МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2025 р. Справа № 370/2907/25

Провадження № 2-з/370/5/25

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О. С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви

у с т а н о в и л а:

До Макарівського районного суду Київської області через систему «Електронний суд» 29 вересня 2025 року від представника, адвоката Карпенко Марини Михайлівни надійшла заява про забезпечення позову до подання до суду позовної заяви, шляхом накладення арешту на житловий будинок площею 81,8 кв.м та господарські споруди за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний № 080). Заборонити будь-які реєстраційні дії щодо вказаного об`єкта (відчуження, іпотека, поділ/виділ, зміна власника/іпотекодержателя, довірча власність тощо) до подання позову та до набрання законної сили рішенням суду у майбутній справі.

Заява обґрунтована тим, що майбутній позивач ОСОБА_1 мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 .

Майбутній відповідач ОСОБА_2 .

Треті особи: приватний нотаріус Вишгородського нотаріального округу Київської області Теплюк Галина Михайлівна та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чмирук Ольга Володимирівна.

Предмет спору майбутнього позову про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний № 080). Державну реєстрацію права власності за відповідачем здійснено 06 березня 2024 року приватним нотаріусом Теплюк Г.М. на підставі Договору позики № 421 та іпотеки № 422 від 25 листопада 2023 року і вимог іпотекодержателя від 03.01.2024 та 05.02.2024.

Так, вимога іпотекодержатель від 03.01.2024 оформлена з грубим порушенням

статті 35 Закону України «Про іпотеку», а саме: у шапці вимоги зазначений Договір позики від 21.11.2023, а у тексті 21.10.2023, тоді як дійсний Договір позики та іпотеки укладався 25.11.2023.

Як предмет іпотеки описаний житловий будинок та земельна ділянка в Івано-Франківській області, а за Договором іпотеки від 25.11.2023 предметом є будинок у АДРЕСА_1 ; наведений розрахунок «залишку заборгованості» після реалізації майна в Івано-Франківській області, що взагалі не стосується цієї іпотеки, а вимогу від 05.02.2025 заявниця не отримувала.

Відсутня належна конкретизації зобов`язання та підстави дострокового пред`явлення. Немає розрахунку боргу. Строк на усунення порушення обчислено від дати відправлення, а не від дати отримання, або менший 30 днів. Відсутні докази належного вручення (трек-номери 767 та 564 без підтвердження вручення). Не визначений спосіб позасудового звернення стягнення та посилання на іпотечне застереження № 422.

Ризики утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення.

Так, приватний нотаріус Чмирук О.В. 23 вересня 2025 року зареєструвала нову іпотеку (запис № 61598558) на спірний будинок на користь ОСОБА_3 зі строком виконання 29.09.2025 (через 6 днів після реєстрації іпотеки), що свідчить про реальний ризик відчуження чи додаткового обтяження.

ОСОБА_2 19 вересня 2025 року подала заяву про зняття всіх зареєстрованих осіб з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, на момент перереєстрації у цьому житловому будинку зареєстровані: неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та особа зі статусом ВПО ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов такого висновку.

За змістом статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із частиною першою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Пунктом 1 частини першої статті 152 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті (частина перша статті 153 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України

від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 761/45074/17.

Як вбачається із доданих до заяви матеріалів між ОСОБА_2 (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) 25 листопада 2023 року укладений Договір іпотеки з метою забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавця за Договором позики від 25 листопада 2023 року за реєстровим № 421 у сумі 1 340 464 грн, строк виконання до 31 грудня

2023 року. Предметом іпотеки є житловий будинок (домоволодіння), що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 .

Приватний нотаріус Теплюк Г.М. зареєструвала право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 81,8 кв.м, житлова площа 52,2 кв.м з господарськими будівлями (реєстраційний номер об`єкта 080) на підставі іпотечного договору № 422 від 25.11.2023, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юхневич Т.В.; інший тип договору Договір позики № 421 від 25.11.2023, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юхневич Т.В.

За вимогою іпотекодержателя про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, серія та номер: 05-4, виданий 05.02.2024, видавник ОСОБА_2 , вимога іпотекодержателя про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, серія та номер 2, виданий 03.01.2024, видавник ОСОБА_2 ; документ, що підтверджує надсилання іпотекодавця та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимогу іпотекодержателя про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, серія та номер: 767, виданий 03.01.2024; вимогу іпотекодержателя про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, серія та номер 564, виданий 05.02.2024.

Водночас, зі змісту, долученої вимоги про усунення порушення основного зобов`язання за договором позики від 03.01.2025 № 1 вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 21 жовтня 2023 року також був укладений Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу

Юхневич Т.В. за № 380 у сумі 1 333 871 грн строком до 31 грудня 2023 року.

З метою виконання основного зобов`язання за Договором позики від 21.10.2023

№ 380, між сторонами укладений Договір іпотеки від 21.10.2023 за № 381, предметом іпотеки є:

- житловий будинок з господарською спорудою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта 236;

- земельна ділянка, площею 0,1574 га, кадастровий номер :02:003:0068, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 реалізувала своє право на звернення стягнення на це майно за рахунок часткового погашеного боргу у розмірі 228 868 грн.

Тож ОСОБА_2 на підставі зазначеної вимоги звернулась до ОСОБА_1 усунення порушення основного зобов`язання у розмірі 1 105 003 грн.

Тобто, суд встановив, що підставою для державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 житлового будинку за адресою:

АДРЕСА_1 , загальною площею 81,8 кв.м, житлова площа 52,2 кв.м з господарськими будівлями (реєстраційний номер об`єкта 080) є вимога іпотекодержателя за іпотечним договором № 422 від 25.11.2023. Дата та час державної реєстрації 06 березня 2024 року об 15:43629, що у часі передувало висуненню

ОСОБА_2 вимоги, на яку посилається представник ОСОБА_1 , оскільки вона датована 03 січня 2025 року та стосується інших договорів.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Отже, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не є обґрунтованою та містить розбіжності з долученими доказами, а також представник майбутнього позивача ОСОБА_1 не довела, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення майбутнього позову.

Самі лише твердження про наявність ризиків відчуження чи додаткового обтяження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім того, суд звертає увагу, що у прохальній частині заяви представник просить витребувати у приватного нотаріуса Теплюк Галини Михайлівни Вишгородського районного нотаріального округу Київської області документи на підставі яких здійснена державна реєстрація прав власності на ОСОБА_2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до частини четвертої статті 84 Цивільного процесуального кодексу України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку , встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 116 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до частини другої статті 116 Цивільного процесуального кодексу України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно із частиною третьою статті 116 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Вимоги, що ставляться до форми та змісту заяви про забезпечення доказів, визначені положеннями статті 117 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 117 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

У клопотанні повинно бути зазначено, серед іншого, вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (пункт 4 частини другої статті 84 Цивільного процесуального кодексу України).

Однак, заява не відповідає формі та змісту заяви про забезпечення доказів, визначені у статті 117 Цивільного процесуального кодексу України, подана представником заява за своїм змістом є суто заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. За таких обставин, вимогу про витребування відповідних доказів суд не розглядає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 116, 117, 149-153, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 01 жовтня 2025 року.

Суддя О. С. Сініцина