Справа № 522/2137/25-Е
Провадження № 2/522/3821/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чорнухи Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Радової Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій просив стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість за заявою-договором № 22224157_RESTRUCT про надання споживчого кредиту від 19.12.2023, у розмірі 124294,78 гривень, а саме: заборгованість по тілу кредиту 89840,03 гривень; заборгованість по процентам 0,85 гривень; заборгованість по комісії 34453,90 гривень; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості обґрунтовані тим, що 19.12.2023 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір № 22224157_RESTRUCT про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 1. розділу 1 «Предмет та умови кредитування» кредитного договору позичальник просив надати споживчий кредит на рефінансування заборгованості в рамках кредитного продукту «Врегулювання кредитної заборгованості» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: загальна сума кредиту: 91389,70 гривень; строк кредиту: 60 місяців; проценти за користування кредитом: 0,001 % річних; комісія за обслуговування кредиту: 2,9 % щомісячно. Кредит надається на рефінансування заборгованості позичальника в АТ «ТАСКОМБАНК» в сумі 91389,70 гривень, шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК». Відповідно до п. 1.11. кредитного договору позичальник доручив банку проведення дебетового переказу коштів для погашення заборгованості за кредитним договором № 303/2090879-СК від 24.11.2015 у сумі 91389,70 гривень, з поточного рахунку № НОМЕР_2 відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» на рахунок № НОМЕР_3 в АТ «ТАСКОМБАНК». Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений у кредитному договорі, Отже, позивач, свої обов?язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Умови зазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, зокрема станом на 15.01.2025 заборгованість за заявою - договором № 22224157_RESTRUCT про надання кредиту від 19.12.2023, становить 124294,78 гривень, а саме: заборгованість по тілу кредиту - 89840,03 гривень; заборгованість по процентам - 0,85 гривень; заборгованість по комісії - 34453,90 гривень.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.

Ухвалою суду від 15.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 11.06.2025.

У судові засідання 11.06.2025, 16.09.2025 сторони не з`являлись, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи судом належним чином. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просив провести розгляд справи без його участі. Відповідач про причини неявки до суду не повідомив, клопотання та заяви до суду не подавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св19) зазначив про те, що у разі, коли наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки судом вжито всіх заходів для забезпечення належного сповіщення відповідача про судовий розгляд, однак відповідач до суду не з`являвся, про причини неявки до суду не повідомляв, не подав відзив, з метою недопущення затягування строків розгляду справи та зважаючи на її малозначність, суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності відповідача, повідомленого про дату, час і місце розгляду справи належним чином.

У зв`язку з неявкою у судові засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

На підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України 16.09.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 26.09.2025.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Положеннями ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 1055 ЦК України встановлює вимоги до форми кредитного договору, зокрема кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Суд встановив, що 19.12.2023 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено та підписано заяву-договір про надання кредиту на «Врегулювання кредитної заборгованості» № 22224157_RESTRUCT (далі заява-договір № 22224157_RESTRUCT) (а. с. 8-11). Відповідно до п. 1.1. заяви-договору № 22224157_RESTRUCT позичальник просив надати споживчий кредит на рефінансування заборгованості в АТ «ТАСКОМБАНК» в рамках кредитного продукту «Врегулювання кредитної заборгованості» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на наступних умовах: загальна сума кредиту: 91389,70 гривень; комісія за надання кредиту: складає 0.00 гривень (сума комісії фіксована (незмінна), застосовується на весь строк кредиту, сплачується одноразово при наданні кредиту); спосіб надання кредитних коштів: кредитні кошти надаються шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 відкритий в AT «ТАСКОМБАНК», операції за яким здійснюється позичальником з використанням електронних платіжних засобів або без їх застосування, в залежності від наявності/відсутності в позичальника електронного платіжного засобу (платіжної картки); строк кредиту: 60 місяців (з 19.12.2023 по 19.12.2028); вид забезпечення: без забезпечення; проценти за користування кредитом: 0,001 %; тип процентної ставки за користування кредитом та порядок нарахування процентів: процентна ставка фіксована та застосовується на весь строк кредиту. Розмір фіксованої процентної ставки, встановлений цією заявою - договором, не може бути збільшений без письмової згоди позичальника. Проценти нараховуються за заявою -договором щоденно на суму залишку заборгованості за кредитом на кінець кожного дня та сплачуються позичальником щомісячно в складі ануїтетних платежів у строки згідно з умовами кредитного договору. Нарахування процентів відбувається за схемою «30/360» (пп. пп. 1.2.1.-1.2.5., 1.2.7.-1.2.8.1. п. 1.2. заяви-договору № 22224157_RESTRUCT).

