У Х В А Л А

16 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 605/461/24

провадження № 61-7654ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Луцишиної Ганни Михайлівни на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 13 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майнота

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати відповідачів такими, що втратили право на частку в майні колишнього колгоспного двору, а саме в житловому будинку з господарськими будівлями, в АДРЕСА_1 та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вказане нерухоме майно, після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03 лютого 2025 року рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, у вигляді 1/4 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що в АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

13 травня 2025 року постановою Тернопільського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2025 року залишено без змін.

18 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Луцишина Г. М. засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 13 травня 2025 року, в якій просить їх змінити в мотивувальних та резолютивних частинах шляхом задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

28 липня 2025 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано заявниці десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків, а саме для подання до Верховного Суду ордеру, з зазначенням конкретного органу (Верховного Суду), в якому вона представляє інтереси ОСОБА_1 .

Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У серпні 2025 року на адресу Верховного Суду від заявниці надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, надано належно оформлений ордер на підтвердження повноважень представляти інтереси ОСОБА_1 у Верховному Суді.

В касаційній скарзі заявницею було заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу касаційної скарги на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 13 травня 2025 року.

18 серпня 2025 року ухвалою Верховного Суду клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Луцишиної Г. М. про звільнення від сплати судового збору задоволено частково. Продовжено представнику ОСОБА_1 - адвокату Луцишиній Г. М. встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 28 липня 2025 року, на п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Заявниці детально роз`яснено, що в разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

У серпні 2025 року до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якої та доданих до неї додатків встановлено виконання особою, яка подає касаційну скаргу, вимог ухвали.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 126 Цивільного кодексу Української Радянської Соціалістичної Республіки (в редакції 1963 року) у подібних правовідносинах, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Луцишиної Ганни Михайлівни на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 13 травня 2025 року.

Витребувати із Підгаєцького районного суду Тернопільської області цивільну справу № 605/461/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров