Провадження № 2/932/1589/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Петуніна І. В.

за участю секретаря Христюк М. В.

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

третя особа: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на дитину, в обґрунтування якого вказала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05.03.2013 у справі № 179/144/13- ц. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу спільна дитина залишилась проживати з позивачкою. Після припинення шлюбних відносин сторін відповідач життям дитини не цікавиться, участі у його вихованні не приймає, здоров`ям дитини не опікується, вважає, що батько дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Натомість, позивачка одноособово утримує сина, займається його вихованням, піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створює належні умови для розвитку його природних здібностей. Через високі розумові здібності хлопця із загальноосвітніх предметів, які викладались у школі, та значне випередження ним за рівнем знань шкільної програми, за умови відсутності у 1 загальноосвітній школі екстернатної можливості її завершення (для дострокового вступу до вищого навчального закладу) позивачка була вимушена перевести сина на дистанційне навчання до приватного навчального закладу ТОВ «Центр освіти «Оптіма», концепцією якого є дистанційна освіта за індивідуальною (екстернатною) формою навчання, де, починаючи із 28.08.2024 дитина наразі навчається та є здобувачем освіти 11-СЕ2 класу. Згідно із договором про надання освітніх послуг № 18 від 20.08.2024, укладеного із ТОВ «Центр освіти «Оптіма», станом на дату подання цього позову, позивачкою сплачено за навчання сина 30000 грн. Відповідно до характеристики, виданої вказаним навчальним закладом від 16.05.2025 № 02 21-1/2218 ОСОБА_6 навчається за індивідуальною (екстернатною) формою навчання та згідно довідки від 27.09.2024 № 02-21-1/4073 орієнтовний термін закінчення навчання до 01.07.2025. Так, у характеристиці зазначено, що ОСОБА_6 «Прагне отримувати глибокі знання з інформатики. Завдяки поєднанню технічних навичок, наполегливості, творчого та аналітичного мислення, ОСОБА_6 готовий до нових викликів у сфері інформаційних технологій і може бути успішним учасником різноманітних цифрових проєктів. Демонструє цифрову грамотність, уміє ефективно застосовувати сучасні цифрові інструменти для навчання та творчості. Швидко опановує нові технології та застосовує їх для вирішення практичних завдань.». Через успіхи та зацікавленість дитини у даній сфері для розвитку відповідних здібностей у дитини, хлопчик навчався у ТОВ «Комп`ютерна академія ШАГ Дніпро ПКО» - міжнародний навчальний центр, що спеціалізується на комп`ютерній освіті, але навчання ОСОБА_6 так і не закінчив через неможливість позивачки самотужки сплачувати досить дороговартісне навчання, адже позивачка є єдиною працездатною особою у сім`ї працює фахівцем у АТ «Універсал Банк» і одноособово утримує дитину, навчання якої потребує значних коштів. За твердженням позивачки, через неможливість закінчити Комп`ютерну академію ШАГ та здобути ґрунтовні знання в області ІТ-технологій і омріяний диплом, дізнавшись напередодні закінчення останнього року навчання в академії, у дитини погіршився психологічний стан, з`явились проблеми зі сном та апетитом, і задля того, щоб підтримати сина, який перебував у вкрай пригніченому стані, позивачка оплатила для дитини відвідування театральної студії « ІНФОРМАЦІЯ_2 », засновником якої є психолог, сертифікований гештальт-терапевт, супервізор ФОП ОСОБА_7 . Також, враховуючи, що відповідно до довідки зі школи від 27.09.2024 № 02-21-1/4073 дитина закінчує у поточному році навчання і з урахування здібностей хлопчика визначилась із досить складним спеціалізованим напрямком подальшого навчання інженерія, для належної підготовки до складання Національного мультипредметного тесту з фізики (обов`язкового для такої спеціалізації предмета) позивачка винайняла для Максима репетитора з фізики. Таку послугу дитина отримує у ФОП ОСОБА_8 , також, дитина відвідувала індивідуальні заняття з англійської мови, про це свідчить договір, укладений позивачкою з ФОП ОСОБА_9 від 25.08.2012 № 2508212 та оплата за 10 занять на суму 2000 грн.

Вважає, що вона, як мати прикладає максимум зусиль для надання належного виховання та отримання якісної освіти їх спільної із відповідачем дитиною, але поряд із високими досягненнями хлопця у навчанні та культурному розвитку, останній має проблеми зі здоров`ям, як хронічні так і періодичні. Так, дитина має хронічне захворювання серця: «Функціонуюче відкрите овальне вікно, через таку патологію дитина перебуває на обліку у кардіолога. Відповідно до довідки, виданої КП «Магдалинівська ЦРЛ» Магдалинівської районної ради Дніпропетровської області від 04.08.2020, ОСОБА_5 призначено відвідувати спеціальну групу для занять фізичною культурою під час навчання у школі. Також дитина перебуває під постійним наглядом лікаря-кардіолога, спочатку це був дитячий лікар-кардіолог Дніпропетровського обласного клінічного центру кардіології та кардіохірургії Дніпропетровської обласної ради, а згодом лікаря-кардіологя Медичного центру JMC. З огляду на те, що наразі щомісячно один прийом у лікаря-кардіолога та проведення обстеження вартує 790 грн та щомісячно позивачкою придбаваються, підтримуючі стан здоров`я дитини, медичні препарати, які призначаються лікарем, ця стаття витрат є періодичною. Щодо інших хронічних захворювань дитини, то відповідно до консультативного висновку дитячого ортопеда-травматолога від 18.08.2023, ОСОБА_6 встановлено діагноз: «сколіоз грудо поперекового відділу хребта 2 ступеня та двостороння плоскостопість». Серед призначень лікаря: «Загальний масаж м`язів спини, нижніх кінцівок № 10». Так, відповідно до цього призначення, дитина пройшла курс масажів у Центрі масажу «Нега» у масажиста Вікторії Мандріки. Крім того, дитині проводилось хірургічне лікування 28.03.2019. Також, відповідно до призначень дерматолога Центру косметології та дерматології професора Святенко: від 03.02.2023 за вродженим діагнозом «фолікулярний кератоз» та набутим «акне» дитині було призначена чистка обличчя та медикаментозні препарати, які були придбані позивачкою на суму 1200 грн, від 13.02.2023 за діагнозом «акне» Максиму були призначені косметологічні препарати загальну суму 1145,50 грн. Таким чином, наявність у дитини хронічних захворювань серця, опорно-рухової системи, фолікулярного кератозу, акне та інших супутніх хвороб передбачає постійні фінансові витрати на обстеження, лікування та придбання відповідних лікарських засобів, що по своїй природі є періодичними платежами, якими за правовою природою є аліменти. Не зважаючи на стан здоров`я дитини, його навчання, підготовку до вступу до вищого навчального закладу та природні здібності дитини у сфері інженерних технологій відповідач не приймає жодної участі у задоволенні потреб дитини, як особисто, так і шляхом її матеріального забезпечення нарівні із позивачкою. При цьому, відповідач є особою працездатного віку, немає вад здоров`я, матеріально забезпечений, але не утримує свою дитину відповідно до її фізичних, соціальних, освітніх потреб у відповідності до її віку. Підтвердженням спроможності відповідача матеріально утримувати дитину сторін є той факт, що станом на 31.12.2024 у приватній власності відповідача наявне рухоме майно вартістю 530310 грн, нерухоме майно (дві земельні ділянки, загальною площею 2203 м2; два житлових будинка та квартира), а сукупний офіційний дохід склав 984 974 грн, тобто майже мільйон гривень. Незважаючи на високий дохід відповідача та наявність у власності останнього переліченого майна відносно спільної із позивачкою дитини ним не здійснюється її матеріальне забезпечення, з урахуванням її особливих та вкрай необхідних потреб.