Підпунктом 1.3.-1.4., 1.6. заяви-договору № 22224157_RESTRUCT визначено, що порядок повернення кредиту та сплати процентів відбувається щомісячно у строки згідно додатку 1 до заяви-договору «Графік платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за кредитом»; комісія за обслуговування кредиту: 2,90 %, що складає 2650,30 гривень; сума комісія фіксована (незмінна), застосовується на весь строк кредиту, нараховується щомісячно; платежі по погашенню кредитної заборгованості здійснюються з застосуванням ануїтетної схеми погашення (однакові суми платежів в кожному розрахунковому періоді протягом усього строку кредитування, окрім останнього (до суми платежу входить сума кредиту, проценти та комісія за обслуговування кредиту).

Банк на умовах заяви-договору зобов?язується надати позичальнику споживчий кредит «Врегулювання кредитної заборгованості», а позичальник (споживач) зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених цією Заявою-договором. Кредит надається на рефінансування заборгованості позичальника в АТ «ТАСКОМБАНК» в сумі 91389,70 гривень, шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК». Протягом строку дії заяви-договору розміри процентів та комісій залишаються незмінними. Позичальник доручив банку проведення дебетового переказу коштів для погашення заборгованості за кредитним договором № 303/2090879-СК від 24.11.2015 у сумі 91389,70 гривень, з поточного рахунку № НОМЕР_2 відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» на рахунок № НОМЕР_3 в АТ «ТАСКОМБАНК» (п. п. 1.10., 1.11. заяви-договору № 22224157_RESTRUCT).

Згідно з п. п. 2.2., 2.5. заяви-договору № 22224157_RESTRUCT, укладанням (підписанням) заяви-договору позичальник підтверджує, що на момент укладання заяви-договору попередньо ознайомлений у письмовій формі та отримав паспорт споживчого кредиту та ознайомився у повному обсязі з інформацією, яка надається споживачу відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування» в тому числі ознайомлений з умовами та правилами надання споживчого кредиту, вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами те недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними витратами за споживчим кредитом, а також з будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає законодавство України, в тому числі інформацією надання якої передбачене нормативними документами Національного банку України, які йому роз?яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими цілком згодний; погоджується з тим, що зобов`язаний повертати кредит щомісячно у строки відповідно до графіку платежів, що містяться у додатку № 1 до заяви-договору, що є її невід`ємною частиною.

Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цієї заяви-договору та взяті на себе зобов`язання; у строки, обумовлені заявою-договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання (пп. пп. 3.1.1., 3.1.2. п. 3.1. заяви-договору № 22224157_RESTRUCT).

Відповідно до пп. пп. 3.3.1., 3.3.2. п. 3.3. заяви-договору № 22224157_RESTRUCT банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов?язань по заяві-договору; при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених заявою-договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів, та стягнути заборгованість в примусовому порядку.

Заява-договір укладена у паперовій формі, набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 5.15. заяви-договору № 22224157_RESTRUCT).

Крім того, у заяві-договорі № 22224157_RESTRUCT міститься власноручний підпис відповідача про отримання ним від банку примірника договору № 22224157_RESTRUCT про надання кредиту на рефінансування діючої кредитної заборгованості в АТ «ТАСКОМБАНК» від 19.12.2023, графіку платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за кредитом та паспорту споживчого кредиту в день укладення заяви-договору.

До матеріалів справи долучені копії графіку платежів (а. с. 12), підписаного відповідачем власноручним підписом, паспорту споживчого кредиту, у якому міститься інформація про основні умови кредитування, щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, підписаного відповідачем власноручним підписом (а. с. 13).

Виконання позивачем зобов`язань за договором підтверджується копією меморіального ордеру № від 19.12.2023 (а. с. 7), меморіального ордеру № від 19.12.2023, з яких вбачається факт переказу позивачем грошових коштів відповідачу у розмірі 91389,70 гривень на банківський рахунок № НОМЕР_1 та дебетового переказу коштів у розмірі 91389,70 гривень для погашення заборгованості за кредитним договором № 303/2090879-СК від 24.11.2015, з поточного рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_3 (а. с. 7), відповідно до умов п. п. 1.10, 1.11. заяви-договору № 22224157_RESTRUCT; виписки по особовому рахунку з 19.12.2023 по 15.01.2025 (а. с. 22-25), у якій відображено рух коштів по рахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно п. 58 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» (далі Закон № 1591-IX), платіжна послуга - передбачена цим Законом діяльність надавача платіжних послуг з виконання та/або супроводження платіжних операцій.

