Справа № 214/1665/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 жовтня 2025 року м Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко К.А.,

представника позивача Шишки Н.В.,

представника відповідача Бардіної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 214/1665/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-35» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-35», в якому просить в порядку ст. 1212 ЦК України стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в сумі 861,03 грн. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що він з 17 серпня 2022 року на підставі договору дарування є власником квартири по АДРЕСА_1 . відповідачем щомісячно виставляється йому рахунки на оплату витрат на утримання будинку і прибудинкової території, у період 01.08.2023 до 01.08.2024 він належним чином оплачував суми, вказані у квитанціях відповідача, помилково вважаючи, що сплачує за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Однак згодом уважно ознайомившись із квитанціями виявив, що у вказаний період ним безпідставно сплачено суми за незрозумілий накопичувальний фонд та закупівлю якихось товарів. Відповідач стверджує, що він являється членом кооперативу, що є підставою для сплати вказаних коштів, що не відповідає дійсності, оскільки він не є та ніколи не був членом ОК «ЖБК «Рассвет-35» і положення статуту відповідача його не стосуються. Вважає, що його обов`язок, як співвласника будинку, щодо сплати відповідачу грошових коштів у період 01.08.2023-01.08.2024 ґрунтується лише на вимогах абз. 6 п. 5 ст. 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності багатоквартирного будинку» , а тому оскільки платежі в накопичувальний фонд та закупівлю товару не є витратами на утримання будинку та прибудинкової території, просить вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 17 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні 24 вересня 2025 року представник позивача ОСОБА_2 на вимогах наполягала частково, зменшивши суму вимог до 845,89 грн. та посилаючись на підстави і доводи, викладені у тексті позовної заяви. Суду пояснила, що у матеріалах справи відсутні докази створення ОСББ, не встановлено управителя будинку, а кооператив не може бути управителем і законодавством не передбачено, що співвласники відшкодовують кооперативу кошти. Позивачем надано квитанції, де окремо виділені суми, що не належать до утримання квартир. ОСОБА_1 згідно протоколів зборів кооперативу не був ніколи членом цього кооперативу, ніяких договорів з відповідачем не укладав, до того ж що в матеріалах справи відсутній протокол зборів співвласників будинку.

Представник відповідача ОСОБА_3 вимоги позову не визнала, вказавши, що позивач визнав себе співвласником будинку кооперативу, а отже він автоматично стає членом кооперативу. 30 квітня 2023 року проводилися збори членів кооперативу під вікнами позивача, протоколом зборів вибрали нового голову правління. Голосували всі мешканці, всього 108 членів кооперативу, в документах технічна помилка. На момент зборів були арештовані рахунки через борги по водоканалу, електропостачанню, тому запропонували утримувати фонд 100 грн., вимушені були збирати старші за під`їзд вживу гроші. Тому вважає позов безпідставним.

У відзиві на позов представником відповідача ОК «ЖБК «Рассвет-35» зазначено про невизнання заявлених вимог ОСОБА_1 , оскільки 30 квітня 2023 року відбулися загальні збори кооперативу, де були присутні 43 члени при загальній кількості членів 65, що складає 66%, а отже збори були повноважними. На зборах було обрано голову кооперативу та бухгалтера. Одними із питань було звернення до суду про примусове стягнення боргів з боржників будинку, серед яких знаходиться і позивач, та у зв`язку з катастрофічним фінансовим становищем та критичним становищем самого будинку утримувати з травня 2023 року щомісячно по 100 гривень з кожної квартири до накопичувального фонду з метою використання коштів при форс-мажорних обставинах. Позивач не був присутній на зборах ні 30.04.2023, ні взагалі з моменту вселення в будинок у 2004році. Отримавши 17 серпня 2022 року у дарування вказану квартиру, позивач отримав разом з цим і борги в сумі 10 598,77 грн., однак сплачувати борги він не поспішає, станом на 01.03.2025 сума боргу становить 11 902,53 грн. Твердження позивача щодо того, що він не являється членом кооперативу, не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 не був членом кооперативу, бо на момент купівлі квартири в 2004 році всі квартири у будинку були виплачені і члени ЖБК «Рассвет-35» стали співвласниками будинку, який став і є власністю «ЖБК «Рассвет-35». Останній взяв на себе функції надання послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, оскільки співвласники будинку не стали реорганізовувати ЖБК в ОСББ і став Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-35». Позивач отримує і користується послугами кооперативу, оскільки окремо, тільки для своєї квартири, отримувати ці послуги неможливо. Тому просить відмовити у задоволенні вимог.

У доповненні до відзиву на позов (том 1 а.с. 156) стороною відповідача зазначено про наявність станом на 01 травня 2023 року загальної заборгованості будинку по АДРЕСА_2 перед ОК «ЖБК «Рассвет-35» в сумі 323 529,75 грн., на банківський рахунок кооперативу було накладено арешт та 20.03.2023 знята сума 25 324,42 грн. Катастрофічне фінансове становище вимусило на загальних зборах кооперативу прийняти рішення про утримання з травня 2023 року щомісячно по 100 гривень з кожної квартири до накопичувального фонду з метою використання коштів на потреби будинку, кошти направлялись на банківський рахунок кооперативу. Станом на 01.03.2025 заборгованість склала 210 641,95 грн., по будинку виконані наступні роботи: заміну труб опалення на тех.поверсі та заміна труб опалення в підвальному приміщенні, до сум витрат на вказані роботи відносяться також суми, які утримувались до накопичувального фонду співвласниками будинку.

У відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 не погоджується з твердженнями сторони відповідача про ухвалення 30 квітня 2025 року на зборах членів кооперативу рішення про утримання щомісячно по 100,00 грн. з кожної квартири до накопичувального фонду з метою використання коштів при форс-мажорних обставинах, оскільки таке рішення не ухвалювалось. Наголошено на сплаті ним витрат на утримання будинку та його прибудинкової території, однак про відсутність сплати внесків накопичувального фонду кооперативу, членом якого він не являється. Уточнено суму вимог з урахуванням інформації про безпідставно сплачені ним грошові кошти, що становить суму 845,89 грн., яку він і просить стягнути з відповідача на свою користь.

У додаткових поясненнях позивача в редакції за вх. від 10.04.2025 позивач звернув увагу на вимоги п. 5.2 статуту кооперативу, де зазначено обов`язок саме членів кооперативу виконувати рішення зборів членів кооперативу, своєчасно та в повному обсязі сплачувати визначені загальними зборами членів кооперативу внески та цільові платежі, між тим як він, позивач у справі, не є та ніколи не був членом кооперативу. Наявність його помилки, внаслідок чого ним було перераховано кошти на рахунок відповідача після її встановлення, стало подією, скориставшись якою останній безпідставно набув майно, що належало позивачу, тому наполягає на задоволенні вимог.

У відповіді на додаткові пояснення (том 2 а.с. 5-6) представник відповідача ОК «ЖБК «Рассвет-35» зазначив про обов`язок позивача, як співвласника будинку, ознайомитись із стаутом, членом правління та головою правління кооперативу, бути присутнім на загальних зборах,які являються вищим органом управління кооперативу і які позивач ігнорував протягом проживання у будинку з часу заселення у вересні 2004 року. Внески до накопичувального та ремонтного фондів, цільових, відображаються в квитанціях, на яких вказаний єдиний рахунок відповідача і тому ці кошти не являються безпідставно отриманими активами (грошовими коштами).

Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, вислухавши представників сторін, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до такого висновку.

Як установлено судом, на підставі договору дарування квартири від 17 серпня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепою Н.М., позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 74-77).

Позивач не оспорює правомірність та факт надання ОК «ЖБК «Рассвет-35» послуг з утримання будинку та прибудинкових територій, предметом позову є повернення коштів, неправомірно перерахованих відповідачем в накопичувальний фонд кооперативу на підставі рішення зборів кооперативу, членом якої, на думку сторони відповідача, є позивач ОСОБА_1 , в той час як позивач, згідно заявлених ним вимог, фактично сплачував їх за утримання будинку та прибудинкової території.

Так, кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом (частина перша статті 94 ГК України).

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року № 1087-IV.

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (статті 2, 23 Закону України «Про кооперацію»).

Обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту (пункт 5.13 постанови Верховного Суду від 07.09.2021 у справі № 916/2506/20).

Рішення загальних зборів членів обслуговуючого кооперативу оформлюється у вигляді протоколу загальних зборів членів кооперативу, що є юридично значимим документом, який фіксує хід та результати зборів.

Протоколом № 1 загальних зборів членів ОК «ЖБК «Рассвет-35» від 30 квітня 2023 року, де із загальної кількості членів кооперативу 65 осіб були присутні 43 члени, що становить 66% від загальної кількості членів, по шостому питанню, а саме пропозиції з травня 2023 року утримувати по квитанції накопичувальний фонд по 100,00 грн. щомісячно, було ухвалено одноголосно утримувати в накопичувальний фонд по 100,00 грн. щомісячно (том 1 а.с. 151).