Просила стягнути з відповідача на свою користь, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у сумі 64133 (шістдесят чотири тисячі сто тридцять три) гривні та стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Відповідачем ОСОБА_3 до суду було надано відзив на позовну заяву, де зазначив, що категорично не погоджується з твердженням позивачки, що він після припинення шлюбних відносин не цікавився життям дитини, зазначає, що після шлюбних відносин, він за власною ініціативою систематично щомісяця надав добровільну матеріальну допомогу на утримання їхнього сина, окремо забезпечував додаткові витрати на подарунки до днів народження, інших свят, придбання одягу, ліків, меблів для дитячої кімнати починаючи з 2012 року. Щодо стягнення витрат на навчання в приватних закладах зазначає, що він вперше дізнався, що його син навчається в даних приватних закладах, питання щодо навчання сина в вищезазначених закладах з ним не узгоджувалось, у зв`язку із чим вважає, що рішення про навчання сина в приватній школі є виключно бажанням позивачки, а сама позивачка не надала достатні обґрунтовані пояснення щодо крайньою необхідністю чи обставин навчання сина в приватній школі в розумінні ст. 185 СК України. Просить взяти до уваги, що син не має альтернативу безкоштовно навчатись в комунальних закладах та державних закладах, додатково вказує, що у нього на утриманні перебуває ще одна малолітня дитина ОСОБА_10 , 2018 р.н., тому такі дорого вартісні статті витрат, як навчання в приватних закладах, необхідно заздалегідь узгоджувати, а не ставити перед фактом про вже понесені витрати. Відвідування театральної студії «Флора» не підпадає під додаткові витрати в трактуванні ст. 185 Сімейного кодексу України. Щодо винаймання для сина репетиторів, зазначає, що дані витрати входили до матеріальної допомоги, яку відповідач надсилав для свого сина щомісяця. Щодо фінансових витрат на хвороби сина зазначає, що вони по своїй природі є періодичними платежами, які за правовою природою є аліментами і з його сторони покривались щомісячно матеріальною допомогою. Зазначає, що позивачкою доданий не весь текст декларації, що була подана його дружиною а саме нею умисно прихована інформація щодо наявних у відповідача кредитних зобов`язань в розмірі 450000 грн. Зазначає, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 набутий ним за договором купівлі-продажу за ціною 49037 грн, в даному будинку він зараз проживає, земельна ділянка площею 0,1239 за адресою: АДРЕСА_1 є земельною ділянкою на які розташований будинок в якому він проживає, квартира в м. Дніпро набута відповідачем у власність за договором дарування, земельна ділянка площею 0, 0964 га за адрсою: АДРЕСА_2 придбана ним за 21131 грн, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 придбаний за 73136, наголошує, що даний будинок не придатний для проживання. Автомоіль марки KIA SPORTAGE 2021 був придбаний відповідачем в кредит. Фактично машину він продав у травні 2024 року та за отримані кошти від продажу та за кошти взяті в кредит придбано автомобіль марки Volkswagen 2023 оку на ім`я дружини відповідача ОСОБА_4 . Додатково зазначає ,що має ще одну малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка має тяжкі порушення зору, максимальний розмір аліментів, які він може сплачувати позивачці на утримання їхнього сина складає від його заробітків (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Не погоджується з в вимогою щодо стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу у розмір 15000 грн, оскільки не надано детальної калькуляції (розрахунку) наданих правничих послуг, відсутні квитанції, чеки, які підтверджують факт оплати адвокатських послуг Онищук Б.М.

У зв`язку із вищезазначеним, прохав суд, стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі від його заробітків (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, відмовити у повному обсязі в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину та стягнення з витрат на професійну правничу допомогу.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

