КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року місто Київ.

Справа № 369/12417/25

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15031/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Желепи О.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справуза апеляційними скаргами ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 21 липня 2025 року (постановлено у складі судді Мартиненко В. С.)

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договору дарування та договору купівлі-продажу нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним позовом звернулася ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_6 , в якому просила:

визнати недійсним договір дарування житлового будинку (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 080), загальною площею 77 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій він розташований, із кадастровим номером :03:001:0096 площею 0,0129 га, цільового призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 224): серії та номер: 542, виданий 27.03.2023 року, посвідчений Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., укладений між ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 , особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 66948294 від 27.03.2023 16:16:12, приватний нотаріус Біккінеєва Ірина Анатоліївна, Бучанський районний нотаріальний округ Київської області;

визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0097 площею 0,0088 га цільового призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 224), серія та номер: 550, виданий 28.03.2023 року, посвідчений Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., що укладений між ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 , особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 66968842 від 28.03.2023 17:38:19, приватний нотаріус Біккінеєва Ірина Анатоліївна, Бучанський районний нотаріальний округ Київської області;

відновити становище, яке існувало до укладення Договору дарування житлового будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, із кадастровим номером :03:001:0096 площею 0,0129 га, серії та номер: 542, виданого 27.03.2023, посвідченого Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 шляхом повернення у власність ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 , особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ): - житлового будинку (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 080), загальною площею 77 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та - земельної ділянки, на якій він розташований, із кадастровим номером :03:001:0096 площею 0,0129 га, цільового призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 224);

відновити становище яке існувало до укладення Договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0097 площею 0,0088 га, серії та номер: серія та номер: 550, виданого 28.03.2023, посвідченого Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 шляхом повернення у власність ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 , особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ): - земельної ділянки, з кадастровим номером :03:001:0097 площею 0,0088 га цільового призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 224).

В обґрунтування вимог заяви позивач посилалася на те, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 , в інтересах якого діяв ОСОБА_2 , 31.08.2021 уклали попередній договір купівлі-продажу, умовами якого було придбання позивачем у відповідача земельної ділянки :03:001:5128 з побудованим на ній будинком в строк до 01.03.2022, вартістю 38000 дол. США, які будуть сплачені покупцем поетапно відповідно до погодженого графіку. Позивач на виконання вимог договору сплатила відповідачу 29000 дол. США, проте відповідач ухилився від виконання попереднього договору та з метою ухилення від цивільно-правової відповідальності за невиконання попереднього договору здійснив поділ земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:5128 на дві земельні ділянки кадастровими номерами :03:001:0096 та :03:001:0097 та відчужив їх разом з побудованим будинком своїм родичам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які також мають намір відчужити земельну ділянку з будинком іншому покупцю.

Крім того, позивачем подана заява, в якій вона просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на вищевказане майно, а також заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно цього майна.

В обґрунтування вказаних вимог заявник посилався на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення її оспорюваних прав, за захистом яких вона звернулася.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 21 липня 2025 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером :03:001:0096 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 080).

Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0096, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 224).

Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0097, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 224).

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник відповідачів 29 липня 2025 року подав до Київського апеляційного суду апеляційні скарги, якими просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обґрунтовано тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та невмотивованою, без врахування заперечень відповідачів.

Звертають увагу, що посилання в ухвалі на обґрунтування позову, а саме те, що позивач вважає оспорені правочини удаваними, не відповідає матеріалам справи, оскільки позивач посилався саме на фраудаторність правочинів.

Зазначає, що судом першої інстанції не обґрунтовано співмірність обраного позивачем виду забезпечення позову з позовними вимогами та як саме невжиття саме таких заходів може ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення прав чи інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою.

8 серпня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_4 на апеляційну скаргу, якою просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Вказує, що судом першої інстанції були розглянуті заперечення відповідачів про що зазначено в ухвалі.

Вказує, що доводи апеляційної скарги про те, що позивач нібито не довела наявність наміру відчуження будинку та земельних ділянок не відповідає дійсності. Вважає, що факт того, що оголошення про продаж, роздруківка якого була надана суду першої інстанції, зникло зі сторінки, тільки підтверджує намір відповідачів уникнути відповідальності. Апеляційна скарга ж жодним чином це не спростовує.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її і ОСОБА_2 представник - ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційних скарги. Представник позивача - ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність спору між сторонами, ризик незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, співмірність обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами, наявність дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову та відповідно про відсутність ознак того, що таке звернення спрямоване на зловживання учасником справи своїми правами. Вказував, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, і такий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Колегія суддів з такими висновками погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання можливе рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання судового рішення. Інститут забезпечення позову захищає однаково інтереси як позивача, так і відповідача.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо існування потреби у вжитті відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (постанова Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі № 758/10187/21-ц).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Звертаючись з заявою заявник зазначав, що існує високий ризик відчуження земельних ділянок та житлового будинку на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на ефективний судовий захист.

Встановлено, що предметом спору є визнання договору дарування житлового будинку та земельних ділянок та договору купівлі продажу земельної ділянки недійсними.

Враховуючи характер спору і зміст позовних вимог, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що між сторонами існує спір з приводу правомірності набуття відповідачами права власності на земельні ділянки, а отже, у зв`язку з вирішенням питання про відновлення становища, яке існувало до укладення спірних договорів, шляхом повернення житлового будинку та земельних ділянок у власність позивача.

Враховуючи предмет позову, а також реальну можливість відповідачів здійснити протягом розгляду справи дії щодо відчуження спірних земельних ділянок та житлового будинку, з метою недопущення ускладнення виконання рішення суду в разі задоволення позову, існують беззаперечні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на належні на праві власності відповідачів земельні ділянки та житловий будинок. Додатково це підтверджується роздруківкою оголошення про продаж таунхаусів на сайті «ОLX», яка була надана позивачем у суді першої інстанції (а.с. 60).

Суд апеляційної інстанції вважає заявлені в заяві заходи забезпечення позову є достатніми, потрібними і співмірними заходами забезпечення позову, виходячи із характеру пред`явлених позивачем вимог, правовою природою відносин, що виникли між сторонами.

Вказані заходи забезпечення позову спрямовані на попередження недобросовісної поведінки відповідачів під час розгляду та вирішення юридичного спору, недопущення з їхнього боку дій, що можуть ускладнити у майбутньому виконання ймовірного судового рішення.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків задовольняючи заяву про забезпечення позову, оскільки щодо земельних ділянок із кадастровими номерами :03:001:0096 та :03:001:0097 та житлового будинку (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 080) розглядається спірта у разі задоволення позовних вимог позивача вони мають бути повернуті у власність боржника.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому .

Апеляційний суд зауважує, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не позбавляє відповідачів права володіння та користування майном, а лише тимчасово обмежує їхнє право розпорядження вказаним майном до часу ухвалення судом рішення у вказаній справі, що є справедливим по відношенню і до позивача.

А тому таке забезпечення позову відповідає положенням ст. 150 ЦПК України, є співмірним з позовними вимогами, з огляду на наявність можливості відчужити нерухоме майно, що може призвести в майбутньому до утруднення чи зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Наявні у матеріалах справи докази не свідчать про зловживання ОСОБА_4 своїми правами.

Доводи апеляційної скарги щодо помилкового викладення обґрунтування позову в оскаржуваній ухвалі, колегією суддів відхиляються, оскільки зазначене не є тією обставиною, що призвела до невірних висновків суду першої інстанції або до ухвалення неправильного судового рішення.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому керуючись ст. 375 ЦПК України суд залишає апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 26 вересня 2025 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді Н.В. Поліщук

В.В. Соколова