ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 288/307/25

провадження № 61-8916св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Гулька Б. І., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Попільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Санамян Ольга Олегівна, на ухвалу Житомирського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Павицької Т. М., Борисюка Р. М., Коломієць О. С., від 10 червня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді першої інстанції

1. У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Попільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оспорювання батьківства.

2. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області

від 19 березня 2025 року позов задоволено частково.

Виключено відомості про ОСОБА_1 , як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Попільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 06 вересня

2023 року за № 90. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн. Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету 50% сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн.

3. У квітні 2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій вказав, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не було вирішено питання про розподіл судових витрат, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

4. Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області

від 07 квітня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено з посиланням на те, що судом при ухваленні рішення по суті спору вже було вирішено питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, відмовляючи у стягнення цих витрат, суд у мотивувальній частині рішення вказав, що під час розгляду справи представником позивача не додано до матеріалів справи детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

5. Не погодившись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Короткий зміст оскарженої ухвали апеляційного суду

6. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10 червня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2025 року.

7. Колегія суддів вважала, що заявником пропущено визначений ЦПК України строк для подання апеляційної скарги та не наведено поважних причин, які б перешкоджали оскаржити судове рішення в апеляційному порядку в межах строку на апеляційне оскарження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат

Санамян О. О., просить скасувати ухвалу Житомирського апеляційного суду від 10 червня 2025 року і передати справу до апеляційного суду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

9. 10 липня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат

Санамян О. О., подав касаційну скаргу на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 10 червня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

10. Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , витребувано із суду першої інстанції матеріали справи № 288/307/25, які у серпні 2025 року в електронній формі надійшли до Верховного Суду.

11. Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

12. Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає порушення апеляційним судом норм процесуального права під час відмови у відкритті апеляційного провадження та неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21.

13. Вказує, що у визначені ЦПК України строки, апеляційну скаргу було помилково подано до Київського апеляційного суду замість Житомирського апеляційного суду. Водночас, отримавши ухвалу Київського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року про повернення апеляційної скарги, заявником в той же день було подано до належного суду апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Крім того, Житомирському апеляційному суду на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було додатково подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій зазначено про перебування адвоката у відрядженні у період з 14 по 18 квітня 2025 року та з 21 по

25 квітня 2025 року.

14. Зауважує, що пропущений строк на апеляційне оскарження є незначним, а заявником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження судового рішення.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи

15. Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області

від 07 квітня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

16. 19 квітня 2025 року, в межах встановленого законом строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Санамян О. О., подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2025 року.

17. Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2025 року визнано неподаною та повернуто особі, що її подала, оскільки Київський апеляційний суд, не є судом апеляційної інстанції, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий суд у цій справі.

Вказана ухвала доставлена до Електронного суду 02 травня 2025 року.

18. 02 травня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Санамян О. О., подав до Житомирського апеляційного суду апеляційну скаргу, до якої долучив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як підставу для поновлення строку зазначив, що його представником у межах п`ятнадцятиденного строку на оскарження було подано апеляційну скаргу однак помилково направлено її до Київського апеляційного суду замість Житомирського апеляційного суду. 02 травня 2025 року представник

ОСОБА_1 - адвокат Санамян О. О. отримала ухвалу Київського апеляційного суду про повернення апеляційної скарги та в той же день подано скаргу до Житомирського апеляційного суду.

19. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 21 травня 2025 року вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнано неповажними, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом зазначення інших підстав для поновлення строку.

20. 06 червня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Санамян О. О., подав до Житомирського апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2025 року, в якому зазначив, що адвокат Санамян О. О. у період з 14 по 18 квітня 2025 року та з 21 по 25 квітня 2025 року перебувала у відрядженні.

21. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10 червня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2025 року.

22. Колегією суддів критично оцінено доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

23. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

24. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

25. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

26. Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

27. Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

28. Пунктом 6 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення.

29. За змістом статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

30. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

31. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

32. У розглядуваній справі апеляційний суд, вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та встановивши, що:

- повний текст ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2025 року складено 07 квітня 2025 року;

- 19 квітня 2025 року, тобто в межах встановленого законом строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, подано апеляційну скаргу, яка помилково направлена до Київського апеляційного суду замість Житомирського апеляційного суду;

- із 14 по 18 квітня 2025 року та з 21 по 25 квітня 2025 року адвокат Санамян О. О., яка у цій справі представляє інтереси ОСОБА_1 , перебувала у відрядженні;

- з огляду на допущену заявником помилку в частині подання апеляційної скарги до іншого суду, ухвалою Київського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2025 року визнано неподаною та повернуто особі, що її подала;

- в день отримання ухвали Київського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року адвокат Санамян О. О. подала апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду;

не в повній мірі врахував наявні підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та дійшов до передчасного і формального висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

33. Оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції не може вважатися законною та обґрунтованою, зважаючи на те, що заявник первісну апеляційну скаргу подав в межах строку на апеляційне оскарження, однак допустив помилку при надсиланні скарги та у подальшому упродовж розумного строку після отримання відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зволікання, подав апеляційну скаргу до належного суду.

34. У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

35. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Bellet

v. France від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias

v. Portugal»). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

36. Також ЄСПЛ зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

37. При цьому ЄСПЛ провів розмежування між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

38. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року в справі № П/9901/736/18 (провадження №11-989заі18) також звертає увагу на необхідність уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

39. Встановлені у розглядуваній справі обставини свідчать про добросовісне ставлення заявника до реалізації права на апеляційне оскарження, а допущена ним помилка не є підставою для обмеження права на доступ до суду.

40. Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 24 липня 2025 року у справі № 725/2205/24, відповідно до яких суд касаційної інстанції за подібних обставин (апеляційна скарга була помилково направлена не до Чернівецького, а до Черкаського апеляційного суду) погодився з висновками апеляційного суду про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

41. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

42. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

43. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 411 ЦПК України).

44. З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена ухвала апеляційного

суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Санамян Ольга Олегівна, задовольнити.

2. Ухвалу Житомирського апеляційного суду від 10 червня 2025 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников Б. І. Гулько О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович