Справа № 373/1094/25
Номер провадження 2/373/743/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

розглянув у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженоювідповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представник позивача звернувся до суду з вимогами: стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 67113,94 грн; стягнути з відповідачки понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою 23.11.2023 був укладений в електронному вигляді кредитний договір №4161666, відповідно до умов якого відповідачка отримав кредит у розмірі 9400 грн, строком на 350 днів, шляхом переказу на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідно до договору факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором.

Відповідачка не виконала свої зобов`язання за вказаним договором в результаті чого утворилась заборгованість.

У відзиві на позовну заяву представниця відповідачки адвокатка Мартинюк М.Р. не погоджується із розрахунком заборгованості щодо нарахування відсотків за користування кредитом, вважає, що при їх нарахуванні було порушено чинне законодавство та просить позов задовольнити частково, а саме стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у сумі 57997,99 грн, з яких: 9399,99 заборгованість за тілом кредиту; 48598,00 грн заборгованість за відсотками. Крім того, представниця відповідачки не погоджується із розміром витрат на правничу допомогу, вважає суму витрат необґрунтовано завищеною.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 07.05.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.

23.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку для подання відповіді на відзив та залишено її без розгляду.

Судом встановлено наступні обставини:

23.11.2023 між відповідачкою та ТОВ «Лінеура Україна» був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4161666, умови якого передбачали надання позики у розмірі 9400,00 грн, строк кредиту 350 днів, відсоткова ставка фіксована 2,00 % в день.

Копія зазначеного договору засвідчена електронним підписом відповідачки.

У пп.2.1. договору вказано, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 .

Відповідно до пп.2.4. договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п.2.1. договору.

До позову додані копії таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 23.11.2023, інформаційного повідомлення та паспорту споживчого кредиту, що засвідчені електронним підписом відповідачки.

До позову додана копія довідки ТОВ «Пейтек Україна» №96 від 26.07.2024, в якій зазначено, що відповідно до укладеного між ТОВ «Пейтек Україна» та ТОВ «Лінеура Україна» договору про організацію переказу грошових коштів №210222-1 від 21.02.2022, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Лінеура Україна»: 23.11.2023 10:29:30 на суму 9400, 00 грн, номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» 23с03762-3418-41f2-b73f-аdа8а06f9876, номер транзакції в системі ТОВ «Лінеура Україна» 0728170, Session ID 06, сайт торгівця - https://credit7.ua, код авторизації - 377444, банк-еквайр - АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .

Як вбачається з копії договору факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024, укладеного між ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «Лінеура Україна», останнє передає (відступає) за плату належні йому права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників.

До позову додані копії форм реєстру боржників, акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024, повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, акту прийому-передачі документації до договору факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024, форми надання інформації відповідно до реєстру боржників в електронному вигляді, акту прийому-передачі інформації відповідно до реєстру боржників в електронному виді за договором факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024, платіжної інструкції №1 від 02.08.2024, витягу з реєстру боржників.

До позову додана копія повідомлення ТОВ «Українські фінансові операції» від 29.07.2024 про відступлення права вимоги за кредитними договорами.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 513 ЦК України зазначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оцінка аргументів сторін, доказів.

Судом встановлено, що підписав кредитний договір №4161666, відповідачка прийняла умови надання всіх послуг, зокрема, строк кредитування, плату за кредит, порядок погашення кредиту, відповідальність.

Кредитодавцем було передано відповідачці на виконання договору, визначену в ньому суму коштів, що представницею відповідачки не заперечується.

Відповідачкою не було дотримано умов договору та не погашено вчасно заборгованість, розмір якої обрахований розрахунком заборгованості та відповідає умовам договору.

Суд не погоджується з запереченнями представниці відповідачки, щодо неправомірно нарахованих відсотків за кредитним договором зважаючи на наступне.

Так, 22.11.2023 Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, були внесені зміни до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» та доповнено пунктом 17 розділ ІV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону максимальний розмір денної процентної ставки розрахованої відповідно до частини 4 цієї статті, не може перевищувати 1%.

При цьому, згідно з п.17 розділу ІV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5%.

Отже, з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 не більше 1,5%, з 20.08.2024 не більше 1%.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія п.5 розділу І Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

У ст.653 ЦК України зазначено, що у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Отже, у разі внесення змін до кредитного договору, розрахунок денної процентної ставки здійснюється з урахуванням вимог Закону щодо її максимального розміру, визначеного на день внесення таких змін до кредитного договору.

Оскільки зміни до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4161666 від 23.11.2023 після його укладення не вносились, відповідно законодавче обмеження зі зменшення денної процентної ставки на цей кредитний договір не поширюється.

За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2422,40 грн судового збору.

Представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн до заяви долучені копії договору про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, детального опису робіт.

У постанові Верховного Суду від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18 зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Беручи до уваги, що справа є малозначною і розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, за результатом оцінки доказів, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, які лише на 28 грн менше за прожитковий мінімум для працездатних осіб, відповідатимуть критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженоювідповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженоювідповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором № 4161666 від 23.11.2023 в розмірі 67113 (шістдесят сім тисяч сто тринадцять) гривень 94 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 9399 (дев`ять тисяч триста дев`яносто дев`ять) гривень 99 копійок; заборгованість за відсотками у розмірі 57713 (п`ятдесят сім тисяч сімсот тринадцять) гривень 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженоювідповідальністю «Українські фінансові операції» судові витрати у розмірі 5422 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, які складаються із: судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», , місцезнаходження: вул.Набережно-Корчуватська, 27, прим.2, м. Київ, 03045;

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Д. В. Свояк