Провадження № 2-з/127/38/25
УХВАЛА

03 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви та просила витребувати відомості про реєстрацію права власності до 31 грудня 2012 року за ОСОБА_2 та копію правовстановлюючого документу на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: договір купівлі-продажу від 05 жовтня 1999 року. Свою заяву мотивувала тим, що вона має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності та визнання права власності. При цьому вказує, що їй належить 2/3 частки від частки у праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд АДРЕСА_2 , а також така ж частка в праві власності на земельну ділянку площею 0,0447 га за цією ж адресою. Інша частка належить ОСОБА_2 та є вдвічі меншою. ОСОБА_2 має на праві власності інше житло в с.Жахнівка Вінницького району, в якому постійно проживає, а тому вважає, що припинення незначної частки в праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд не завдасть істотної шкоди відповідачці. Вказує, що відповідачка набула право власності на житловий будинок в с.Жахнівка ще в 1999 році, тому її право власності було зареєстроване КП «ВООБТІ, а відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні та позивач позбавлена самостійно їх отримати. Відповідачка може відчужити власне житло, щоб унеможливити подання позивачкою позову про припинення її права власності на частку в нерухомому майні.

Суд призначив судове засідання за участю заявника, однак остання в своїй заяві просила розгляд провести у її відсутність.

Суд розглянувши заяву, дослідивши матеріали заяви, з`ясувавши заявлені підстави для забезпечення доказів, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребуванням та (або) оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Аналізуючи наведені положення у зіставленні з вимогами заявника насамперед треба зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті в майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Заявлені вимоги ж по суті є клопотанням про витребування доказів, адже заявником не зазначено жодних обставин, які вказують на наявність ризику втрати саме цих документів. Обставини не отримання цих документів, а також можливість відповідачки реалізувати своє майно не вказують, що такі документи не вдасться отримати взагалі чи їх буде спотворено.

Заявник, подаючи дану заяву, не навів та не довів жодних обставин, з якими процесуальний закон пов`язує забезпечення доказів.

При цьому суд звертає увагу, що навіть в разі відчуження майна зберігається як правовстановлюючий документ, так і відповідний запис про реєстрацію права власності попереднього власника.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення доказів шляхом витребування відомостей про реєстрацію права власності до 31 грудня 2012 року за ОСОБА_2 та копію правовстановлюючого документу на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (договір купівлі-продажу від 05 жовтня 1999 року), які просить позивач, задоволенню не підлягає.

При цьому суд звертає увагу, що заява про забезпечення доказів, подана в порядку ст. 116-117 ЦПК України, та клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст. 84 ЦПК України, є різними за своєю правовою природою. Наразі, особа, яка звертається до суду з позовною заявою за захистом свого порушеного права, не позбавлена можливості одночасно з позовом подати клопотання про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України в разі неможливості самостійно надати такі докази.

На підставі викладеного та керуючись ст. 116 - 118, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом витребування відомостей про реєстрацію права власності до 31 грудня 2012 року за ОСОБА_2 та копію правовстановлюючого документу на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (договір купівлі-продажу від 05 жовтня 1999 року).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: