Справа №345/3436/25
Провадження № 2/345/1613/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2025 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Сирко Й.Й.,

з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Калуської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом та заповітом. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті батька ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , виступає єдиним спадкоємцем. Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 належав до майна колгоспного двору, головою якого був спадкодавець. Членом його сім`ї виступала дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час смерті матері за вказаною вище адресою проживав батько позивачки та позивачка, які прийняли спадщину за законом. Батько залишив заповіт від 01.06.2006. До складу спадкового майна належить зазначений вище житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами. Після смерті батька звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус Гошовська С.В. 31.12.2024 виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що нерухоме майно як об`єкт спадкування належало до майна колгоспного двору, у якому частка спадкодавця не визначена. В зв`язку з тим, що іншим способом захистити спадкові права позивач не має можливості, вимушена звернутися до суду за захистом свого неоспорюваного права.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.07.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.08.2025 підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій зазначила, що просить розгляд справи провести без її участі, позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить її задоволити.

Представник Калуської міської ради Івано-Франківської області у судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно з якою просить розглядати справу без їхньої участі та покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно з ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Крім того, з 15.04.1991 введений в дію Закон України „Про власність», згідно з положеннями якого власність колгоспного двору припинила своє існування. Тому, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке існувало до 15.04.1991 мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 проживали в ньому і брали участь у веденні спільного господарства. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних осіб.

Відповідно до ст.370 ЦК України частки у спільній сумісній власності є рівними, а згідно ст.369 ЦК України співвласники майна користуються ним спільно, розпорядження майном здійснюється за згодою всіх співвласників.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.11.2016 (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Пійлівської сільської Ради народних депутатів 10.12.1987 (а.с.8), житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належав до майна колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою виконкому Калуської міської ради від 28.12.2023 № 28 на час смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в будинку на АДРЕСА_1 зареєстровані та проживали ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.7).

Водночас, місце реєстрації проживання позивачки у справі в будинку проведено 03.02.2015, що підтверджується витягом з реєстру Калуської ТГ від 08.09.2023 (а.с.20-21).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.08.1966, виданого Пійлівською сільською радою Калуського Бюро ЗАГС Івано-Франківської області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьки позивачки, яка у свою чергу змінила прізвище на « ОСОБА_5 » після реєстрації 29.07.1981 шлюбу з ОСОБА_6 : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.11-12).

Батько позивачки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 16.08.2023 (а.с. 9). За життя спадкодавець ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем Пійлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, реєстр. № 100 від 01.06.2006. Зі змісту заповіту ОСОБА_2 усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповів своїй доньці ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно з рішенням Калуської міської ради Івано-Франківської області № 2177 від 25.05.2023 вулицю Семанишина у с. Пійло перейменовано на вулицю Незалежності (а.с.28).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Гошовської С.В. від 31.12.2024 № 396/02-14 (а.с.5) позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за вказане вище домоволодіння, яке належало до майна колгоспного двору без визначення частки померлого спадкодавця ОСОБА_2 .

Відповідно до складеного ФОП ОСОБА_7 технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 29.05.2025 до складу домоволодіння входять: житловий будинок 1957 року будівництва житловий будинок «А» житловою полощею 44,5 кв.м та загальнлю площею 70,7 кв.м., літня кухня «Б» площею 36,8 кв.м., сарай «В» площею 31,9 кв.м., стодола «Г» площею 18,0 кв.м., погріб «Д» площею 10,1 кв.м., вбиральня «Е» площею 1,1 кв.м, гараж «Ж» площею 25 кв.м., ворота №1- 6,2 кв.м., криниця №2 - 4 п.м., огорожа №3 42,0 м.п.; інвентаризаційна вартість всього майна згідно з довідкою № 7343 від 29.05.2025 становить 174 325,0 грн (а.с. 13-17).

Отже, після смерті матері позивачки ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну їй 1/2 частки в домоволодінні, яке належало до майна колгоспного двору. Спадкоємцями померлої виступили чоловік ОСОБА_2 та позивачка у справі, які прийняли спадщину, постійно проживаючи за спадкодавцем. При цьому, заяв про відмову від прийняття спадщини відповідні особи не подавали.

За таких умов, позивачка успадкувала за законом як спадкоємець першої черги 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, проте не оформила належну їй спадщину в установленому порядку. Інша частина належної матері позивачки половини домоволодіння успадкована чоловіком ОСОБА_2 , який також не оформляв належні йому спадкові права.

Після смерті ОСОБА_2 , позивачка у справі успадкувала за заповітом належні спадкодавцю 3/4 частини зазначеного вище нерухомого майна.

За таких обставинах, єдиним способом реалізації спадкових прав позивачки після смерті батьків є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Вирішуючи зазначений спір судом враховується, що за змістом ст.392 ЦК України судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивачки право власності, набуте раніше на законних підставах.

Відповідно до встановлених обставин цієї справи, інших спадкоємців за законом чи заповітом на спадкове майно немає, будь які інші особи не претендують на спадкове майно.

Оцінивши в сукупності зібрані докази суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим, а зібрані у справі докази та належна їх правова оцінка вказують на наявність підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 137, 141, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Калуської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 3/4 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд розташованих на АДРЕСА_1 , та за законом на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд розташованих на АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до складу яких належать: житловий будинок «А» житловою полощею 44,5 кв.м та загальнлю площею 70,7 кв.м., літня кухня «Б» площею 36,8 кв.м., сарай «В» площею 31,9 кв.м., стодола «Г» площею 18,0 кв.м., погріб «Д» площею 10,1 кв.м., вбиральня «Е» площею 1,1 кв.м, гараж «Ж» площею 25 кв.м., ворота №1- 6,2 кв.м., криниця №2 - 4 п.м., огорожа №3 42,0 м.п.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повне рішення складено та підписано 02.10.2025.

Суддя