12.06.2025 року представником відповідачки до суду було подано відповідь на відзив, якого вбачається наступне. Відповідач стверджує, що, починаючи з 2012 року за власною ініціативою систематично щомісяця надавав добровільну матеріальну допомогу на утримання сина, і додає квитанції про перерахування коштів. Серед наданих відповідачем квитанцій ідентифікувати платежі від його ПІБ на ім`я позивачки із зазначенням платежу: «аліменти, подарунок тощо» вбачається за можливим наступні платежі:- 2012 рік «Онищук Максим детсад за август сентябрь 12.09.2012 307,52 грн», всього 307,52 грн;- - 2020 рік «Аліменти: 21.12.2020 2009,9 грн», всього 2009,9 грн; 2021 рік «Аліменти 23.02.2021 2009,9 грн; 21.10.2021 2009,9 грн; 04.2021 2009.9 грн; 19.03.2021 2009,9 грн; 23.09.2021 2009,9 грн; 21.12.2021 2009,9 грн; 19.11.2021 2009,9 грн; 19.06.2021 2009,9 грн; 20.05.2021 2019,85 грн; 20.08.2021- 2009,9 грн; 21.07.2021 - 2009,9 грн», всього 22118,85 грн. «Подарунок на новий рік 21.12.2021 2009,9 грн; подарок Максиму 22.04.2021 Документ сформований в системі «Електронний суд» 11.06.2025 2 1004,95 грн+4029,75 грн», всього 7044,6 грн.- 2022 рік «Аліменти: 18.10.2022 2009 грн; 21.12.2022 2009 грн; 19.06.2022 2009,9 грн; 19.11.2022 2009 грн; 21.02.2022 2009,9 грн; 23.04.2022 3020 грн; 20.03.2022 2009,9 грн; 15.04.2022 2009,9 грн; 21.01.2022 2009,9 грн», всього 16076,5 грн. « ОСОБА_11 на новий рік 26.12.2022 3038 грн».- 2023 рік «Аліменти: 24.08.2023 2009 грн; 24.07.2023 2009 грн; 22.12.2023 2009 грн; 22.01.2023 2058 грн; 20.04.2023 2009 грн; 23.03.2023 2009 грн; 21.11.2023 2009 грн; 20.05.2023 2009 грн; 20.09.2023 2009 грн; 27.06.2023 2000,18 грн; 25.02.2023 2009 грн» всього 22139,18 грн. «Подарунок Максиму на день народження ІНФОРМАЦІЯ_5 5047 грн». Також, відповідачем надано підтвердження перерахування на карту дитини від 24.04.2025 на суму 10000 грн (подарунок на день народження) та на карту позивачки від 18.08.2024 на суму 10000 грн (на школу). Інші, згадані відповідачем у його відзиві перерахування на користь дитини не підтверджені доданими до відзиву платіжними документами. Аналізуючи вищевказані добровільні перерахування відповідача аліментів на користь позивачки вбачається, що їх перерахування є нерегулярними та не відповідають потребам дитини відповідного віку у момент їх перерахування, тому позивачка і вимушена звернутись до суду із цим позовом. Що стосується подарунків до дня народження та нового року, то ці платежі не відносяться ні до аліментних, ні до додаткових витрат, які позивачка просить стягнути з відповідача солідарно.

