Справа № 305/2260/24
Провадження по справі 2/305/72/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2025 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: судді Попової О.М., при секретарі судового засідання Верещак С.Л., за участі прокурора Савчук Л.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області, в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації), до Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області (Рахівської районної військової адміністрації Закарпатської області), ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", про скасування розпорядження, державного акта на право власності на земельну ділянку та державної реєстрації, повернення земельної ділянки у державну власність, -

ВСТАНОВИВ:

Тячівська окружна прокуратура Закарпатської області, в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) звернулась до суду з позовною заявою до Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області (Рахівської районної військової адміністрації Закарпатської області), ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", про скасування розпорядження, державного акта на право власності на земельну ділянку та державної реєстрації, повернення земельної ділянки у державну власність, в якій просить: визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 563 від 02.12.2008 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок за межами населених пунктів» в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1821 га в урочищі Местечень за межами населеного пункту на території земель Білоцерківської сільської ради (кадастровий номер :01:002:0108); визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 468245 від 03.08.2009, яким посвідчується право власності ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0108 площею 0,1821 га в урочищі Местечень на території земель Білоцерківської сільської ради для ведення особистого селянського господарства; скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0108 площею 0,1821 га для ведення особистого селянського господарства; зобов`язати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) повернути у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ - 00022496) земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0108 площею 0,1821 га. (вимоги позовної заяви після зміни предмету позову).

Позов обґрунтований тим, що Тячівською окружною прокуратурою, за результатами вжитих на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» заходів встановлено порушення вимог земельного та лісового законодавства у правовідносинах щодо надання Рахівською районною державною адміністрацією у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :01:0001:0022.

