Провадження № 4-с/521/67/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року

Хаджибейський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Корнієнко Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м.Одеси скаргу представника ОСОБА_1 на дії державного виконавця, стягувач ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 , адвокат Гаспарянц Дмитро Михайлович, звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тимчук Дениса Руслановича при примусовому виконанні рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 23 січня 2017 року у справі № 521/9064/16-ц про стягнення аліментів.

Скарга обґрунтована тим, що вказаним рішенням з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вирішено стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 20.05.2016 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте всупереч вказаному рішенню з липня 2017 року по червень 2025 року державним виконавцем при розрахунку заборгованості за аліментами неправомірно використовується мінімальний розмір аліментів, встановлений ч. 2 ст. 182 СК України, а саме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилаючись на викладене, представник скаржника просив:

-визнати неправомірними дії головного державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тимчука Дениса Руслановича щодо обчислення аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розрахунку 50 % прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років щомісячно, а також дії щодо здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 53560466 за період з липня 2017 року по червень 2025 року;

- зобов`язати головного державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тимчука Дениса Руслановича здійснити новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 53560466, обчислюючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходячи із суми 500 грн. щомісячно.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені, від представника скаржника надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Справу розглянуто в змішаній (паперовій та електронній) формі.

Дослідивши матеріали скарги, оглянувши в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № 53560466 з примусового виконання рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 23 січня 2017 року у справі № 521/9064/16-ц, суд доходить висновку про відмову в задоволенні скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 23 січня 2017 року у справі № 521/9064/16-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 20.05.2016 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказане рішення набрало законної сили, на виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист, який 10 березня 2017 року було подано до примусового виконання.

Постановою державного виконавця від 10 березня 2017 року відкрито виконавче провадження.

В матеріалах виконавчого провадження наявний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 станом на 24.07.2025 року (копія наявна в матеріалах електронної справи), з якого вбачається, що на вказану дату заборгованість складає 106 668 грн. 00 коп.

З вказаного розрахунку вбачається, що державним виконавцем за період з травня 2016 року по червень 2017 року включно заборгованість зі сплати аліментів розраховано виходячи з щомісячного їх розміру в сумі 500 грн. 00 коп., з липня 2017 року виходячи з суми, що становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей це обов`язок батьків.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 СК України, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1,2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Вказаний закон набрав чинності 08 липня 2017 року.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Таким чином, державний виконавець, розраховуючи заборгованість по аліментам, правильно виходив із мінімально граничного розміру аліментів на рівні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з липня 2017 року.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній в постанові ВП ВС від 04.03.2020 р. по справі 682/3112/18.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст.. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються на заявника.

Керуючись ст. 450-452 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги представника представника ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тимчук Дениса Руслановича при примусовому виконанні рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 23 січня 2017 року у справі № 521/9064/16-ц про стягнення аліментів, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена учасниками процесу в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 25 вересня 2025 року.

Головуючий: