Провадження 2/557/413/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року с-ще Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Файлер І.С.,

номер справи 569/23705/24,

учасники справи:

позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Гоща цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

У грудні 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі -ТОВ «Діджи Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 07 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» ( далі - ТОВ «ФК «Інвест Фінанс») та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 2, який підписано електронним підписом, а саме одноразовим ідентифікатором. ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» перерахувало суму кредиту на картковий рахунок позичальника, а тому у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вказаним кредитним договором.

Згідно наказу № 15-04-2024-1 від 15 квітня 2024 року ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» змінено найменування на ТОВ «ФК «Компані Інвест Фінанс».

10 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Компані Інвест Фінанс» і ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 10052024/1, за умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2 від 07 грудня 2021 року в розмірі 21 480,00 грн, з яких: 7 500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 13 980,00 грн заборгованість за відсотками.

Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти у визначений договором строк не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 21 480,00 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

08 вересня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду в системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву, у якому просить поновити процесуальний строк на його подачу та розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково в загальному розмірі 10 492,50 грн та, не погоджуючись із розрахунком процентів за користування кредитом, вказує на те, що такі були нараховані поза межами дії кредитного договору без надання доказів на підтвердження його пролонгації. Обґрунтований, на її переконання, є розмір процентів, нарахованих в межах строку кредитування згідно п. 2.2 Спеціальних умов договору в період з 07 грудня 2021 року по 06 січня 2022 року в розмірі 2 992,50 грн (7 500,0 грн х 1,33 % х 30 днів). За вказаних обставин, відповідач вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із врахуванням суми неповернутого тіла кредиту, процентної ставки за кредитом і строку кредитування, а тому розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з неї, становить 10 492,50 грн, з яких: 7 500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 2 992,50 грн заборгованість за відсотками. Окремо відповідач у відзиві звертає увагу на неспівмірність заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт і просить вирішити питання розподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

11 вересня 2025 року від представника позивача в системі «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якій остання, заперечуючи аргументи сторони відповідача в частині нарахування процентів, вказує на те, що оскільки відповідачем не виконано зобов`язання щодо повернення кредиту, отримання якого нею не оспорюється, у відповідності до п. 2.1 Спеціальних умов кредитного договору, первісним кредитором було здійснено перерахунок нарахованих процентів згідно з п. 2.3 Спеціальних умов кредитного договору, а саме особливі умови, встановлені для позичальника програмою лояльності втратили силу (застосування процентної ставки 1,33 % в день), та було застосовано базову процентну ставку - 2,33 % в день на весь строк кредитування, і таке нарахування відповідає вимогам норм Цивільного кодексу України та умовам кредитного договору. Також представником у відповіді на відзив звернута увага на те, що позивачем надано разом із позовом усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність та справедливість витрат на професійну правничу допомоги із складністю справи, часом, обсягом та ціною позову, а отже стягнення із відповідача витрат на професійну (правову) допомогу адвоката у розмірі 6 000,00 грн підлягають задоволенню. За вказаних обставин представник просить задовольнити позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у повному обсязі та розгляд справи провести без її участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі

23 квітня 2025 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області справа передана за підсудністю до Гощанського районного суду Рівненської області та згідно протоколу автоматизовано розподілу справи між суддями від 28 травня 2025 року передана на розгляд судді Оленич Ю.В.

04 червня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

11 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини

Судом установлено і вказаний факт відповідачем не оспорюється, що 07 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний договір споживчого кредиту № 2, спеціальні умови до договору кредитної лінії № 128072 від 07 жовтня 2021 року, який підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 7 500,00 грн строком на 30 днів, до 06 січня 2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом: процентна ставка - 1,33 % в день, базова процентна ставка 2,33 % в день.

Факт перерахування кредитних коштів на картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 останньою не оспорюється та підтверджується копією листа АТ «Перший Український Міжнародний Банк» № КНО-/55 від 02 серпня 2024 року та витягом з додатку до листа, з якого вбачається, 07 грудня 2021 року на картковий рахунок за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти в сумі 7 500,00 грн.

Згідно наказу № 15-04-2024-1 від 15 квітня 2024 року ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» змінило найменування на ТОВ «Компані Інвест Фінанс».

10 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Компані Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 10052024/1, у відповідності до умов якого право грошової вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 2 від 07 грудня 2021 року перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

Згідно додатку № 1 до договору факторингу № 10052024/1 від 10 травня 2024 року сума боргу ОСОБА_1 перед новим кредитором становить 21 480,00 грн, з яких: 7 500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 13 980,00 грн заборгованість за відсотками.