До фінансових платіжних послуг належать такі послуги: послуги із зарахування готівкових коштів на рахунки користувачів, а також усі послуги щодо відкриття, обслуговування та закриття рахунків (крім електронних гаманців); послуги із зняття готівкових коштів з рахунків користувачів, а також усі послуги щодо відкриття, обслуговування та закриття рахунків (крім електронних гаманців); послуги з виконання платіжних операцій із власними коштами користувача з рахунку/на рахунок користувача (крім платіжних операцій з електронними грошима), у тому числі: а) виконання кредитового переказу; б) виконання дебетового переказу; в) виконання іншої платіжної операції, у тому числі з використанням платіжних інструментів; послуги з виконання платіжних операцій з рахунку/на рахунок користувача (крім платіжних операцій з електронними грошима), за умови що кошти для виконання платіжної операції надаються користувачу надавачем платіжних послуг на умовах кредиту, у тому числі: а) виконання кредитового переказу; б) виконання дебетового переказу; в) виконання іншої платіжної операції, у тому числі з використанням платіжних інструментів; послуги з емісії платіжних інструментів та/або здійснення еквайрингу платіжних інструментів; послуги з переказу коштів без відкриття рахунку; послуги з випуску електронних грошей та виконання платіжних операцій з ними, у тому числі відкриття та обслуговування електронних гаманців (ч. 1 ст. 5 Закону № 1591-IX).

Згідно ч.1 ст. 49 Закону № 1591-IX платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі. Платіжна операція з використанням електронних грошей вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на електронний гаманець отримувача.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21) від 25.05.2021 належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній станом на момент укладення договору) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У п. п. 73, 74 постанови від 15.06.2023 у справі № 910/15023/21 Верховний Суд відзначає, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 26.02.2020 у справі № 911/1348/16, від 19.11.2020 у справі № 910/21578/16, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц). Отже, виписки з особових рахунків є документом, який суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору, позики або надання фінансової допомоги тощо.

Отже, суд вважає надану позивачем виписку по особовому рахунку та меморіальні ордери належними та допустимими доказами отримання відповідачем коштів в межах укладеної заяви-договору про надання кредиту на «Врегулювання кредитної заборгованості» № 22224157_RESTRUCT від 19.12.2023.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 22224157_RESTRUCT від 19.12.2023 станом на 15.01.2025 вбачається, що заборгованість відповідача становить 124294,78 гривень: за простроченим тілом кредиту у розмірі 89840,03 гривень, заборгованість за простроченими відсотками - 0,85 гривень, заборгованість за комісією - 34453,90 гривень (а. с. 22).

До матеріалів справи долучено копію повідомлення-вимоги від 09.07.2024 № 182333/70 про необхідність погашення простроченої заборгованості відповідачем, разом із доказами її направлення на адресу відповідача (а. с. 16-17). Докази виконання досудової вимоги відповідачем у матеріалах справи відсутні.

У матеріалах справі відсутні докази повернення відповідачем коштів, отриманих від позивача в межах укладеної заяви-договору про надання кредиту на «Врегулювання кредитної заборгованості» № 22224157_RESTRUCT від 19.12.2023. Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, надати докази на спростування тверджень, наведених у позовній заяві, подати контррозрахунок заборгованості.

Досліджені під час розгляду справи докази є належними та допустимими, у своїй сукупності достатніми для висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції № 3492 від 04.02.2025 (а .с. 21) про сплату позивачем судового збору у розмірі 2422,40 гривень. При відкритті провадження у справі суд встановив надходження та зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оскільки позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 133, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 628, 629 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 30) кредитну заборгованість за заявою-договором про надання кредиту на «Врегулювання кредитної заборгованості» № 22224157_RESTRUCT від 19.12.2023 станом на 15.01.2025 у розмірі 124294,78 гривень (сто двадцять чотири тисячі двісті дев`яносто чотири гривні 78 коп.), яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 89840,03 гривень (вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок гривень 03 коп.), заборгованість за простроченими відсотками - 0,85 гривень (00 гривень 85 коп.), заборгованість за комісією - 34453,90 гривень (тридцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят три гривні 90 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 30) витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Юлія ЧОРНУХА