Відповідач заперечує проти солідарного відшкодування понесених додаткових витрат на спільну дитину за її навчання у ТОВ «Центр освіти «Оптіма», ТОВ «Комп`ютерна академія ШАГ Дніпро ПКО» на підставі того, що з ним не було узгоджене це навчання і те, що це не є додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України, як не є додатковими витратами і заняття дитини з фізики, англійської мови. При цьому, як зазначалось в позові відповідач не цікавиться життям дитини, не спілкується із сином та позивачкою, відповідно про будь-яке погодження із відповідачем місця навчання дитини, тощо об`єктивно не представлялось за можливе. У свою чергу хлопець з раннього віку має схильність і вже з підліткового виражені здібності у математично-технічній та айті сфері. Також за своїми знаннями значно випереджував програму у загальноосвітній школі комунальної форми власності тому позивачкою і було надано сину можливість екстерном закінчити приватну школу на рік раніше і вступити до вищого навчального закладу відповідно раніше. Також, з урахування здібностей хлопчика, про що говорять і його оціночні показники з точних наук, і характеристики навчальних закладів, і результати тестування за Європейською методикою професійної орієнтації для підлітків «Magellano Університет», для їх подальшого розвитку дитина і відвідувала спеціалізовану комп`ютерну школу. Таким чином, навчання у вищевказаних закладах викликані особливими обставинами - з розвитком здібностей дитини, а отже сплачені кошти на навчання у цих закладах є додатковими виплатами в розумінні ст. 185 СК України. Це ж стосується і додаткових занять з фізики та англійської мови. Ураховуючи вказані здібності дитини, як також зазначалось у позові, «визначилась із досить складним спеціалізованим напрямком подальшого навчання інженерія, для належної підготовки до складання Національного мультипредметного тесту з фізики (обов`язкового для такої спеціалізації предмета) позивачка винайняла для Максима репетитора з фізики.» Теж саме стосувалось і англійської мови, адже вивчення ІТ-технологій нерозривно пов`язане із глибокими знаннями «технічної» англійської мови для використання її у відповідних технологічних процесах, а тому ця потреба є похідною від вивченні фізики у контексті інформаційних технологій. Таким чином, для розвитку здібностей дитини у згаданій сфері потрібен комплексний підхід, який потребує додаткових витрат, та які повинні сплачуватись обома батьками. Щодо посилання відповідача на те, що витрати на таке навчання покривали вищезгадані перерахування аліментів та грошових подарунків, наводячи при цьому висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 29.04.2022 у справі № 761/27222/20 в якій зазначено, що «підготовка до ЗНО, заняття з репетитором для підготовки до вступу до вищого навчального закладу, придбання посібників, не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України.», то необхідно зазначити, що вказані заняття з фізики та англійської мови є необхідними для розвитку здібностей дитини, в контексті саме здібностей, як особливих обставин, а не безпосередньо для складання ЗНО. В даному випадку особливими обставинами є необхідність в розвитку дитини за наявності в неї здібностей (що входить до перелічених обставин у ст. 185 СК України). Щодо твердження відповідача, що перелічені у позові хронічні захворювання дитини, а саме: функціонуюче відкрите овальне вікно (захворювання серця); сколіоз грудо-поперекового відділу хребта 2 ступеня та двостороння плоскостопість; фолікулярний кератоз; акне та відповідні докази витрат на обстеження, лікування цих захворювань відносяться до періодичних платежів, то позивачкою це не спростовується, а лише зазначається, що під час визначення розміру аліментів, для стягнення яких остання також звернулась до суду, за приписами ст. 182 СК України, що стосується визначення розміру аліментів, враховується, зокрема стан здоров`я дитини, а не як зазначає відповідач ст. 185 СК України, що стосується додаткових витрат на дитину. Крім того, відповідач стверджує, що усі надані останнім докази оплати зі сторони позивачки покривались щомісячно матеріальною допомогою, що підтверджується відповідними квитанціями про перерахування коштів на ім`я ОСОБА_1 . Відповідно до цих періодичних перерахувань середньомісячний розмір аліменти, зокрема за 2023 рік становив 2000 грн. При цьому, до позову додавались підтверджуючі документи, що тільки для забезпечення дитини обстеження, лікування, придбання лікарських засобів позивачкою в місяць витрачалось значно більше. Тому стверджувати, що усі