Номер провадження: 22-ц/813/4366/25
Справа № 946/8832/23
Головуючий у першій інстанції Бурнусус О. О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання ОСОБА_1 в межах розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 січня 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та витребування майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , яким просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , на 3/12 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 та витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3/12 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 січня 2025 року у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено.

ОСОБА_1 оскаржив рішення суду в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи для встановлення достовірності його підпису в нотаріальному реєстрі, де була зареєстрована нотаріальна дія у вигляді видачі довіреності.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримаа клопотання про призначення експертизи та просив його задовольнити, ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 заперечували проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи, заслухавши учасників справи, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання з огляду на таке.

У цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи та, відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно цивільного процесуального законодавства предметом доказування є коло фактів матеріально-правового і процесуального характеру, які підлягають встановленню для вирішення цивільної справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно з ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. п. 7, 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому провадженні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Суд з`ясовує думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції ухвалою від 17.11.2023 року з урахуванням уточнення в ухвалі від 28.11.2023 року відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та призначив підготовче судове засідання на 07.12.2023 року о 15-00 год.

У подальшому підготовче судове засідання продовжувалось в судових засіданнях: 18.01.2024 року о 15-00 год., 15.02.2024 року о 15-00 год., 21.03.2024 року о 15-00 год., 01.05.2024 року о 15-00 год., 11.06.2024 року о 09-40 год., 10.07.2024 року о 11-00 год.

Під час проведення підготовчого судового засідання сторони заявляли, зокрема, клопотання про витребування документів, які задоволені судом з викладенням відповідних мотивів.

10.07.2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 до суду першої інстанції подано клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_1 вважав, у підготовчому провадженні вирішеними питання про всі процесуальні дії, які необхідно вчинити до закриття підготовчого провадження та початку розгляду справи по суті (т. 1 а. с. 150-151).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.08.2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та витребування майна із чужого незаконного володіння підготовче провадження - закрито.

У судовому засіданні суду першої інстанції 16.01.2025 року, після закінчення розгляду справи по суті та дослідження доказів та з не заперечення всіх сторін, суд перейшов до стадії судових дебатів, під час яких в межах наданої репліки у судових дебатах від ОСОБА_1 заявлено усне клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи у задоволенні якого, як вбачається з протоколу судового засідання, судом було відмовлено. Після цього суд завершив судові дебати та о 15-20 год. перейшов до стадії ухвалення судового рішення, вступна та резолютивна частина якого проголошена через 23 хвилини о 15-43 год. того ж дня.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 заявив в апеляційній скарзі клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи для встановлення достовірності його підпису в нотаріальному реєстрі, де була зареєстрована нотаріальна дія у вигляді видачі довіреності. При цьому, заявляючи зазначене клопотання, ОСОБА_1 питання, яке на його думку слід поставити експерту не сформулював, назву експертної установи або ідентифікуючи дані експерта, якому слід доручити проведення експертизи, не зазначив.

Згідно з ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання.

Суд апеляційної інстанції має право досліджувати нові докази, якщо неподання таких доказів до суду першої інстанції зумовлене поважними причинами (поважність причин повинен довести заявник, який подає такі докази). Вказане положення закріплене законодавцем з метою забезпечення змагальності процесу в суді першої інстанції, де сторони повинні надати всі наявні в них докази, і недопущення зловживання стороною своїми правами.

Учасники справи зобов`язані подавати всі наявні в них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Норми ЦПК України надають детальну регламентацію строків подання доказів, що об`єктивно мінімізує можливі випадки зловживання правами у сфері доказування.

У постанові від 24 липня 2024 року у справі № 646/857/18 Верховний Суд звернув увагу, що зазначена законодавча регламентація відповідає процедурі повного розкриття доказів (discovery). По суті зазначені норми спрямовані на зміщення акценту зі стадії розгляду справи по суті на стадію підготовчого провадження, під час якого і має відбуватися збір процесуального матеріалу і так званий обмін змагальними паперами, що забезпечує розгляд справи в розумні строки. Це свідчить про посилення ролі підготовчого провадження у структурі загального позовного провадження цивільного судочинства в Україні саме в суді першої інстанції.

Зазначене підтверджується численною, сталою й незмінною практикою Верховного Суду (різних юрисдикцій) з цього процесуального питання, яке має важливий вплив на дотримання принципів судочинства: змагальності, диспозитивності, рівності всіх учасників судового процесу, правової визначеності (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 140/1322/22; постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 717/2052/16-ц, провадження № 14-632цс18 (цивільна юрисдикція), від 31 січня 2020 року у справі № 370/999/16-ц, провадження № 14-709цс19 (цивільна юрисдикція), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17, провадження № 14-317цс19 (цивільна юрисдикція), від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19, провадження № 12-4гс21 (господарська юрисдикція), від 12 жовтня 2021 року у справі № 910/17324/19, провадження № 12-12гс21 (господарська юрисдикція); постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 18 червня 2020 року у справі № 909/965/16, від 16 червня 2021 року у справі № 915/2222/19, від 01 липня 2021 року у справі № 46/603 та інші).

Враховуючи встановлені у справі обставини, приймаючи до уваги процесуальну поведінку позивача, яка оцінюється колегією суддів на предмет існування у позивача в суді першої інстанції реальної можливості забезпечити подання доказу у вигляді судово-почеркознавчої експертизи, колегія суддів не знаходить підстав для висновку про прийняття нових доказів на стадії апеляційного перегляду справи з підстав ч. 3 с.. 367 ЦПК України, оскільки не вбачає існування виняткових випадків, коли учасник справи ( ОСОБА_1 ) не мав можливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього і доказів зворотного апеляційному суду не представив.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 103, 104, 260 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

У В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-почеркознавчої експертизи - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно та касаційному скарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова