Справа № 383/768/25
Номер провадження 2/383/423/25
26 вересня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Замші О.В.,
за участю секретаря судового засідання Кулі В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога"та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №545178431 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді грошових коштів в сумі 9900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику.
Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, 01 лютого 2022 року грошові кошти в розмірі 9900 грн. було перераховано на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 .
28.11.2018 року між ТОВ " Манівео швидка фінансова допомога " та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило ТОВ "Таліон Плюс" своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами.
Згідно реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право вимоги за договором позики №545178431 від 01 лютого 2022 року, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 .
27.05.2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" укладено договір факторингу №27/0524-01, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами.
Згідно реєстру прав вимоги №1 від 27.05.2024 року до договору факторингу №27/0524-01 від 27.05.2024 року до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" перейшло право вимоги за договором позики №545178431 від 01 лютого 2022 року, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 .
29.05.2025 року між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" укладено договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого, ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" відступило ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами.
Згідно реєстру боржників №б/н від 29.05.2025 року до договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 року до ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" перейшло право вимоги за договором позики № 545178431 від 01 лютого 2022 року, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 .
Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи провести за його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду відповідач не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01 лютого 2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено договір позики №545178431, сума кредиту становить 9900 грн., процентна ставка фіксована 2,05% в день, строк дії кредиту до 11.02.2022 року. Договір позики №545178431 від 01 лютого 2022 року підписано ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV3BU92.
Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) у сторін цього Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір підписувався відповідно до ст. 12 Закону з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Зазначений Договір укладався шляхом надсилання пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі.
Відповідно до платіжного доручення №bcb95a37-9955-48c9-9857-ad2dfd53e47e від 01 лютого 2022 року ТОВ " Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 9900 грн., призначення платежу: переказ коштів згідно договору №545178431 від 01 лютого 2022 року, ОСОБА_1 код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Цивільний кодекс України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема, поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».
У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
З огляду на викладене вище, враховуючи факт підписання відповідачем електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд приходить до висновку, що укладення кредитного договору узгоджується з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
З наведеного суд доходить висновку про доведеність укладення кредитного договору відповідачем на умовах, викладених у ньому.
28.11.2018 року між ТОВ " Манівео швидка фінансова допомога " та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило ТОВ "Таліон Плюс" своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами.
Згідно реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право вимоги за договором позики №545178431 від 01 лютого 2022 року, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 .
27.05.2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" укладено договір факторингу №27/0524-01, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами.
Згідно реєстру прав вимоги №1 від 27.05.2024 року до договору факторингу №27/0524-01 від 27.05.2024 року до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" перейшло право вимоги за договором позики №545178431 від 01 лютого 2022 року, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 .
29.05.2025 року між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" укладено договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого, ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" відступило ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами.
Згідно реєстру боржників №б/н від 29.05.2025 року до договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 року до ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" перейшло право вимоги за договором позики № 545178431 від 01 лютого 2022 року, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 .
За приписами п.1 ч 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі N906/1174/18 (провадження N 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
З цього слідує, що майбутня вимога може бути предметом договору факторингу лише в тому разі, коли існує зобов`язання, визначене певним договором, але строк платежу за яким ще не настав.
З досліджених доказів судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений 01 лютого 2022 року, тобто після укладення 28.11.2018 року договору факторингу між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс".
Право вимоги до ОСОБА_1 вказано лише у реєстрі прав вимоги до договору факторингу №175 від 05.05.2022 року, яке не існувало на момент укладення вказаного договору факторингу від 28.11.2018 року.
Таким чином, позивач не надав доказів переходу до нього права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №545178431, оскільки кредитний договір був укладений 01 лютого 2022 року, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТОВ "Таліон Плюс" передано право вимоги за кредитним договором, був укладений 28.11.2018 року, тобто до укладення кредитного договору.
З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" не довело порушення його прав з боку відповідача та наявність у нього права звернення до суду з позовом до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором, який укладений після відступлення права вимоги, а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС"відсутні.
Відповідно до вимог ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Враховуючи, що судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст.76-81,141,259,263-265, 280-289 ЦПК України,
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 02.10.2025 року.
Суддя Олена ЗАМША