Справа № 174/1639/24
п/с 2/174/144/2025
01 жовтня 2025 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Ілюшик І.А.,
за участю: секретаря Троцько О.В.,
представника відповідача Григор`єва Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (далі ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ») звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Однак, відповідач ухиляється від сплати своєї заборгованості, що змусило позивача звернутися до суду із вказаним позовом, яким він просив суд стягнути з відповідача кошти за договором та витрати зі сплати судового збору.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23.01.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
18.02.2025 на адресу суду надійшла заява представника позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» Пархомчука С.В., в якій він просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн. до якої додані документи на підтвердження понесення відповідних витрат (а.с.40-49а).
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 04.04.2025 клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Григор`єва Д.В. про витребування доказів задоволено частково.
09.04.2025 на виконання ухвали суду представник позивача направив заяву в якій вказав, що кредитний договір укладений між сторонами в електронному вигляді, додатково повідомили про алгоритм дій при укладенні договору. На момент подачі позовної заяви ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було надано суду всі наявні документи по кредитній справі, які були передані первинним кредитором в рамках укладення договору факторингу (а.с. 68-72).
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.06.2025 клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено. Витребувано від позивача оригінали договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17.02.2022 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», реєстру боржників (додаток № 1 до вказаного договору факторингу), акту приймання-передачі прав вимоги (додаток № 2 до цього договору), акту приймання-передачі (додаток № 4 до цього договору).
14.07.2025 на виконання ухвали суду позивачем надано клопотання про долучення доказів, а саме завірених копій: акту приймання-передачі документації боржників, акт приймання-передачі реєстру боржників від 17.02.2022 до договору факторінгу, розширений витяг з реєстру боржників з інформацією щодо відповідача. Зазначено, що направлення в умовах військового стану уповноваженого представника є неможливим. А також направлення оригіналів документів є неможливим у зв'язку із існуючим ризиком їх втрати чи знищення ( а.с.83-89).
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.08.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Григор'єва Д.В. про залишення без розгляду позову ТОВ «ФК КЕШТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.
Представник позивача просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Григор'єв Д.В. просив у задоволенні позову відмовити, а також відмовити у стягненні витрат на правову допомогу у зв'язку із їх недоведеністю. Надав письмові пояснення в яких вказав, що позивачем не надані оригінали письмових доказів, які їх сторона ставить під сумнів. Також зазначив, що розмір простроченої заборгованості по процентам є завищеним і вразі , якщо суду знайде підстави для задоволення позову просив її зменшити.
Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази та електронні докази, враховуючи подання позивачем усих документів та заяв через систему «Електронний суд», дійшов наступного висновку.
Факт отримання коштів позичальником підтверджується листом ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» за вих. № 4494/05 від 21.05.2024, відповідно до якого 10.05.2021 на банківську картку № НОМЕР_1 через платіжний сервіс «Platon» перераховано кредитні кошти в сумі 2 000 грн. (а.с. 24).
17.02.2022 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. На підтвердження оплати надано платіжне доручення. Також надано акт приймання-передачі документації боржників та акт приймання-передачі реєстру боржників від 17.02.2022 до договору факторингу від 17.02.2022 (а.с. 16-19, 22, 86, 87).
Згідно реєстру боржників, який є додатком до договору факторингу № 02-17/02/2022, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 12 500,00 грн. (а.с. 9, 88, 89).
22.05.2024 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, шляхом поштового відправлення відповідачу (а.с. 7).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеном у ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).
Частиною 1ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Як вбачається з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Щодо недоведеності на думку представника відповідача того, що позивачу за договором факторингу перейшло право вимоги, то суд вважає за необхідне зазначити, що у данному випадку не можна стверджувати, що позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, оскільки позивач надіслав суду заяву, в якій повідомив, що виконати ухвалу суду у повній мірі не може. При цьому представник відповідача жодним чином не обґрунтував чому ставиться під сумнів копії договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17.02.2022 з усіма наданими до суду копіями додатків до нього. При цьому судом не вбачається неможливості розгляду справи по суті без дослідження витребуваних судом у позивача доказів.
Оцінивши усі надані докази у їх сукупності та взаємозв'язку, судом не встановлено розбіжностей та суперечностей щодо їх змісту, тому сумнівів щодо їх достовірності немає.
Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи, які підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, суд прийшов до висновку,що кредитний договір та договір факторингу відповідають вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості підтверджена документально.
Отже, позов підлягає задоволенню частково та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 4 000,00 грн., яка включає в себе: 2 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 2 000,00 грн. прострочена заборгованість по процентам. У задоволенні позову в іншій частині слід відмовити.
Згідно із ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Позивач просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу в сумі 10 500,00 грн.
Судом встановлено, 29.12.2023 між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В. укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 11,12) та підписано довіреність на представництво адвокатом інтересів позивача (а.с. 6, 43). Відповідно до копії Акту про отримання правової допомоги від 17.02.2025 р., вартість послуг адвоката складає 10 500 грн. 00 коп. (а.с. 44). Також надано копію рахунку на оплату правничої допомоги згідно договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 на суму 10 500,00 грн. та квитанцію про оплату правової допомоги від 17.02.2025 на суму 10 500,00 грн. (а.с. 49, 49а).
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 781,57 грн. та 3 200,00 грн. витрат на правову допомогу пропорційно задоволеної частини позовних вимог. В іншій частині судові витрати віднести на рахунок позивача.
При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами, підстав для стягнення витрат на правову допомогу в іншому розмірі або для відмови у їх стягненні судом не вбачається.
Керуючись ст.ст. 10, 76-81, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір в сумі 781,57 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на правничу допомогу у розмірі 3 200,00 гривень .
Суддя І.А.Ілюшик