Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4052/25
Провадження № 2/279/1833/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу №279/4052/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2025 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області 26 грудня 2001 року.

Від шлюбу у них є спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною з інвалідністю (посвідчення серії НОМЕР_2 від 20 червня 2024 року).

Відповідач, будучи батьком дитини, останнім часом взагалі не бере участі в її матеріальному забезпеченні: не надає коштів на їжу, одяг, лікування та інші потреби. Усі витрати на догляд, лікування, розвиток та утримання дитини вона несе самостійно.

Відповідно до статей 180, 181 та 182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Зазначає, що згідно з частиною третьою статті 182 СК України, у разі якщо у дитини є інвалідність, суд може визначити розмір аліментів у більшому обсязі, ніж встановлено законом, у зв`язку з необхідністю покриття додаткових витрат. Просить рішенням суду стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням того, що дитина має інвалідність і потребує додаткових витрат на лікування та догляд. Визначити початок стягнення аліментів з дня подання позову до суду.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.07.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації.

Ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 26.07.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 027, у встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористався, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5, 8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач порушила спір про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом до 18 років, згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 26.06.2024 року.

26.12.2001 року позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб, про що Сингаївською сільською радою Коростенського району Житомирської області видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_4 від 26.12.2001 року та складено відповідний актовий запис №11.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в Книзі реєстрації народжень виконавчого комітету Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області 25.10.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №14 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 25.10.2011 року. Посвідченням серії НОМЕР_2 від 26.06.2024 року підтверджено, що ОСОБА_3 , 2011 року є дитиною з інвалідністю до 18 років. Медичними висновками КНП "Коростенська ЦМЛ КМР" № 20 від 04.04.2024 та № 95 від 31.12.2024 встановлений діагноз та медичні рекомендації щодо лікування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зі строком дії до 14.09.2029 року.

На даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач допомогу у матеріальному забезпеченні їхньої спільної дитини не надає.

Статтею 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст.8, 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Відповідно до ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Положеннями ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ч.1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Доказів про надання в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання неповнолітнього сина відповідачем до суду не подано.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (cт.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. (ч.1 ст.182 СК України).

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з положеннями частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України.

Тобто, суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181, 182 СК України.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Заперечень щодо визначеного позивачем розміру аліментів, а також наявності інших обставин, які перешкоджають відповідачу сплачувати аліменти у запропонованій частці від доходу відповідач не надав.

Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1, 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає встановленим той факт, що дитина перебуває на утриманні та матеріальному забезпеченні матері, однак такий обов`язок у силу закону покладений також на відповідача як батька дитини.

Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що у батьків виникають відносно дітей однакові обов`язки по їх утриманню та матеріальному забезпеченню, відповідач як батько, має обов`язок брати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини. Судом не встановлено наявності обставин, які б перешкоджали відповідачу у виконанні його батьківських обов`язків, а саме брати участь у матеріальному забезпеченні дитину.

Враховуючи стан здоров`я дитини, що зумовлює необхідність підвищеного рівня забезпечення, а також, що у батьків виникають відносно дитини однакові обов`язки по її утриманню, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки доходу, щомісячно, який визначається з урахуванням позиції сторін, відсутності інформації про наявність у відповідача інших утриманців та відсутності у справі доказів щодо розміру отриманого відповідачем доходу.

Враховуючи наведене суд вважає, що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) останнього, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням ст.182 Сімейного кодексу України.

У відповідності до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, враховуючи, що позивач звернулась до суду 02.07.2025 року, то аліменти мають бути присуджені з дня її звернення до суду з позовом.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, необхідно допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141,258,259, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355, 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити .

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Мирне Коростенського району Житомирської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в розмірі місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок, за ставками судового збору, який діяв на день подачі позовної заяви.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_6 виданий 04.09.2023 року органом 1820, РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