Справа № 278/2850/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Буткевич М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 21.12.2024-100000610 від 21.12.2024 у сумі 42 150 грн та понесені судові витрати судовий збір у сумі 2 422.4 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, що є підставою для позивача звернутися до суду із даним позовом.

Згідно договору, позичальнику надано грошові кошти в сумі 15 000 грн з терміном кредитування 155 днів.

Позивач зауважує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника станом на 24.05.2025 р. виникла заборгованість в сумі 42 150 грн, з яких 15 000 грн заборгованість за основним боргом, 15 600 грн заборгованість за нарахування відсотків, 1 350 грн комісія, 7 500 грн неустойка, 2 700 грн додаткова комісія.

Ухвалою від 23.06.2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 30). Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву.

Ухвала в електронному вигляді від 23.06.2025 р. була надіслана відповідачу в його електронний кабінет (а. с. 32)

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.12.2024 між ТОВ «Споживчий кредит» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 21.12.2024-100000610 на суму 15 000 грн на строк 155 днів.

Вказаний договір підписано електронними підписами сторін з відповідними одноразовими ідентифікаторами, що підтверджується копією даного договору та довідкою про ідентифікацію (зворот а. с. 22).

На принципах ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України (далі ЦК), згідно яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог розумності та справедливості. Договір діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим договором.

ТОВ «Споживчий центр» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов договору позики, шляхом перерахування суми позики на банківський картковий рахунок відповідача, зараховано на його картковий рахунок 15 000 грн 21.12.2024 р. (а. с. 12).

З розрахунку суми заборгованості вбачається, що відповідач за договором позики від 21.12.2024 № 21.12.2024-100000610 за період з 21.12.2024 по 24.05.2025 має загальну суму заборгованості в розмірі 42 150 грн, яка складається із 15 000 грн заборгованість за основним боргом, 15 600 грн заборгованість за нарахування відсотків, 1 350 грн комісія, 7 500 грн неустойка, 2 700 грн додаткова комісія.

При вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою у розмірі 7 500 грн суд враховує положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до яких у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, суд приходить до переконливого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафу за неустойкою у розмірі 7 500 грн, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

За правилом частини першої статті 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У відповідності до статті 6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК).

За змістом статей 626, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК).

Виходячи із вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених фактичних обставин справи вбачається, що відповідачем було укладено в електронній формі договір позики № 21.12.2024-100000610 від 21.12.2024 на суму кредиту 15 000 грн та отримано кредитні кошти за договором у вказаному розмірі на зазначений відповідачем картковий рахунок.

Таким чином, оскільки відповідач порушив свої зобов`язання за договором позики від 21.12.2024 № № 21.12.2024-100000610 від 21.12.2024, не повернув запозичених коштів, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин та доказів, наданих позивачем.

За результатами вирішення спору знайшли свого підтвердження обставини порушення відповідачем взятих на себе згідно договору кредиту зобов`язань, що виявляє порушення прав позивача, який, у свою чергу, набув права грошової вимоги, а тому заявлений позов про стягнення заборгованості підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. (а. с. 28).

Керуючись ст. ст. 204, 526, 610, 611, 629, 634, 1054, 1056-1 ЦК, ст. 4, 5, 10 ,12 ,13 ,76-81, 137, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за договором № 21.12.2024-100000610 у сумі 34 650 грн, з яких 15 000 грн заборгованість за основним боргом, 15 600 грн заборгованість за нарахування відсотків, 1 350 грн комісія, 2 700 грн додаткова комісія.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганвського 133-А,

Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ., РНОКПП: НОМЕР_1

Суддя М.І.Буткевич