ці витрати нарівні із позивачкою покривались відповідачем є безпідставним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Щодо матеріального становища, наявність на праві власності, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів у відповідача. Відповідач у відзиві зазначає, що реальними та постійними доходами, які він отримував та отримує за основним місцем роботи в вигляді заробітної плати. При цьому, як зазначає сам відповідач останнім було придбано таке нерухоме майно:- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 49037 грн (дата набуття 21.12.2015):- житловий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 загальною вартістю 94267 грн (дата набуття 20.10.2020). Також у приватній власності відповідача наявне інше нерухоме майно:- земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 набута на безоплатній основі 25.03.2016 в порядку приватизації;- квартира у м. Дніпрі, набута на безоплатній основі 19.09.2013 в порядку дарування. Крім того, із використанням банківського кредиту на суму 477279 грн відповідачем було придбано автомобіль легковий марка: KIA, модель SPORTAGE, рік випуску 2021, вартістю 530310 грн (згідно декларації дружини відповідача дата набуття права 20.07.2021, хоча згідно договору купівлі-продажу ТЗ 14.07.2021, а згідно зазначеної самим відповідачем у відзиві 22.07.2021), що також є незрозумілим. 31.05.2024 відповідач на підставі нотаріально посвідченої довіреності уповноважив ОСОБА_12 розпоряджатися вказаним автомобілем і як сам стверджує «фактично дану машину «продав по довіреності» тієї ж дати, але жодних доказів такого відчуження суду не надає. При цьому, відповідач додає до відзиву договір купівлі-продажу цього ж ТЗ, укладеного між ФОП ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 12.07.2024 (сума договору- 720000 грн). Також, відповідач додає до відзиву кредитний договір від 27.05.2024 № , відповідно до якого останній є позичальником на суму 450000 грн і пояснює, що кошти у сумі 720000 грн та 450000 грн були використані останнім для придбання його дружині автомобіля легкового марки: VOLKSWAGEN, модель: ID.4 CROZZ, рік випуску: 2023, вартістю 1 274 100 грн (дата набуття 31.05.2024), що по суті є спільною сумісною власністю подружжя і частка відповідача у грошовому еквіваленті вартості автомобіля складає 637050 грн. Враховуючи вищевикладене, станом на сьогодні у власності відповідача наявне рухоме та нерухоме майно. При цьому, позивачкою доведено витрати відповідача на придбання вищевказаного рухомого та нерухомого майна сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а відповідачем не доведено джерело походження коштів, зокрема джерело виплати кредиту за три роки у сумі 477279 грн, оформленого для придбання автомобіля, з урахуванням офіційного доходу за 2024 рік 263079 грн. У свою чергу відповідачем не доведено факт придбання VOLKSWAGEN, модель: ID.4 CROZZ, рік випуску: 2023 вартістю 1 274 100 грн за кошти від відчуження KIA, модель SPORTAGE у сумі 720000 грн та кредиту на суму 450000 грн. Таким чином відсутні належні докази того, що кошти у сумі 720000 грн були витрачені відповідачем і відсутні у його розпорядженні, що повинно враховуватись судом під час визначення розміру аліментів, адже згідно зі ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів впливає на розмір аліментів. Крім того, відповідачем не надано відомостей щодо його доходу за поточний 2025 рік. Щодо наявності у відповідача інших дітей Так, позивач має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка за його твердженням «має тяжкі порушення зору, та перебуває на обліку в КП «Дніпропетровська обласна клінічна офтальмологічна лікарня»…та потребує постійного (кожні 2-3 місяці) апаратного лікування стаціонарно (як наслідок постійні додаткові витрати), що підтверджуються копією консультаційного висновку офтальмолога», однак відповідно до доданого відповідачем вказаного висновку відсутні такі рекомендації, як «постійне апаратне лікування стаціонарно», натомість в рекомендаціях міститься «повторний огляд через 1-2 місяці», що не є періодичним стаціонарним лікуванням на яке, як вказує відповідач останній несе додаткові витрати. Щодо витрат на професійну правову допомогу відповідач у відзиві зазначає про те, що до уточненої позовної заяви на підтвердження понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що акт надання послуг про надання правової допомоги позивачці, який додано до позову- це документ, який підтверджує, що певну послугу було надано, і сторони підписали його, підтверджуючи, що послуга виконана і прийнята.

13.06.2025 року до суд було подано заперечення відповідача на відповідь на відзив, з якого вбачається наступне, де вказав, що він здійснює добровільні перекази нерегулярно, крім того позивачка не заперечує факту надсилання коштів, також не погоджується з твердженням позивачки, що не було узгоджено навчання в приватних закладах, оскільки об`єктивно не було можливим, також вважає, що не підтверджується наявність особливих здібностей дитини, у позивачки суперечливі твердження, що ставить під сумнів обґрунтованість додаткових витрат. Щодо придбання автомобіля Volkswagen за кошти відчуження автомобіля KIA, не згоден оскільки автомобіль зареєстровано на дружину відповідача і ці кошти є спільним сімейним бюджетом, зазначає, що все майно та дохід який він набув у шлюбі трактується, як його особистий дохід та майно, яке належить його дружині. Щодо дитини від іншого шлюбу ОСОБА_4 ним подано документи, які підтверджують нею періодичного апаратного лікування в умовах стаціонару. Щодо понесення додаткових витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що наявність ату надання послуг не свідчить про фактичну оплату.

05.08.2025 року третьою особою ОСОБА_4 було подано пояснення третьої особи, з яких вбачається наступне.

З огляду на те, що щорічна декларація за 2024 рік, ОСОБА_4 , як посадової особи місцевого самоврядування, використана, як обґрунтування доходів чоловіка, вважає за необхідне надати наступні пояснення.

Станом на 31.12.2024 року в її чоловіка не було у власності автомобіля KIA SPORTAGE 2021 року випуску. Він його продав 31.05.2024 року за 720 000 грн. У щорічній декларації вона вказувала даний транспортний засіб, оскільки авто було в користуванні їхньої родини у звітному періоді - 31 травня 2024 року ОСОБА_4 придбала автомобіль VOLKSWAGEN ID.4 CROZZ (2023 року випуску) вартістю 1 274 100 грн за кошти, отримані від продажу KIA SPORTAGE (2021 року) та за кредитні кошти в розмірі 450 000 грн, отримані в АТ «ОТП Банк» її чоловіком. Інформація про кредитні зобов`язання її чоловіка зазначена в її щорічній декларації за 2024 рік. Передача цих коштів ОСОБА_4 у користування не потребує додаткових доведень, оскільки вони ведуть спільний сімейний бюджет. Відповідно до інформації Національного агентства з питань запобігання корупції за результатами автоматизованої перевірки її декларації, ознак порушень передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України не виявлено, що свідчить про те, що ознак декларування недостовірних відомостей не виявлено. Вважає, що твердження позивача щодо рівня життя моєї сім`ї подані з перекрученням змісту та правового значення, з метою створення хибного уявлення про наявність у відповідача вищих фінансових можливостей, ніж є насправді. Майно, оформлене на неї, а також її дохід, не може бути підставою для збільшення розміру аліментів, які повинен сплачувати відповідач. Вона розуміє обов`язок ОСОБА_3 щодо утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , однак, як третя особа у справі, не підтримує позовні вимоги щодо визначення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 грн та стягнення додаткових витрат. На її переконання, заявлені вимоги не відповідають реальному матеріальному становищу відповідача та є необґрунтованими. ОСОБА_3 надавав щомісячну добровільну матеріальну допомогу синові ОСОБА_6 шляхом переказу коштів його матері ОСОБА_1 . Також на ньому лежать зобов`язання щодо утримання їхньої спільної доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка має проблеми зі здоров`ям і потребує постійного лікування. ОСОБА_3 має постійний дохід працює майстром у Дніпропетровській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України». Його заробітна плата щомісяця є змінною і залежить від кількості відпрацьованих змін, премій, відпусток тощо. Кредитні кошти не є доходом. У зв`язку з цим, вважає за доцільне, та таким, що відповідає інтересам їхньої з відповідачем доньки ОСОБА_15 , визначити розмір аліментів у частковому розмірі 1/4 від доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Такий підхід дозволить пропорційно розподіляти кошти між усіма особами, яких утримує відповідач

Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 07.05.2025 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 20.05.2025 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 22.07.2025 року було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов, прохала його задовольнити.

Відповідач та третя особа у судовому засіданні підтримали свої вимоги, які були надані письмово.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05.03.2013 у справі № 179/144/13 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

ОСОБА_5 навчається у навчальному закладу ТОВ «Центр освіти «Оптіма», концепцією якого є дистанційна освіта.

Також ОСОБА_5 навчається ТОВ «Комп`ютерна академія ШАГ Дніпро ПКО», вартість якого за один рік складає 33500 грн.

Також суду надано квитанції, відповідно до яких ОСОБА_3 переказував кошти ОСОБА_1 у якості аліментів на дитину.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до довідки № 81 від 23.05.2025 року, ОСОБА_3 працює в Дніпровській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України». Дохід за період з 09.04.2024 року по 30.04.2025 склав 274196, 30 грн.

