Провадження № 2/201/5205/2025
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 жовтня 2025 року суддя Соборного районного суду міста Дніпра Наумова О.С., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментах,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду через підсистему «Електронний суд» із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментах, в якому просила зменшити розмір аліментів з неї на трьох дітей до загального розміру на всіх дітей 1/2 частини заробітної плати (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, звільнити її від сплати аліментів на трьох дітей, звільнити її від сплати заборгованості за аліментами, яка матиме місце станом на день ухвалення рішення в цій справі.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 25.09.2025 визначено суму судового збору, яка підлягає сплаті за позовну вимогу про звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 4 416 гривень, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментах, залишено без руху, про що повідомлено позивачку та надано строк для виправлення виявлених недоліків (подання доказів про сплату судового збору в сумі 10 867грн 20коп) не пізніше 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Також судом розглянуто клопотання позивачки, в якому вона просила звільнити її від сплати судового збору, а в разі відмови у звільненні про відстрочення сплати судового збору, і не знайшов підстав для його задоволення.

Позивачці було роз`яснено, що у разі не усунення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та буде їй повернута.

Як вбачається з довідки про доставку електронного документу, вказана ухвала суду була отримана ОСОБА_3 через електронний кабінет 25.09.2025 о 23 год. 54 хв.

30.09.2025 через підсистему «Електронний суд» від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, в якій позивачка просить звільнити її від сплати судового збору, а в разі відмови просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі

Позивачка вважає наявними підстави просити суд про звільнення від сплати судового збору через майновий стан, який не дозволяє здійснити відповідні витрати, а також через фізичну неможливість здійснювати платежі через арешт всіх коштів і майна позивачки в межах виконавчого провадження зі стягнення аліментів.

Станом на 01.10.2025 квитанції про сплату судового збору позивачка у встановлений судом строк не подала, а відтак ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху не виконала, своїм правом на апеляційне оскарження ухвали в частині визначення розміру судових витрат не скористалася.

Повторне клопотання позивачки про звільнення/відстрочення від сплати судового збору зводиться до незгоди з висновками суду, правильність яких перевіряє апеляційний суд в межах своїх повноважень, а не суд першої інстанції шляхом повторного розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За змістом ч. 5 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» про право кожного на доступ до суду в контексті дотримання права на доступ до суду рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р. у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95), - сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету сплати судового збору.

У цьому контексті у п. п. 55, 64-67 зазначеного рішення Страсбурзького суду «Креуз проти Польщі» вказано, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, тільки якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Таким чином, суд переслідує законну мету, надаючи позивачеві строк для усунення недоліків заяви, вважаючи сумлінне дотримання однакових організаційних умов доступу до правосуддя (процесуально-правових норм) виявом дотримання основоположних принципів судочинства у демократичній, правовій державі (законності, рівності перед законом і судом тощо). «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Відповідно до частини третьої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, така заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 серпня 2024 року у справі № 990/174/24 (провадження № 11-125заі24) звернула увагу на те, що сам по собі факт повернення позовної заяви з підстав недотримання вимог процесуального закону не може розцінюватися як порушення права особи на доступ до правосуддя.

Зокрема, у пункті 6.16 зазначеної постанови вказано, що доводи про нібито позбавлення особи права на доступ до суду у зв`язку з поверненням позовної заяви є необґрунтованими, оскільки повернення позову з процесуальних підстав не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, повернення позовної заяви відповідно до вимог статті 185 ЦПК України не перешкоджає реалізації права особи на судовий захист, за умови дотримання встановлених процесуальним законом вимог при повторному зверненні.

Суд також зауважує на тому, що ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 12.08.2025 вже було залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментах. Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 18.09.2025 позовну заяву повернуто з підстав неусунення недоліків. Ухвала не оскаржена, однак позивачкою знову поданий аналогічний позов без сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментах - визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана суддею 01 жовтня 2025 року.

Суддя О.С. Наумова