Справа № 183/6150/25
№ 2-о/183/220/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року місто Самар Дніпропетровської області

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., за участю секретаря судового засідання Зозулі В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської областіЛила Інна Армоніківна, про встановлення факту, що має юридичне значення, суд

установив:

ОСОБА_1 звернулася до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить встановити факт її проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з грудня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сусідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала тривалий час з заявницею. У строки, визначені ст. 1270 ЦК України, ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець після смерті ОСОБА_2 за законом, звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лили І.А.. 21 травня 2025 року спадкоємиця звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак листом нотаріуса за вих. № 79/02-14 їй було роз`яснено право звернення до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки остання не перебувала в родинному зв`язку зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що в грудні 2018 року вона забрала до себе в будинок на постійне проживання сусідку ОСОБА_2 , 1941 року народження, через те, що остання за станом свого здоров`я не могла самостійно себе забезпечувати їжею, гігієнічним доглядом та прийманням ліків, робити собі уколи інсуліну. Спадкодавиця була самотньою літньою людиною, не мала родичів поряд, однак потребувала постійної сторонньої допомоги за станом здоров`я. Вона отримувала пенсію та передавала її заявниці для придбання ліків та продуктів харчування. Вони вели спільний побут, користувалися однією побутовою технікою, разом харчувались. Заявниця протягом тривалого часу доглядала спадкодавицю, прала їй, готувала, лікувала за призначенням лікарів, після її смерті самостійно провела обряд поховання. Враховуючи вищевикладене, заявниця вважає за необхідне звернутись до суду з цією заявою.

Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2025 року відкрите окреме провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

02 липня 2025 року за клопотанням представника заявника ухвалою суду витребувано від приватного нотаріуса Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лили Інни Армоніківни копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання заявниця не з`явилася, від її представника надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, одночасно зазначив, що заяву підтримує, просив задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа приватний нотаріус Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Лила Інна Армоніківна у судове засідання не з`явилася, наддавши заяву про розгляд справи за її відсутності, а також копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 .

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши подані докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 28 жовтня 2024 року складений відповідний актовий запис № 1741.

З копії спадкової справи за № 82/2024 (номер у спадковому реєстрі 73278552, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що у 13 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лили Інни Армоніківни з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як вбачається з копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко О.М., ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_3 . Згідно відомостей виконавчого комітету Самарівської міської ради ОСОБА_2 , 1941 року народження до дня смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; будь-які інші особи за вказаною адресою зареєстровані не були.

Листом нотаріуса від 21 травня 2025 року за вих. № 79/02-14 заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю родинного зв`язку зі спадкодавцем, та роз`яснено право звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини для спадкування за ст. 1264 Цивільного кодексу України.

Згідно довідки, наданої 29 травня 2025 року головою квартального комітету № 11 м. Самар Самарівського району Дніпропетровської області, з грудня 2018 року по 27 жовтня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом, однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 та вели спільне господарство.

Також факт спільного проживання та ведення спільного побуту заявниці та спадкодавиці за вищевказаною адресою підтверджується письмовими поясненнями сусідів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , особу та підписи яких засвідчено приватним нотаріусом Самарівського нотаріального округу Дніпропетровської області Лилою І.А., в яких вони зазначили що є сусідами ОСОБА_1 , яка з грудня 2018 року доглядала та проживала разом з сусідкою ОСОБА_2 , а після її смерті поховала її за свій рахунок.

Крім того, як вбачається з копії свідоцтва про поховання, видане 27 жовтня 2024 року КП «Бюро ритуальних послуг» Новомосковської міської ради Пахолюк К.В., ОСОБА_2 була похована на кладовищі мікрорайону «Решкут».

Згідно копії накладної ФОП ОСОБА_6 , 27 жовтня 2025 року ОСОБА_1 придбала послуги та товари для похорон.

Заявниця у своїй заяві зазначає, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем необхідно для реалізації її спадкових прав, і іншим чином вона встановити такий факт, ніж рішенням суду не може.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що місцем відкриття спадщини відповідно до ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку, що підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом.

Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання ОСОБА_2 без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 з грудня 2018 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю з ОСОБА_1 , а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 293, 315 ЦПК України,суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила Інна Армоніківна, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з грудня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Приватний нотаріус Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила Інна Армоніківна, адреса: Дніпропетровська область, Самарівський район, місто Самар, вулиця Гетьманська, будинок 37.

Текст рішення складений та підписаний 24 вересня 2025 року.

Суддя І.Г.Дубовенко