Провадження № 2-з/638/156/25
УХВАЛА

Іменем України

12 вересня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Смирнов В.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з з заявою про забезпечення позову, у якому просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2 в межах суми боргу яка складає 19 527 818,40 грн.

Заява обґрунтована тим, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 29.04.2021 було укладено договір позики, сума повернення складала 2 304 540 грн., що на день укладення договору становила 82 600 доларів США, строк повернення не пізніше 29.10.2021. Також 29.04.2021 між останніми був укладений договір іпотеки, який забезпечував виконання зобов`язання, що випливає з договору позики. В подальшому до договору позики вносилися зміни. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Станом на дату смерті останньої позичальником зобов`язання не виконано. Заявник є чоловіком померлої та єдиним спадкоємцем.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями справу передано судді В.А.Смирнову.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності (пункти 3, 4 частини першої статті 151 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2023 року у справі № 641/6173/21 (провадження № 61-12662св22) з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20), зазначено, що: «Під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Також частинами 4 - 16 статті 150 ЦПК України передбачені обмеження щодо певних видів забезпечення позову в залежності від предмету забезпечення.

Заявник у своїй заяві просить застосувати забезпечення позову у виді накладення арешту на належне ОСОБА_2 майно та грошові кошти, однак заявником не конкретизовано, на яке саме майно відповідача та які рахунки, на яких знаходяться грошові кошти необхідно накласти арешт. Не надано доказів, які б підтверджували право власності ОСОБА_2 на таке майно.

Заява обмежена обґрунтуванням позовних вимог про стягнення заборгованості по суті, що є недостатнім для вирішення питання саме про такий захід забезпечення позову як арешт майна, а також визначення можливості накладення такого арешту враховуючи обмеження, передбачені ч.ч. 4-16 ст. 150 ЦПК України.

Крім того, з заяви вбачається, що для забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з укладеного договору позики було укладено договір іпотеки від 29.04.2021.

З договору іпотеки вбачається, що предметом останнього є житловий будинок під номером АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Так, в мотивувальній частині заявником зазначено: «З огляду на те, що сума боргу складає 19 527 818,4 грн. є великою, тому невжиття такого заходу як накладення арешту на майно та грошові кошти що належать - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення Подільського районного суду м. Києва».

Тобто, позивач має намір подавати позовну заяву до Подільського районного суду м. Києва, водночас з заявою про забезпечення позову звертається до Шевченківського районного суду м. Харкова.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для прийняття заходів забезпечення позову, а тому заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153, 60, 261, 353 355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.А.Смирнов