27 червня 2024 року відповідачу ОСОБА_1 було надіслано досудову вимогу, в якій ТОВ «Діджи Фінанс» повідомило відповідача про укладення договору факторингу № 10052024/1 від 10 травня 2024 року і відступлення для ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги до боржника та необхідність сплати заборгованості в розмірі 21 480,00 грн на користь позивача.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями.

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та відповідачем не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» за договором № 2 від 07 грудня 2021 року, який був укладений між первісними кредиторами та відповідачем.

Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Суд установив, що 07 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний договір споживчого кредиту № 2, спеціальні умови до договору кредитної лінії № 128072 від 07 жовтня 2021 року, який підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 7 500,00 грн та зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором.

07 грудня 2021 року кредитні кошти були перераховані відповідачу.

Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» суд вважає доведеним.

У подальшому позивач набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 2 від 07 грудня 2021 року, укладеним між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 .

Оскільки відповідач отримувала та користувалася кредитними коштами, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та визнанням відповідачем заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7500,00 грн, суд вважає, що право позивача на повернення фактично отриманої суми кредитних коштів підлягає захисту в судовому порядку.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне.

За умовами договору строк кредитування складає 30 календарних днів зі сплатою 1,33 % за кожен день користування кредитом. При цьому сторони обумовили у п. 2.3 Спеціальних умов, що у випадку користування кредитом понад строк, встановлений Спеціальними умовами (за умови відсутності чинних угод про продовження) або угодами про продовження (у разі укладення), особливі умови, встановлені для позичальника програмою лояльності, втрачають силу, застосовується базова процентна ставка, а нараховані проценти за весь строк користування кредитом (у разі наявності угоди про продовження за період останньої угоди про продовження) підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою, яка складає 2,33 %.

При цьому, умовами договору не передбачено права кредитодавця нараховувати відсотки за користуванням кредитом поза строком кредитування за умови відсутності пролонгації дії договору. Якщо не відбулася за домовленістю сторін пролонгація договору, строк кредитування складає 30 днів.

Тобто, дані положення регулюють лише можливість перерахування вже нарахованих відсотків, у разі не повернення кредиту у визначений строк за ставкою 2,33 %.

У той же час, згідно розрахунку заборгованості відсотки за користування кредитними коштами нараховані з 07 грудня 2021 по 23 квітня 2022 року, тобто поза межами строку кредитування, встановленого договором, що є неправомірним.

Позивачем доказів пролонгації кредитного договору відповідно до п. 4 такого договору, яким визначено умови пролонгації кредиту, не надано.

Суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16.

Таким чином, суд приходить висновку про можливість нарахування кредитодавцем відсотків за договором протягом строку 30 днів, тобто з 07 грудня 2021 року по 06 січня 2022 року. При цьому, відсотки нараховуються за базовою процентною ставкою, яка складає 2,33 %, з огляду на користування відповідачем кредитними коштами понад строк кредитування, що узгоджується з п. 2.3 Спеціальних умов № 2 до договору кредитної лінії № 128072 від 07 жовтня 2021 року

За таких обставин, у відповідача виникло зобов`язання зі сплати відсотків за договором в сумі 5242,50 грн (7 500,00 грн х 2,33 % х 30 днів).

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2 від 07 грудня 2021 року у сумі 12 745,50 грн, з яких: 7 500,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 5242,50 грн заборгованість за відсотками.

Розподіл судових витрат

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до ст. 137, ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути: витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 59,32 % від 2422,40 грн, що становить 1436,97 грн (2 422,40 х 59,32 %); витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (згідно договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01 квітня 2024 року та додаткової угоди № 2 до вказаного договору, детального опису робіт, виконаних адвокатом на підставі договору про надання правової допомоги, акту про підтвердження факту надання правової допомоги від 16 вересня 2024 року), які становлять 3 559,20 грн (6000 х 59,32 %).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за договором № 2 від 07 грудня 2021 року в розмірі 12 745 гривень 50 копійок, судовий збір у розмірі 1436 гривень 97 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 559 гривень 20 копійок, всього 17 741 (сімнадцять тисяч сімсот сорок одна) гривня 67 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

-позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Сікорського, буд. 8, ;

-відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 29 вересня 2025 року.

Суддя Ю.В. Оленич