Розпорядженням голови Рахівської районної державної адміністрації за № 563 від 02.12.2008 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок за межами населених пунктів» ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку площею 0,8054 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі Местечень за межами населеного пункту на території земель Білоцерківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області. З витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що 03.08.2009 на підставі вказаного розпорядження голови Рахівської РДА та технічної документації із землеустрою, розробленої ТОВ «Моя Земля», здійснено державну реєстрацію в ДЗК права власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянкуплощею 0,8054 гадля ведення особистого селянського господарства з присвоєнням кадастрового номера :01:0001:0022. Після цього, 03.08.2009 Рахівською РДА видано ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 468245 (зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 45), що посвідчує право власності такої на земельну ділянку з кадастровим номером :01:0001:0022 площею 0,8054 га. Державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з того часу не проведено, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою. Однак, передана ОСОБА_1 земельна ділянка на час такої передачі належала до земель лісового фонду. Так, відповідно до Акта передачі земель лісового фонду лісогосподарським підприємством від 06.12.2003, складеного та підписаного представниками «Рахівагроліс» та Великобичківському ДЛМП на підставі розпорядження голови Рахівської РДА № 373 від 17.10.2003, ЛГП «Рахівагроліс» передало, а Великобичківське ДЛМП прийняло в склад Держлісфонду землі лісового фонду «Рахівагролісу» загальною площею 5 664,9 га, у тому числі ліси першої групи площею 3 894,8 га, ліси другої групи площею 1 770,1 га. Додатками до даного акта стали матеріали лісовпорядкування, облік лісового фонду, таксаційний опис, планшети, схематичні карти та інше. Як вбачається із Плану лісонасаджень КСГП «Марамореш»,загальною площею 76 гектарів, лісовпорядкування 1994 року, виділена ОСОБА_1 земельна ділянка знаходилась у кварталі НОМЕР_2 виділ НОМЕР_3 . Ізвитягу з картографічної бази даних ДП «Великобичківський лісгосп», Лужанське лісництво, частини кварталів № 42 та № НОМЕР_4 відповідно до матеріалів базового лісовпорядкування 2021 року з нанесеними земельними ділянками за наданими координатами, виготовленого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект», вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:0001:0022 частково накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство» та знаходиться в межах 46 кварталу Лужанського лісництва вказаного підприємства. Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13.11.2019 у справі №361/6826/16 та від 06.07.2022 у справі №372/1688/17, відомості щодо розташування земель лісового фонду, надані ВО «Укрдержліспроект», як єдиним на території України суб`єктом, що виконує лісовпорядні роботи, є належними, оскільки об`єднання володіє інформацією про лісовпорядкування. Також, факт належності спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення підтверджується інформацією з філії «Великобичківське лісомисливське господарство» ДП «Ліси України» за № 88/21.34-2024 від 13.03.2024, відповідно до якої земельна ділянка з кадастровим номером :01:0001:0022 знаходиться у кварталі46виділ 6 Лужанського лісництва, погодження на її вилучення з постійного користування ДП не надавалося. Так, відповідно до пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України, чинного на час надання спірної земельної ділянки у приватну власність, доодержання в установленому порядку державними лісогосподарськимипідприємствами державних актів направо постійногокористування земельними лісовими ділянками, документами, щопідтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічніматеріали лісовпорядкування. Слід зазначити, що відповідно до пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України в редакції станом на час звернення до суду передбачено, що до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Отже, спірна земельна ділянка, як на час надання її у приватну власність, так і на час звернення до суду з позовом, перебуває у постійному користуванні лісогосподарського підприємства на підставі розпорядження голови Рахівської РДА № 373 від 17.10.2003, акта передачі земель лісового фонду лісогосподарським підприємством від 06.12.2003, складеного та підписаного представниками «Рахівагроліс» та Великобичківському ДЛМП, а також матеріалів лісовпорядкування КСГП «Марамореш» та ДП «Великобичківський лісгосп» від 2021 року. За таких обставин, у зв`язку із порушенням вимог земельного та лісового законодавства при наданні ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:0001:0022 площею 0,8054 га, вважаю, що розпорядження голови Рахівської РДА № 563 від 02.12.2008є незаконним та підлягає визнанню недійснимі скасуванню в частині, державний акт на право власності на земельну ділянку підлягає визнанню недійсним, державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі скасуванню, а спірна земельна ділянка - поверненню у державну власність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Згідно з листа філії «Великобичківське лісомисливське господарство» ДСГП «Ліси України» за № 88/21.34-2024 від 13.03.2024 вбачається, що лісогосподарським підприємством не надавалась згода на вилучення земельної ділянки лісогосподарського призначення з постійного користування. Також, у розпорядженні Рахівської РДА № 563 від 02.12.2008 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок за межами населених пунктів`відсутні відомості про вилучення земельної ділянки у землекористувача ДП «Великобичківське ЛМГ». Таким чином, розпорядження Рахівською РДА земельною ділянкою з кадастровим номером :01:0001:0022 площею 0,8054 габез вилучення такої у землекористувача, свідчить про порушення ст. 149 ЗК України. Поряд з тим, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 32 ЛК України районні державні адміністрації у сфері лісових відносин на їх території передають у власність, надають у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею до 1 гектара, що перебувають у державній власності, у межах сіл, селищ, міст районного значення та припиняють права користування ними.

Рахівською районною державною адміністрацією під час вирішення питання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за межами населеного пункту, та надання її у приватну власність ОСОБА_2 , спірну земельну ділянку безпідставно та за відсутності на це відповідних повноважень в повному обсязі віднесено до земель сільськогосподарського призначення, а питання про зміну цільового призначення її частини із земель лісогосподарського призначення не вирішувалось взагалі. При цьому висновки органу виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища з цього питання не надавались. Зокрема, в розпорядженніголови Рахівської районної державної адміністрації№ 563 від 02.12.2008 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок за межами населених пунктів» відсутні відомості про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:0001:0022 із земель лісогосподарського призначення на землі для ведення особистого селянського господарства.

Внаслідок видання головою Рахівської районної державної адміністрації розпорядження № 563 від 02.12.2008 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок за межами населених пунктів», цільове призначення спірної земельної ділянки змінено із земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського призначення, що призвело до порушення ст. 20 ЗК України та ст. 57 ЛК України.