При цьому, що згідно вказаного протоколу загальна кількість членів кооперативу 65 осіб, однак згідно довідки ОК «ЖБК «Рассвет-35» станом на 17.06.2025 у будинку по АДРЕСА_2 , мешкає 108 співвласників будинку (том 2 а.с. 8).

На підставі вказаного рішення загальних зборів членів ОК «ЖБК «Рассвет-35», у період 01.08.2023 до 01.08.2024 позивачем ОСОБА_1 сплачено відповідачу кошти у накопичувальний фонд в сумі 800,00 грн., що не оспорюється відповідачем та підтверджується письмовими доказами: квитанціями про нарахування платежів та платіжними документами про сплату (том 1 а.с. 12-27) та підтверджується довідкою ОК «ЖБК «Рассвет-35» (том 1 а.с. 153).

Квитанції про нарахування платежів ОК «ЖБК «Рассвет-35» за жовтень 2023 року та травень 2024 року не містять сум до сплати за закупівлю товару, така графа заповнена в квитанції за лютий 2023 року (том 1 а.с. 27), однак позивачем заявлено спірний період 01.08.2023 до 01.08.2024, тому переплачена сума в розмірі 45,89 грн. не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Доказів на цільове використання коштів накопичувального фонду, як то ремонт приміщень будинку, заміна труб, тощо, що слугувало б підставою для віднесення цих коштів до послуги за утримання будинку і прибудинкової території, з наданням відповідних письмових доказів, матеріали справи не містять, як і відсутні підстави по шостому питанню загальних зборів кооперативу щодо підстав та необхідності утримання до накопичувального фонду по 100 грн. (згідно тексту відзиву на позов у зв`язку із заборгованістю співвласників перед кооперативом).

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо цільового використання коштів накопичувального фонду ОК «ЖБК «Рассвет-35».

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 ЦК України).

Передбачений статтею 1212 ЦК України вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав. Отже, предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом (стаття 1215 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що при визначенні того чи підлягають безпідставно набуті грошові кошти потерпілій особі слід враховувати, що акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад, зокрема, добросовісності. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів.

Указана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11 січня 2023 року у справі № 548/741/21 (провадження № 61-1022св22), у якій зазначено, що «в основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Апеляційний суд не звернув уваги, що безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, оскільки вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів»

Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі Реєстр) автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту. Порядок ведення Реєстру затверджується Вищою радою правосуддя.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З наведеного вбачається, що суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими, про що також викладено у постанові Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі № 910/3191/20.

Так, при вирішенні спору між сторонами суд приймає до уваги опубліковане в ЄДРСР рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року у справі № 214/10828/24 (провадження № 2/214/381/25) за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-35» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості квартири АДРЕСА_3 , що виникла за період з 01.08.2021 по 01.08.2024 в сумі 6 385,34 грн.

Указаним рішенням суду у задоволенні вимог відмовлено за недоведеністю з огляду на відсутність доказів правомірності заявлених вимог, як то перелік, ціни та тарифи наданих послуг, акти виконаних робіт з наданих послуг чи виконаних ремонтів, підстави призначення та розміри накопичувальних фондів, тощо.У матеріалах справи відсутні рішення загальних зборів ОК «ЖБК «Рассвет-35» про установлення тарифів за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території, формування та тарифи накопичувальних фондів, акти прийому-передачі поточних ремонтів ліфтів, наданої послуги внутрішнього освітлення, тощо, мова про які йдеться у квитанціях, наданих відповідачами до відзиву на позов (том 1 а.с. 114-137), але які відсутні в обґрунтування позовної заяви та доданих до неї письмових доказах, в тому числі відсутні докази укладення з комунальними організаціями міста відповідних договорів.

При чому суд у справі № 214/10828/24 звернув увагу на положення статуту ОК «ЖБК «Рассвет-35», де у частині 4 викладено: членами кооперативу можуть бути фізичні та юридичні особи, які являються власниками квартири або нежитлового приміщення у будинку, або які у майбутньому набудуть право власності на них. Наймачі та орендарі приміщень у будинку не можуть бути членами кооперативу. Вступ до кооперативу та вихід з нього здійснюється на підставі поданої заяви до Правління кооперативу на ім`я голови кооперативу. Рішення правління кооперативу про прийняття до кооперативу або вихід з кооперативу підлягає схваленню загальними зборами членів кооперативу. З моменту прийняття правлінням кооперативу такого рішення та до моменту його підтвердження загальними зборами кооперативу, така особа має такі ж права та обов`язки, що й інші члени кооперативу. Автоматичне набуття членства у кооперативі положення статуту (в наданій суду частині й редакції) не містить, а підстави покладення на відповідачів внесків ОК «ЖБК «Рассвет-35» ні текст позовної заяви, ні надані до суду докази не містять.

