Справа № 545/2844/25
Провадження № 2/545/1815/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2025 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря судового засідання Мамишевої А.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

встановив:

представник ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути заборгованість за Договором про споживчий кредит №4027267 від 16.06.2021 у розмірі 44010 грн.

В обґрунтування зазначив, що між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №4027267 від 16.06.2021. Відповідач не виконав зобов`язання за договором, не повернув кошти в строк та не сплатив відсотки за користування коштами, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором №4027267 у сумі 44010 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5400 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 37530 грн., заборгованість за комісіями 1080 грн.

Також, згідно з умовами договорів відступлення прав вимоги ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитними договорами укладеним з відповідачем, на користь ТОВ «Вердикт Капітал», відповідно ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до ТОВ «Коллект Центр», а відтак позивачем набуто право вимоги за вказаним кредитним договори до ОСОБА_1 , яку і просить стягнути, а також, судові витрати та витрати на правничу допомогу у розмірі 16000 грн.

Ухвалою суду від 21.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.84).

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України, у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного рішення суду.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, відповідно до ст. ст. 128,129 ЦПК України.

Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, суд відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.06.2021 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит №4027267, згідно з яким, сума кредиту становить 5400 грн. Відповідно до п. 1.3. кредит надається строком на 30 днів з 16.06.2021. Пунктом 1.4. цього ж договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 16.07.2021. Проценти за користування кредитом: 2430 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту: 1080.00 грн., яка нараховується за ставкою 20.00 відсотків від суми кредиту одноразово (а.с.23).

Довідкою про ідентифікацією підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 з яким укладений договір №4027267 від 16.06.2021 ідентифікований ТОВ «Мілоан» (а.с.63).

Отримання коштів ОСОБА_2 підтверджується квитанцією від 16.06.2021, призначення: кошти згідно договору 4027267 ТОВ «Мілоан» перераховані відповідачеві кошти в розмірі 5400 грн. на картковий рахунок (зворот а.с.63).

Згідно з відомостей про щоденні нарахування та погашення, проведеним ТОВ «Мілоан» загальний борг ОСОБА_1 за кредитним договором №4027267 становить 25110 грн., з яких борг по тілу кредиту 5400 грн., заборгованість по процентах 18630 грн., заборгованість по комісії 1080 грн., заборгованість по пені та штрафам 0 грн. (а.с.9-10).

Відповідно до договору факторингу №16/12-2021-43 від 16.12.2021 ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №4027267 (а.с.12-16). Передача права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №4027267 підтверджується реєстром боржників до договору факторингу №16/12-2021-43 від 16.12.2021, де заборгованість за тілом кредиту складає 5400 грн., по процентам 18630 грн., загальний борг 25110 грн. (а.с.28).

Також згідно договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» відступив ТОВ «Коллект Центр» за плату право вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №4027267 (а.с.29-34). Передача права вимоги ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_2 за договором про споживчий кредит №103041680 підтверджується реєстром боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 (а.с.44).

Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).

В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Таким чином, вищезазначений договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором у відповідності до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронними договорами, та вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Отже, ТОВ «Коллект Центр» за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, набуло право вимоги до ОСОБА_1 заборгованості за вищенаведеним договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав умови вищенаведеного договору перед первісним кредитором ТОВ «Мілоан», внаслідок чого, станом на день відступлення права вимоги первісному фактору заборгованість по договору №4027267 за тілом кредиту 5400 грн., по процентам 18630 грн., загальний борг 25110 грн., тому позовні вимоги в цій частині є доведеними та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення комісії за надання кредиту.

У пункті 1.5.1 Договору сторони визначили, що комісія за надання кредиту 1080.00 гривень, яка нараховується за ставкою 20.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Підписавши договір, відповідач погодився із вказаною умовою отримання кредиту, а отже повинен сплатити комісію за його надання.

Щодо нарахування фактором відсотків після відступлення ТОВ «Мілоан» права вимоги боргу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.3, 1.4 договору про споживчий кредит №4027267 від 16.06.2021, кредит надається строком на 30 днів з 16.06.2021 (строк кредитування); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежі): 16.07.2021.

Разом з тим, відповідно до п.2.3.1.1. Договору передбачена пролонгація на пільгових умовах на строк до 15 днів та згідно п. 2.3.1.2 Договорів пролонгація в подальшому на стандартних (базових) умовах загальним строком до 60 днів.

Таким чином, строк дії договору шляхом продовження користування кредитними коштами відповідно до даних пунктів договору не може перевищувати на пільгових умовах 15 днів та після спливу строку кредитування на пільгових умовах ще на 60 днів на стандартних (базових) умовах.

Як вбачається з відомостей ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення кредиту №4027267 від 16.06.2021, позичальнику нараховувались проценти на умовах визначених п.1.5.2 (за ставкою 1.50 відсотків) та відповідно до вищезазначених положень п.п.1.6, 2.3.1.2. кредитного договору з 17.07.2021 по 14.09.2021, тобто 60 днів (а.с.9-10).

Водночас, позивач надав розрахунки заборгованості на підтвердження виникнення заборгованості у позичальника за відсотками по договору №4027267 за період з 16.12.2021 по 23.02.2022 в сумі 18900 грн. (зворот а.с.10 а.с.11), які нараховані поза межами строку кредитування, що не відповідає умовам договорів та вимогам законодавства.

Так, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 № 202/4494/16-ц (14-318цс18), 28.03.2018 № 444/9519/12 (14-10 цс 18), 04.07.2018 № 310/11534/13-ц (14-154цс18)).

Тому позовні вимоги в частині стягнення відсотків по договору №4027267 за період з 16.12.2021 по 23.02.2022 в сумі 18900 грн. не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин слід визнати обґрунтованим нарахування первісним кредитором заборгованості за договором №4027267 за тіло у сумі 5400 грн., процентів за обумовлений сторонами строк користування кредитом у сумі 18630 грн., комісії 1080 грн., разом 25110 грн.

Щодо стягнення витрат позивача на правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 37 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Враховуючи наведене та визначені частиною ч. 4 ст. 137 ЦПК України критерії для здійснення розподілу судових витрат, безпосередньо пов`язаних з розглядом справи, беручи до уваги те, що справа не є складною, є малозначною та розглядається в спрощеному позовному провадженні, є типовою, в якій сформована усталена судова практика, суд приходить до висновку, що розумним та справедливим у даному випадку буде стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 44010 грн., позов задоволений на суму 25110 грн., тобто на 57,05 %.

Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Отже, на користь позивача суд стягує 1381,97 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК України,

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, 01133) заборгованість за договором №4027267 від 16.06.2021 у розмірі 25110 грн., а також 1381,97 грн. витрат зі сплати судового збору, 5000 грн. витрат на правову допомогу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. В. Любчик