Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2025 Справа №607/13970/24 Провадження №2-о/607/75/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Дзюбича В.Л., присяжних: Олійника О.М., Галашина М.О., секретаря судового засідання Кочмар С.М., заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Нюні О.І., представника ОСОБА_2 адвоката Дзюбана Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі заяву ОСОБА_1 з участю заінтересованої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,

У С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_2 та призначення його опікуном вказаної особи.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказав, що проживає в одній квартирі із ОСОБА_2 , який є його братом. ОСОБА_2 перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з 1998 року з тяжким розладом із встановленим діагнозом важка розумова відсталість з синдромом емоційно-вольової нестійкості та являється інвалідом першої групи з дитинства, що потребує постійного стороннього догляду. Страждаючи на хронічне психічне захворювання, для ОСОБА_2 характерні маячні ускладнення симптомів, що супроводжуються тривогою, афективною напругою, страхами, галюцинаторними та маячними симптомами, що входять в склад параноїчного синдрому та виступають спонукальними мотивами для здійснення правопорушень та суспільно-небезпечних діянь.

Заявник вказав, що цей психічний розлад істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, а також він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

У зв`язку із психічним захворюванням ОСОБА_2 неодноразово проходив курс стаціонарного лікування в Тернопільській обласній клінічній психіатричній лікарні. Стан його здоров`я з кожним роком погіршується. Через хворобу він інколи втрачає орієнтацію у зв`язку із чим не розуміє де знаходиться, має швидко мінливий емоціональний настрій від агресії до втоми та виснаження, також не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях.

Оскільки ОСОБА_2 страждає на психічний розлад, який істотно впливає на здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в зв`язку із чим може поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей, а тому може бути визнаний недієздатним.

Заявник вказав, що бажає доглядати за своїм братом ОСОБА_2 і бути опікуном та має на це бажання і можливість.

Крім цього, заявник просить врахувати, що 24.05.2024 представники управління соціальної політики Тернопільської міської ради відвідували їх за місцем проживання та підтвердили факт його догляду за братом, про що був складений відповідний акт.

Також, згідно висновку ЛКК ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду.

Із вказаних підстав заявник просить визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити його опікуном вказаної особи.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, просять її задовольнити у повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 адвокат Дзюбан Р.М. в судовому засіданні вказав, що не заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 .

Представник Управління соціальної політики Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Суд дослідивши та оцінивши докази у справі встановив наступні обставини справи.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно Заключення НОМЕР_3 ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства та потребує постійного догляду та опіки батьків.

Згідно довідки ПП «Люкс» від 16.06.2924 ОСОБА_1 зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 , разом із ним зареєстрований його брат ОСОБА_2 .

Згідно Акту проведення обстеження сім`ї від 24.05.2024 ОСОБА_1 проживає за адресом: АДРЕСА_1 . За цим же адресом проживає ОСОБА_2 . Вказані особи проживають разом. Соціальні послуги з догляду ОСОБА_1 його брата ОСОБА_2 надаються щоденно.

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» - ОСОБА_1 незнятої чи непогашеної судимості не має.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №661 від 03.09.2024 ОСОБА_2 продовжує страждати на аномалію інтелектуального розвитку у вигляді важкої розумової відсталості, шо сягає рівня вираженого недоумства.

Дане психічне захворювання ОСОБА_2 спричиняє хронічний, стійкий психічний розлад.

ОСОБА_2 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно Витягу з протоколу №8 засідання опікунської ради від 04.12.2024 опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради не погодила кандидатуру ОСОБА_1 , 1984 року народження в опікуни рідного брата ОСОБА_2 , 1986 року народження.

Згідно Витягу з протоколу №4 засідання опікунської ради від 16.05.2025 опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради при повторному розгляді заяви не погодила кандидатуру ОСОБА_1 в опікуни рідного брата ОСОБА_2 , 1986 року народження, оскільки вік та стан здоров`я батьків заявника дозволяє бути опікуном сина.

Статтею 30 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 39 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Стаття 3 Закону України «Про психіатричнудопомогу» визначає презумпцію психічного здоров`я.

Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно статті 39 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі №6-384цс16 зроблено висновок, що «за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України встановлено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях. Отже, при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений».

Відповідно до положень частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги, що згідно висновку судово-психіатричного експерта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, підлягає до задоволення.

Щодо призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 (далі - Правила), передбачено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно зі статтею 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина 1 статті 60 ЦК України).

Положеннями статті 63 ЦК України передбачено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Зазначені висновки викладені Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20.

Суд вважає, що рішення Опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради про не погодження кандидатури ОСОБА_1 в опікуни рідного брата ОСОБА_2 , 1986 року народження, оскільки вік та стан здоров`я батьків заявника дозволяє бути опікуном сина, є обґрунтованим, оскільки саме батьки ОСОБА_2 , є тими особами, які здатні забезпечити якнайкращий догляд та опіку власному синові.

Переконливих доказів чи обґрунтувань того, що батьки ОСОБА_2 не можуть за станом здоров`я чи віком виконувати обов`язки його опікуна матеріали справи не містять та стороною заявника не наведені.

Також, інших об`єктивних підстав та обґрунтувань призначення саме ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , а не батьків останнього, матеріали справи не містять, стороною заявника не наведено та судом не здобуто за результатами розгляду справи по суті.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в цій частині.

Відповідно до положень ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Зважаючи на те, що судом не встановлено підстав для призначення опікуном недієздатного ОСОБА_2 його брата ОСОБА_1 , а тому вважає, що слід тимчасово покласти обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на орган опіки і піклування Тернопільської міської ради до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 13, 259, 264-265, 293-294, 295-300, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 недієздатним та встановити над ним опіку.

Тимчасово покласти обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на орган опіки і піклування Тернопільської міської ради до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законом.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Строк дії рішення про визнання недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 встановити 2 (Два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

Роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 300 ЦПК України.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати органу опіки і піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, вул.Лисенка, 8, м. Тернопіль, .

Присяжні: О.М. Олійник

М.О. Галашин

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич