Справа № 683/2348/14-ц
УХВАЛА
02 жовтня 2025 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої-судді Сагайдак І.М.
секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа,
в с т а н о в и в:
09 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей.
Обґрунтовуючи заяву вказує, що Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області було ухвалено рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей. На підставі вказаного рішення суду вона отримала оригінал виконавчого листа, який був нею втрачений. Зазначає, що вона має намір у примусовому порядку стягувати аліменти, однак позбавлена такої можливості через втрату виконавчого листа. В зв`язку із чим просить суд видати дублікат виконавчого листа.
У судове засідання сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви, не з`явились.
Стягувач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує, просить задовольнити.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року у справі №683/2348/14-ц, 2/683/994/2014 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, постановлено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, на користь ОСОБА_3 аліменти на дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 серпня 2014 року і до повноліття дітей.
Вказане рішення суду набрало законної сили і на його підставі 25 листопада 2014 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області ОСОБА_3 було видано виконавчий лист.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 27 грудня 2015 року після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_6 . У подальшому згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 17 жовтня 2018 року ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_8 .
Відповідно до п.2 ч.2 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.
Зазначене конституційне положення кореспондується з нормами п.7 ч.3 ст.2 ЦПК України, а також ч.1 ст.18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) з огляду на приписи ч.1 ст.9 Конституції України, ст.10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка в силу ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.
Із положень ст. 6 Конвенції слідує, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.
Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції (далі Перший протокол) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Підпунктом 17.4 пункту 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
За змістом указаних процесуальних норм єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано судове рішення, на підставі якого його видано, та чи не втратило це рішення законної сили.
Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.
За змістом ч.3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції, виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.
Отже, виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 може бути пред`явлено до виконання в строк до 01 березня 2029 року, тобто до досягнення донькою сторін ОСОБА_5 повноліття.
Оскільки виконавчий документ стягувачем втрачено, рішення суду залишається не виконаним і строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплинув, тому заява стягувача про видачу дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню.
Керуючись п.п.17.4 п.17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.260-261 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Видати ОСОБА_1 (до зміни імені ОСОБА_3 ) дублікат виконавчого листа №683/2348/14-ц, 2/683/994/2014, виданого Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області в частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, на користь ОСОБА_3 аліментів на дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 серпня 2014 року і до повноліття дітей.
Ухвала набирає чинності з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складено 02 жовтня 2025 року.

Суддя: