"30" вересня 2025 р. Справа № 363/3336/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючої судді Дьоміної О.П., за участі секретаря Ходасевич Д.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород заяву позивачки ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17.09.2025 року у справі за №3663/3336/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

26.09.2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про роз`яснення рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17.09.2025 року у справі за №3663/3336/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В заяві ОСОБА_1 зазначала, що 17.09.2025 року судом ухвалено рішення про стягнення з відповідача аліментів к розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дати подачі позову. При цьому, відповідачем в період розгляду справи, добровільно сплачувались кошти на утримання дитини. На підставі викладеного позивачка просила роз`яснити рішення суду зазначивши, що добровільно сплачені відповідачем кошти мають бути враховані в рахунок аліментів, для уникнення необґрунтованої заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання.

Суд вважає за можливе, провести розгляд заяви за відсутності осіб, які брали участь у справі, що не суперечить ст. 271 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним у заяві про роз`яснення судового рішення відмовити, з наступних підстав:

У п. 32 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою (необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю).

Згідно з ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

В силу зазначеної норми процесуального права роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Так судом встановлено, що 17.06.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно і, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17.09.2025 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 ; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме - 17.06.2025 року і, до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року за №14, відповідно до ст. 221 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За п. 8 цієї ж Постанови, ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України, і обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. Разом з тим, рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається. Резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у ст. ст. 215 - 217 ЦПК України (п.13 Постанови).

Таким чином, роз`яснення рішення - це більш повний, ясний, зрозумілий виклад тих фрагментів рішення, які здебільшого знаходяться у резолютивній частині та розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду.

Рішення Вишгородського районного суду від 17.09.2025 року по справі за №363/3336/25 (номер провадження 2/363/1865/25) є чітким, конкретним, зрозумілим та не потребує будь-яких роз`яснень. Мотиви, з яких виходив суд, ухвалюючи вказане рішення описані в мотивувальній частині цього рішення. Текст рішення суду не містить двозначних трактувань, є зрозумілим та доступним для сприйняття, в ньому викладені обставини в обґрунтування висновків суду, дано оцінку та правовий аналіз поданим доказам, а також зазначено посилання на норми закону, якими керувався суд.

Відповідно до ч. 1 ч. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зі змісту рішення Вишгородського районного суду від 17.09.2025 року вбачається, що резолютивна частина судового рішення є чіткою, зрозумілою та такою, яка не припускає кілька варіантів тлумачення, що виключає необхідність її роз`яснення.

Разом з тим, зі змісту поданої заяви про роз`яснення судового рішення вбачається, що позивачка фактично ставить питання, які виходять за межі позовних вимог, що суперечить вимогам ч.1 ч. 13 ЦПК України.

Таким чином, підстави для роз`яснення рішення відсутні, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 271, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17.09.2025 року у справі за №3663/3336/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Головуюча суддя О.П. Дьоміна