П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 року м.Миколаїв

справа №484/4670/25

провадження №22-ц/812/1806/25

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Шурмою Є. М.,

за участі представника заявника Нижника Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Колос» на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 серпня 2025 року, постановлену суддею Шикерею І. А. у приміщенні суду у м.Первомайську Миколаївської області, за заявою Приватного сільськогосподарського підприємства «Колос», заінтересовані особи: Перший відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Друга Первомайська державна нотаріальна контора про встановлення факту припинення обтяження (арешту) та скасування запису про обтяження,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог

У серпні 2025 року Приватне сільськогосподарське підприємство «Колос» (далі ПСП «Колос») звернулося до суду з заявою про встановлення факту припинення обтяження (арешту) та скасування запису про обтяження, яку обґрунтовувала наступним.

ПСП «Колос» є власником комплексу нежитлових будівель по АДРЕСА_1 .

Під час моніторингу відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підприємство дізналося, що вказане вище нерухоме майно знаходиться під обтяженням (арештом). Арешт накладено на 22/100 частини сільськогосподарського комплексу, розташованого за адресою, що вказана вище, про що свідчить постанова Первомайського районного відділу ДВС Миколаївської області від 18 травня 2004 року, яка була винесена на виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 28.07.2003 у справі №6/176.

Державним виконавцем виконувалося судове рішення про відібрання майна у боржника Спілки селян-землевласників «Кодимська» на користь стягувача ТОВ «Коровай». Проте, арешт було накладено на майно ПСП «Колос», яке не було учасником виконавчого провадження.

Посилаючись на те, що заявник не може пред`явити позов до Спілки селян-землевласників «Кодимська» та ТОВ «Коровай» про звільнення майна з-під арешту у зв`язку з тим, що ці підприємства припинили свою діяльність та були ліквідовані, заявник наголошував на тому, що єдиний шлях відновити його права, це звернутися до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту припинення обтяження (арешту) та скасування запису про обтяження.

Враховуючи викладене, заявник просив його заяву задовольнити.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 серпня 2025 року ПСП «Колос» відмовлено у відкритті провадження у справі в порядку цивільного судочинства.

Постановляючи таке судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки заявником ставиться питання про скасування обтяження (арешту) нерухомого майна, яке було накладено відділом державної виконавчої служби в рамках розгляду господарського спору між двома юридичними особами, господарська діяльність яких на даний час припинена, то розгляд цієї справи віднесено до компетенції Господарського суду Миколаївської області.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з ухвалою суду, заявник подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, заявник вказував, що за викладених ним у заяві обставин, він може тільки звернутися до суду цивільної юрисдикції в порядку окремого провадження для встановлення факту припинення обтяження (арешту) та скасування запису про обтяження. Звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту він не може, оскільки Спілка селян-землевласників «Кодимська» та ТОВ «Коровай» припинили свою діяльність та були ліквідовані. У порядку господарського судочинства він не може звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту, бо у Господарському процесуальному кодексі не існує такого провадження, як окреме.

За такого, на думку ПСП «Колос», у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з свідоцтвом про право власності від 24.12.2012 ПСП «Колос», яке було створено 15 січня 2001 року, є власником комплексу нежитлових будівель по АДРЕСА_1 загальною площею 1152,0 кв.м, які складаються з: адмінбудівлі, А-1 загальною площею 161,10 кв.м, кормоцеху, Б, загальною площею 238,90 кв.м, ангару, В, загальною площею 723,40 кв.м, вагової, Г, загальною площею 24,50 кв.м, вбиральні, Т, загальною площею 4,10 кв.м, току, Д.

Наказом Господарського суду Миколаївської області від 28.07.2003 у справі №6/176 було вирішено відібрати у ССЗ «Кодимська» надане нею в оренду по договору від 20.11.1998 майно, а саме приміщення №1 кормоцеху, приміщення №2 гаражу, приміщення №3 навісу і передати його у власність ТОВ «Коровай». Зобов`язано ТОВ «Коровай» прийняти майно і сплатити за нього 14 200 грн.

При примусовому виконанні вказаного наказу державний виконавець Первомайського районного управління державної виконавчої служби Миколаївської області виніс 18 травня 2004 року постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у якій вказав, що встановив, що відібранню підлягає майно, яке зареєстроване за ПСП «Колос», тому він звернувся за роз`ясненням рішення. Між тим, він постановив накласти арешт на все майно, що належить ПСП «Колос», а саме на 22/100 частини сільськогосподарського комплексу, що розташовані по АДРЕСА_1 . Також державний виконавець заборонив здійснювати відчуження цього майна.

Станом на 20 серпня 2025 року арешт нерухомого майна діє, про що свідчить інформація з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ТОВ «Коровай» припинило свою діяльність 28 квітня 2010 року, а Спілка селян-землевласників «Кодимська» 20 січня 2005 року.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до вимог статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Верховний Суд у постанові від 23 липня 2025 року у справі №210/1532/23 вказав, що «тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить, що законодавець визначив порядок усунення прогалин у приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акта цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин. Касаційний суд зауважує, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Касаційний суд констатує, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України). Тому Касаційний Суд підкреслює, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону».

Згідно з ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Серед іншого, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення .

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Стаття 19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту припинення обтяження (арешту) та скасування запису про обтяження, ПСП «Колос» посилалося на те, що тільки в порядку окремого провадження, яке передбачене у Цивільному процесуальному кодексі, може захистити свої права, оскільки не може подати позов до Спілки селян-землевласників «Кодимська» та ТОВ «Коровай» про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту, у зв`язку з тим, що ці підприємства припинили свою діяльність та були ліквідовані. У порядку господарського судочинства він не може звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту, бо у Господарському процесуальному кодексі не існує такого провадження, як окреме.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки заявником ставиться питання про скасування обтяження (арешту) нерухомого майна, яке було накладено відділом державної виконавчої служби в рамках розгляду господарського спору між двома юридичними особами, господарська діяльність яких на даний час припинена, то розгляд цієї справи віднесено до компетенції Господарського суду Миколаївської області.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки за вказаних заявником обставин та поданих ним доказів, такий висновок суду є передчасним.

На стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, без дослідження обставин справи, висловлений судом висновок є поспішним.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України передбачено однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на те, що колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області постановлена з порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.374, 379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Колос» задовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 серпня 2025 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова

Повне судове рішення складено 02 жовтня 2025 року.