Рішення не оскаржено, набрало законної сили, тому враховується судом при розгляді цієї справи відповідно до частин 4,5 статті 82 ЦПК України.

Статтею 8 Закону України «Про кооперацію» від 10.07.2003 р. № 1087-IV встановлено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статут кооперативу повинен містити такі відомості: найменування кооперативу, його тип та місцезнаходження; мета створення кооперативу і вичерпний перелік видів його діяльності; склад його засновників; умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього; права і обов`язки членів та асоційованих членів кооперативу; порядок внесення змін до статуту кооперативу; порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати; форми участі членів кооперативу в його діяльності; порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах; порядок формування, використання та розпорядження майном кооперативу; порядок розподілу його доходу та покриття збитків; порядок обліку і звітності у кооперативі; порядок реорганізації і ліквідації кооперативу та вирішення пов`язаних з цим майнових питань; порядок скликання загальних зборів; умови і порядок повернення паю.

Статут може містити інші пов`язані з особливостями діяльності кооперативу положення, що не суперечать законодавству.

Членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності (частини 1 та 2 статті 10 Закону України «Про кооперацію» від 10.07.2003 р. № 1087-IV).

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про кооперацію» від 10.07.2003 р. № 1087-IV визначено, що основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління.

Основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Законами, що регулюють діяльність окремих типів кооперативів або кооперативів за напрямами їх діяльності, та статутом кооперативу можуть бути передбачені додаткові права та обов`язки його членів (частини 2 та 3 статті 12 Закону України «Про кооперацію» від 10.07.2003 р. № 1087-IV).

У цій справі судом також досліджено надану копію статуту ОК «ЖБК «Рассвет-35» (том 1 а.с. 112-121), де в розділі 4 визначено підстави набуття і припинення членства в кооперативі, відповідно до положень якого спростовуються доводи сторони відповідача щодо автоматичного набуття членства у кооперативі з огляду на той фак., що позивач ОСОБА_1 являється співвласником будинку, оскільки для набуття членства передбачена відповідна процедура. Відомостей щодо набуття членства позивачем з моменту набуття ним права власності на квартиру матеріали справи не містять, у статуті відсутні положення, що при набутті права власності на квартиру багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , така особа автоматично стає членом кооперативу, як співвласник багатоквартирного будинку.

Таким чином, передбачений розділом 5 статуту ОК «ЖБК «Рассвет-35» обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати визначені статутом кооперативу та рішеннями загальних зборів членів кооперативу внески та цільові платежі стосується виключно членів кооперативу, яким ОСОБА_1 не являється, доказів зворотного суду не надано. Суд наголошує на тому, що предметом розгляду цієї справи являється не сплата ОСОБА_1 платежів за утримання будинку та прибудинкової території, надання яких ним не оспорюється, а саме сплата платежів до накопичувального фонду кооперативу на підставі рішення загальних зборів членів кооперативу від 30.04.2023.

За таких обставин суд ураховує, що ОСК «ЖБК «Рассвет-35» набуто грошові кошти в сумі 800,00 грн. без достатньої правової підстави з огляду на відсутність у позивача ОСОБА_1 обов`язку по сплаті коштів у накопичувальний фонд кооперативу,а тому вимоги підлягають частковому задоволенню згідно поданих до суду письмових доказів сторін.

Суд також вважає необхідним зауважити, що відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Проте новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна. Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку нового власника квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено у відповідному договорі.

Подібні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 (провадження № 61-3604 св 20), від 14 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21 (провадження № 61-2572 св 22), від 12 жовтня 2022 року у справі № 312/44/20 (провадження № 61-13033 св 20).

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (частина перша, друга статті 77 ЦПК України).

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків дії принципу змагальності у цивільному процесі.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13, провадження № 14-400цс19).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Ураховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, частково знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог.

Згідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки позивач, як споживач послуг, згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-35» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів частково.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-35» на користь ОСОБА_1 суму безпідставно набутих коштів в розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 коп.

Відмовити у задоволенні іншої частини вимог.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-35» в дохід держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. . Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду складено 03 жовтня 2025 року.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-35», , місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, мкрн. Ювілейний, буд. 2.

Суддя Чернова Н.В.