 року відповідач зобов`язався сплатити тіло кредиту, нараховані проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту та комісію за управління та обслуговування кредиту у строк до 11 липня 2024 року (зворотній бік а.с.14).
Відповідно до довідки №2 від 29.01.2025 року ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс» переказало відповідачу 18.04.2024 року о 15:04 год грошові кошти у сумі 6 000,00 грн на номер картки НОМЕР_2 , номер транзакції НОМЕР_3 , призначення платежу видача кредиту №137603 від 18.04.2024 року (а.с. 34).
Крім того, належність відповідачу банківської карти № НОМЕР_4 та перерахування на неї коштів у розмірі 6 000,00 грн 18 квітня 2024 року підтверджується повідомленням АТ КБ «ПриватБанк», яке надійшло на адресу суду 05 червня 2025(а.с. 94-95)
10 жовтня 2024 року між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» до ТзОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу №10102024, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Згідно умов цього договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.42-44).
Відповідно до реєстру прав вимог №2 від 06 листопада 2024 року (витяг з додатку №1 до договору факторингу від 19.02.2025 року) до договору факторингу №10102024 від 10.10.2024 року ТзОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9 869,50 грн, з яких: 6 035,12 грн заборгованість по тілу кредиту, 3 334,38 грн заборгованість по несплаченим процентам за користуванням кредитом, 500,00 грн - заборгованість по комісії (а.с.48).
У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, його заборгованість за кредитним договором №137603 від 18 квітня 2024 року, згідно картки обліку виконання договору (розрахунку) ТзОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», становить 9 869,50 грн, яка складається з: 6 035,12 грн - заборгованість по тілу кредиту, 3 334,38 грн заборгованість по несплаченим процентам, 500,00 грн - заборгованість по несплаченій комісії (а.с.39).
Відповідач не скористався своїми процесуальним правами передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч. 2 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15)
Таким чином, якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
У відповідності до ст. ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.
Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ТЗОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості за кредитним договором у розмірі 9 869,50 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно з частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначається у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду договір про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року, укладений між ТзОВ «ФК «ЕЙС» та АБ «Тараненко та Партнери» (а.с. 51-52), додаткова угода №6 від 04 лютого 2025 року до договору про надання правничої допомоги №04/02/20-01 від 04 лютого 2025 року (а.с. 53-54), протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №04/02/20-01 від 04 лютого 2025 року (а.с. 52 на зворотній стороні), акт прийому-передачі наданих послуг від 04 лютого.2025 року (а.с. 55), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 (а.с. 56), довіреність видана адвокату Тараненко А.І. на представництво ТзОВ «ФК «ЕЙС» (а.с. 57). Відповідно до вище вказаних документів загальна сума витрат на надання професійної правничої допомоги складає 7 000,00 грн.
Таким чином, враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, а також керуючись принципами диспозитивності та змагальності, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Крім того, суд зауважує, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи, на що вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд
Позов представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» Полякова Олексія Володимировича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 01.10.2025 року.

СуддяГанна ВАСИЛЬЦОВА