Відповідачу на праві власності з 20.10.2020 належить домоволодіння вартістю 73136 грн та земельна ділянка вартістю 21131 грн за адресою: АДРЕСА_1 та з 21.12.2015 домоволодіння вартістю 49037 грн за адресою АДРЕСА_1 та з 19.09.2013 подарована квартира за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідачем 22.07.2021 укладено договір про споживчий кредит на придбання транспортного засобу на суму 477279 грн з терміном погашення 21.07.2027.

Відповідачем 27.05.2024 укладено Кредитний договір на суму 450000 грн з терміном погашення 27.05.2029.

V. Оцінка суду

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За змістом ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до18 років складає 3196 гривні.

З урахуванням вище зазначених обставин, а саме матеріального становища відповідача, наявністю у нього іншої дитини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 5000 грн, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що саме цей розмір аліментів на дитину відповідає вимогам виваженості та справедливості.

Доводи відповідача щодо стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі не заслуговують на увагу, оскільки за нормами ст.ст. 180, 184 СК України, спосіб стягнення аліментів покладається на того з батьків, з ким проживає дитина, отже в даному випадку на позивача, яка просить стягнути аліменти саме в твердій грошовій сумі від доходу батька.

Щодо вимог про стягнення додаткових витрат на дитину у сумі 64133 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Суд звертає увагу, що надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог не є належним доказами в розумінні ст. 81 ЦПК України, оскільки такі докази, зокрема договори на навчання дитини у приватному навчальному закладу ТОВ «Центр освіти «Оптіма» та ТОВ «Комп`ютерна академія ШАГ Дніпро ПКО» не можуть підтвердити понесення позивачем додаткових витрат на дитину викликаних особливими обставинами, зокрема саме необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів.

Крім того, позивачем наданий витяг з медичної картки від 13.08.2018 про те, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку у лікаря-кардіолога, однак на теперішній час відповідних доказів не надано.

Також позивачем надані консультації спеціалістів від 06.10.2024 та від 08.10.2024 щодо розтягування зв`язок лівого коліна та геморою під питанням, але суд не вважає їх належними доказами для стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини, оскільки ці витрати охоплюються аліментними зобов`язаннями відповідача.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.

Відповідно до ст.ст. 77-78 ЦПК України - суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, з огляду на вищевказане, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність заявлених позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину, а отже і про необхідність відмови у задоволенні цих позовних вимог.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при поданні позову до суду була звільнена від його сплати за законом, стягнути судовий збір з відповідача на користь держави.

Щодо вимоги розподілу судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи, відповідно до якої остання прохає стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правову допомогу у розмірі 15000, суд зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Виконання договору від 09.05.2025 року з боку адвокатського бюро Станіслава Казанцева «ДЖАСТІС» підтверджується актом надання послуг № 137 від 19.05.2025 року про надання юридичної допомоги.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження №61-15005св19).

Таким чином, визначення у договорі розміру гонорару, опис наданих послуг та наявні в матеріалах справи докази на підтвердження їх сплати не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 09.05.2025 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи та тривалістю розгляду, кількістю проведених судових засідань; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатським бюро Станіслава Казанцева «ДЖАСТІС» та виконаних робіт значення справи для сторони, суд вважає за необхідне визначити розмір правничої у розмірі 9000 грн.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати (крім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Таким чином ціна позову складає 124133 грн. (10000 х 6 + 64133).

Оскільки суд вважає стягнути аліменти у сумі 5000 грн щомісячно, а у задоволенні інших позовних вимог відмовити, то враховуючи викладене, суд пропорційно задоволеним вимогам зменшує суму витрат на професійну правничу допомогу з суми 9000 грн до 2173,91 грн, яка й підлягає стягненню.

На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 176, 258, 259, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 ) третя особа: ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 ) про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на дитину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

У іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнення провадити з 14.04.2025.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2173(дві тисячі сто сімдесят три),91 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім),96 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 29.09.2025.

Суддя І. В. Петунін