Справа № 527/2085/25
провадження 2/527/1004/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03 жовтня 2025 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Олефір А.О.,
з участю секретаря судового засідання Семенової К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 527/2085/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», який подано представником позивача Москаленко Маргаритою Станіславівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
08 липня 2025 року представник позивача звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення судом.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, судові повістки про виклик до суду направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається з Рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, судові повістки про виклик ОСОБА_1 до суду на 13:00 год 13.08.2025 та на 15:00 год 29.09.2025 повернулися до суду не вручені з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачу.
Відзиву відповідач не подав.
Ухвалою від 29 вересня 2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 09:00 год 03 жовтня 2025 року.
Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
10 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 4327141 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою), який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 11GHsArjUm, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 1000,00 грн (п.2.1.), кредит надається строком на 12 днів (п.2.2), процентна ставка: базова процентна ставка за перший день користування позикою 35.89% (п.2.3), базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована) 3.0 % (п.2.4) (а.с.8-11).
14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п.9.1, договір вступає в силу з дня його підписання і діє до 14 червня 2022 року (а.с.12-15).
Згідно Додаткової угоди № 7 від 14.06.2021 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, сторони домовились викласти пункт 9.1 Договору в наступній редакції: «9.1. Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплено його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із Сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік» (а.с. 17).
Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як зазначено в ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Так, статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було укладено Договір позики № 4327141 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 10.11.2023 у якому сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору та який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як зазначено в ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за Договором позики № 4327141 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 10.11.2023 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу.
Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7910,00 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу, суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як зазначено в ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно п.2.1 Договору позики № 4327141 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 10.11.2023 відповідачу надано кредитні кошти в сумі 1000,00 грн.
Проте в позовних вимогах представник позивача просить стягнути з відповідача основну суму заборгованості в розмірі 7910,00 грн.
На підтвердження вказаного розміру заборгованості представником позивача надано лише розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 4327141, з якого вбачається, що дані по кредиту: дата видачі: 10.11.2023 в сумі 1000,00 грн, дата видачі ДК: 15.11.2023 в сумі 7000,00 грн.
Суд зауважує, що розмір основного зобов`язання за кредитним договором є істотною умовою договору та він повинен бути визначений саме умовами договору.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.5,6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що позивачем не надано суду доказів укладення між ОСОБА_1 та первісним кредитором Додаткових угод, які б підтверджували факт отримання боржником додаткових коштів за кредитним договором.
Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором не є належним доказом, оскільки не є договором в розумінні норм ЦК України.
Приймаючи до уваги те, що представником позивача не надано доказів про надання відповідачу додаткових кредитних коштів, а згідно договору позики № 4327141 відповідач отримавши кредитні кошти в сумі 1000,00 грн зобов`язання з їх повернення не виконав, доказів суду, які б підтверджували виконання зобов`язання з повернення заборгованості за основною сумою боргу не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача підлягають частковому задоволенню, а саме 1000,00 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу.
За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Судом встановлено, що згідно умов договору відповідач отримав 1000,00 грн, строком на 12 днів, процентна ставка: базова процентна ставка за перший день користування позикою 35,89% (п.2.3 Договору позики), базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована) 3.0 % (п.2.4 Договору позики).
Отже, за підрахунками суду, розмір відсотків за користування кредитними коштами в період дії строку договору становить:
-за перший день користування кредитом: 358,90 грн (1000,00 (тіло кредиту) х 35,89% (відсотки в день);
-за період з другого дня користування позикою по дату закінчення строку дії договору: 330,00 грн (1000,00 (тіло кредиту) х 3,0% = 30,00 грн (в день за користування позикою) х 11 (строк дії договору).
Тобто, за підрахунками суду, загальний розмір відсотків за користування кредитними коштами згідно умов Договору та протягом строку кредитного договору становить 688,90 грн.
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти зобов`язання з повернення процентів за користування кредитними коштами не виконав, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 1688,90 грн що становить 5,42 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 131,29 грн, що складає 5,42 % від 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 76-81,141, 223, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити частково.
1000,00 грн - суму заборгованості за основною сумою боргу,
688,90 грн - суму заборгованості за відсотками,
а всього 1688,90 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят вісім гривень 90 копійок).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 131,29 грн (сто тридцять одну гривню 29 копійок).
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ).
Суддя А. О. Олефір