Оскільки розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 563 від 02.12.2008 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок за межами населених пунктів» в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,8054 гавидане з порушенням ст. ст. 20, 56, 84,149 ЗК України та ст. ст. 31, 57 ЛК України, позаяк призвело до передачі у приватну власність земельної ділянки лісогосподарського призначення, вказане розпорядження Рахівської РДА є незаконним та підлягає визнанню недійсним на підставі ст.ст. 16, 21 Цивільного кодексу України та ст.ст. 21, 152 Земельного кодексу України. Водночас, питання правомірності видачі державного акту на право власності на земельну ділянку безпосередньо залежить від законності прийнятого рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого такий акт видано. У разі визнання недійсним та скасування судом розпорядження про надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, підлягає також визнанню недійсним і скасуванню виданий на його підставі державний акт на право власності на земельну ділянку.

З 27.05.2021 повноваження щодо розпорядження земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення належать до компетенції Закарпатської обласної державної адміністрації. Слід також зазначити, що станом на момент виникнення спірних правовідносин, відповідні повноваження також належали до компетенції Закарпатської обласної державної адміністрації. Відповідно, перебування земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0022 площею 0,8054 га у власності ОСОБА_1 створює перешкоди Закарпатській обласній державній адміністрації у володінні, користуванні та розпорядженні вказаною земельною ділянкою лісогосподарського призначення, у зв`язку з чим, порушені права та законні інтереси держави у даних правовідносинах підлягають захисту шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0022 площею 0,8054 га у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації. Разом з тим, повернення земельної ділянки лісогосподарського призначення у володіння власника (Закарпатської ОДА) та користувача (титульного володільця - ДП «Ліси України») в повній мірі не відбувається, якщо існують зареєстровані обмеження щодо володіння таким майном.

Розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 563 від 02.12.2008«Про затвердження технічних документацій із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок за межами населених пунктів» спірну земельну ділянку незаконно віднесено до земель сільськогосподарського призначення, водночас з наведених у позовній заяві доказів встановлено, що така належить до земель державної власності лісогосподарського призначення. Отже, Рахівською районною державною адміністрацією незаконно змінено цільове призначення земельної ділянки. За наведених обставин, подальша наявність відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0022 у Державному земельному кадастрі із вказаним незаконним цільовим призначенням порушуватиме принципи об`єктивності, достовірності, повноти відомостей та унеможливить відновлення порушеного права держави, у власності якої повинна перебувати спірна земельна ділянка.

Згідно з пунктом 8 наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 852 від 28.10.2022 «Про припинення державного підприємства Великобичківське лісомисливське господарство» Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство». Наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 164 від 19.01.2023 «Про затвердження передавального акту державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство» затверджено відповідний передавальний акт від 19.01.2023. Згідно з указаним актом ДП «Ліси України» є правонаступником всього майна, усіх прав та обов`язків державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство». Отже, ДП «Ліси України» є правонаступником прав ДП «Великобичківське ЛМГ», зокрема в частині права на користування земельними ділянками лісогосподарського призначення.

Враховуючи викладене, до зміни предмету позову, Тячівська окружна прокуратура Закарпатської області просила, визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 563 від 02.12.2008 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок за межами населених пунктів» в частиніпередачі у приватну власність ОСОБА_1 ділянки площею 0,8054 га в урочищі Местечень за межами населеного пункту на території земель Білоцерківської сільської ради (кадастровий номер :01:001:0022); визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 468245 від 03.08.2009, яким посвідчується право власності ОСОБА_1 земельну ділянкуз кадастровим номером :01:001:0022площею 0,8054 га в урочищі Местечень на території земель Білоцерківської сільської радидля ведення особистого селянського господарства; Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0022площею 0,8054 га для ведення особистого селянського господарства; зобов`язати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) повернути у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ - 00022496) земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0022площею 0,8054 га; стягнути з відповідачів на користь Закарпатської обласної прокуратури судові витрати у справі.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Від представника відповідача, Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області (Рахівської районної військової адміністрації Закарпатської області), до суду надійшла заява, в якій останній просив відмовити у позові повністю і розглянути справу за відсутності їх представника.

Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Геревича М.М., до суду надійшло клопотання про витребування доказів, в якому останній просив: витребувати технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення особиьстого селянського господарства гр. ОСОБА_1 за кадастровим номером :01:0001:0022. Дані докази знаходяться у Головному управлінні Держгеокадастру в Закарпатській області (, адреса площа Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатської області); витребувати правоустановчі документи та технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості державної форми власності на земельну ділянку лісогосподарського призначення у виділі 6 кварталу 46 Лужанського лісництва, право постійного користування якою належить ДП «Великобичківське лісомисливське господарство», правонаступником якого є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» та диск DVD-R з обмінними файлами «XML» в електронному виглядіз та із зазначенням координат поворотних точок. Дані докази знаходяться у Головному управлінні Держгеокадастру в Закарпатській області (, адреса площа Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатської області та ДП "Ліси України"; витребувати у Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області (, адреса: Закарпатська обл., Тячівський р-н, смт Солотвино, вул. Харківська, буд. 1) оригінал або відповідно завірену, якісну, придатну для дослідження копію Викопіювання з проекту формування території в місці розташування земельної ділянки з кадастровим № :01:0001:0022 та з відповідними умовними позначеннями. (т. 1 а.с. 124-125)

Також від представника відповідачки Гузо Г.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, з додатками, в якій останній просив: Відмовити у задоволенні позову Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) до Рахівської районної державної адміністрації (Рахівської районної військової адміністрації) та ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування розпорядження голови Рахівської РДА, державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування її державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, та зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку зареєстрованої за кадастровим номером :01:0001:0022 у власність держави, в особі Закарпатської ОДА по цивільній справі №305/2260/24 в повному обсязі. (т. 1 а.с. 128-170)

В подальшому від Тячівської окружної прокуратури до суду надійшла відповідь на відзив, в якій просили, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (т. 1 а.с. 180-196)

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 20.11.2024 року, задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Геревич Михайла Михайловича про витребування доказів.

Витребувано з Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області (, адреса: площа Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатської області) технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства громадянки ОСОБА_1 за кадастровим номером :01:0001:0022.

Витребувано з Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області (, адреса: площа Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатської області) та ДП "Ліси України" (м. Київ, вул. Шота Руставелі, № 9А) правоустановчі документи та технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості державної форми власності на земельну ділянку лісогосподарського призначення у виділі 6 кварталу 46 Лужанського лісництва, право постійного користування якою належить ДП «Великобичківське лісомисливське господарство», правонаступником якого є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» та диск DVD-R з обмінними файлами «XML» в електронному виглядіз та із зазначенням координат поворотних точок.

Витребувано з Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області (, адреса: Закарпатська обл., Тячівський р-н, смт. Солотвино, вул. Харківська, буд. 1) оригінал або відповідно завірену, якісну, придатну для дослідження копію Викопіювання з проекту формування території в місці розташування земельної ділянки з кадастровим № :01:0001:0022 та з відповідними умовними позначеннями.

Підготовче судове засідання відкладено.

12.12.2024 року від Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, до суду надійшли витребувані докази. (т. 2)

Зазначена цивільна справа перебувала в провадженні судді Рахівського районного суду Закарпатської області Тулика І.І..

На підставі розпорядження керівника апарату Рахівського районного суду Закарпатської області № 6 від 13.02.2025 року було призначено повторний автоматизований розподіл та дану цивільну справу на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу було передано в провадження судді Рахівського районно суду Закарпатської області Попової О.М..

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.02.2025 року, прийнято до розгляду дану позовну заяву та призначено підготовче судове засідання.

В подальшому до закінчення підготовчого судового засідання від Тячівської окружної прокуратури до суду надійшло клопотання про зміну предмета позову, яке обґрунтовано тим, що у провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа № 305/2260/24 за позовом Тячівської окружної прокуратури в інтересах держави в в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) до Рахівської РДА, ОСОБА_1 , третя особа ДП «Ліси України», про скасування розпорядження, державного акта на право власності на земельну ділянку та державної реєстрації, повернення у державну власність земельної ділянки :01:001:0022 площею 0,8054 га. Разом з тим, під час розгляду судом зазначеної цивільної справи, ОСОБА_1 здійснено поділ спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0022 на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0108 площею 0,1821 га та :01:002:0109 площею 0,6233 га. Отже, на даний час, земельна ділянка з кадастровим номером :01:0001:0022 площею 0,8054 га, відносно якої окружною прокуратурою заявлено позовну вимогу щодо повернення у державну власність, поділена ОСОБА_1 на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0108 площею 0,1821 га та :01:002:0109 площею 0,6233 га. Таким чином, внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:0001:0022, така припинила своє існування як об`єкт нерухомого майна, у зв`язку із чим задоволення позовної вимоги про її повернення на користь держави не призведе до поновлення порушених прав держави у даних правовідносинах. Водночас, відповідно до долучених до справи доказів, утворена в результаті поділу земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0108 площею 0,1821 га накладається на землі лісогосподарського призначення. Також, факт накладення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0108 площею 0,1821 га на землі лісогосподарського призначення підтверджується фрагментом картографічних матеріалів з нанесеними межами кварталу №46 Лужанського лісництва ДП «Великобичківське лісомисливське господарство» відповідно до матеріалів базового лісовпорядування 2021 року, виготовленого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект», з якого вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0108 повністю накладається на землі лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство» та знаходяться в межах 46 кварталу Лужанського лісництва вказаного підприємства. Земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0109 площею 0,6233 га не накладається на землі лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство».

Враховуючи вищенаведене та з метою ефективного захисту інтересів держави в даних правовідносинах, необхідно змінити предмет позову шляхом зміни позовних вимог, зазначених у пунктах 1-4 прохальної частини позовної заяви замість земельної ділянки з кадастровим номером :01:0001:0022 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0108, а саме просять: визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 563 від 02.12.2008 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок за межами населених пунктів» в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1821 га в урочищі Местечень за межами населеного пункту на території земель Білоцерківської сільської ради (кадастровий номер :01:002:0108); визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 468245 від 03.08.2009, яким посвідчується право власності ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0108 площею 0,1821 га в урочищі Местечень на території земель Білоцерківської сільської ради для ведення особистого селянського господарства; скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0108 площею 0,1821 га для ведення особистого селянського господарства; зобов`язати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) повернути у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ - 00022496) земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0108 площею 0,1821 га. (т. 3 а.с. 19-26)

Також до закінчення підготовчого судового засідання від представника відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява про визнання позову, в якому останнім зазначено, що змінені позовні вимоги по справі № 305/2260/24 визнають та не заперечують проти їх задоволення. (т. 3 а.с. 42-47)

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.08.2025 року закрите підготовче провадження і справа призначена до розгляду по суті.

Прокурор у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги які викладені в клопотання про зміну предмета позову, спираючись на мотивувальну частину позову та клопотання.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Геревич М.М. у відкрите судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та участі ОСОБА_1 у порядку письмового провадження. Заяву про визнання позову (змінених позовних вимог) підтримуємо у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечуємо.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, до суду не з`явився причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

Статтею 43 ЦПК України серед іншого визначено, що учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, за цими правилами суд надає оцінку доказам, які є в матеріалах справи та на які сторони посилаються, як на підтвердження своїх вимог та заперечень, та не може вважати встановленими факти, які не підтверджені наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених обставин є обов`язковим, оскільки такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 43,57 ЦПК України).

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 229 ЦПК України, визначено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Згідно доказів доданих до клопотання про зімну предмета позову, під час розгляду судом зазначеної цивільної справи, ОСОБА_1 здійснено поділ спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0022 на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0108 площею 0,1821 га та :01:002:0109 площею 0,6233 га. Земельна ділянка з кадастровим номером :01:0001:0022 площею 0,8054 га, відносно якої окружною прокуратурою заявлено позовну вимогу щодо повернення у державну власність, поділена ОСОБА_1 на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0108 площею 0,1821 га та :01:002:0109 площею 0,6233 га.

Таким чином, внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:0001:0022, така припинила своє існування як об`єкт нерухомого майна, у зв`язку із чим задоволення позовної вимоги про її повернення на користь держави не призведе до поновлення порушених прав держави у даних правовідносинах.

Водночас, відповідно до долучених до справи доказів, утворена в результаті поділу земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0108 площею 0,1821 га накладається на землі лісогосподарського призначення.

Також, факт накладення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0108 площею 0,1821 га на землі лісогосподарського призначення підтверджується фрагментом картографічних матеріалів з нанесеними межами кварталу №46 Лужанського лісництва ДП «Великобичківське лісомисливське господарство» відповідно до матеріалів базового лісовпорядування 2021 року, виготовленого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект», з якого вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0108 повністю накладається на землі лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство» та знаходяться в межах 46 кварталу Лужанського лісництва вказаного підприємства.

Земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0109 площею 0,6233 га не накладається на землі лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство».

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Конституції України, ч. 1 ст. 1 Земельного кодексу України (далі ЗК України), земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Стаття 5 ЛК України передбачає, що до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства.

Також за ст. 55 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ЗК України, до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

При цьому, як зазначено у ст. 16 ЛК України, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 8 ЛК України, право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

За правилами ч. 3 ст. 83, ч. 4 ст. 84 ЗК України до земель державної та комунальної власності, які не можуть передаватися в приватну власність, віднесено землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 164 ЗК України, складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необгрунтованого їх вилучення для інших потреб.

Частиною 1 ст. 22 ЛК України встановлений виключний перелік підстав припинення права постійного користування лісами. В силу вимог ч. 1 ст. 24 ЛК України права лісокористувачів охороняються законом і можуть бути обмежені або припинені лише у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 32 ЛК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) районні державні адміністрації у сфері лісових відносин на їх території передають у власність, надають у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею до 1 гектара, що перебувають у державній власності, у межах сіл, селищ, міст районного значення та припиняють права користування ними.

В силу вимог ч. ч. 1, 2, 4 ст. 20 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) віднесення земель то тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Згідно із ст. 21 ЗК Кодексу, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У силу вимог ст. 378 ЦК України право власності на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, органи прокуратури України здійснюють представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з нормами та ст.ст. 6, 13 Конституції України, ст. 149 ЗК України органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, на даний час виступає Кабінет Міністрів України, який на даний час позбавлений можливості раціонально розпоряджатись вказаною земельною ділянкою.

Положеннями ст. 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно з ч. 3 вказаної статті, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Згідно із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, майно може бути витребувано від кінцевого набувача з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, оскільки вимоги власника про визнання недійсними правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після визнання незаконним і скасування первинного рішення про його відчуження, не підлягають задоволенню (постанова від 04 липня 2018 року у справі № 361/3009/16-ц); захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до незаконно володіючої цим майном особи (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача (постанова від 30 травня 2018 року у справі №368/1158/16-ц).

Таким чином, враховуючи, що відповідачем ОСОБА_3 визнано змінені позовні вимоги, на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд вважає, що позовна заява Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області, в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації), до Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області (Рахівської районної військової адміністрації Закарпатської області), ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", про скасування розпорядження, державного акта на право власності на земельну ділянку та державної реєстрації, повернення земельної ділянки у державну власність (змінені позовні вимоги), підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10 -12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області, в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації), до Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області (Рахівської районної військової адміністрації Закарпатської області), ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", про скасування розпорядження, державного акта на право власності на земельну ділянку та державної реєстрації, повернення земельної ділянки у державну власність, - задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 563 від 02.12.2008 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок за межами населених пунктів» в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1821 га в урочищі Местечень за межами населеного пункту на території земель Білоцерківської сільської ради (кадастровий номер :01:002:0108).

Визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 468245 від 03.08.2009, яким посвідчується право власності ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0108 площею 0,1821 га в урочищі Местечень на території земель Білоцерківської сільської ради для ведення особистого селянського господарства.

Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0108 площею 0,1821 га для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) повернути у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ - 00022496) земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0108 площею 0,1821 га.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя О.М. Попова