ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/2698/24 Номер провадження 22-ц/814/3044/25Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів: Лобова О.А., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовувала тим, що вона та відповідач ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі в якому у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З лютого 2024 року сторони разом не проживають. Дитина знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Тому позивач вимушена звернутися до суду.

Вказує на те, що в даний час ніде не працює, офіційного доходу немає, її заробіток нестабільний та мінливий, сама не може забезпечити достатній рівень дитини.

Зазначає, що відповідач - батько ОСОБА_3 , є військовослужбовцем ЗСУ та отримує гідну заробітну плату, з якої матиме змогу сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу).

Крім цього вказує, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину від попереднього шлюбу.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 28.04.2025 року позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 щомісяця, в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.12.2024 року і до досягнення повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Крім того зазначає, що на утриманні відповідача перебуває інша дитина - ОСОБА_4 , відносно якої сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, в той час як на доньку ОСОБА_5 місцевий суд присудив 1/6 частину всіх видів доходів. Вважає висновок місцевого суду обмежує право неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , так як її забезпечення значно гірше від забезпечення доньки ОСОБА_4 .

З приводу перебування на утриманні відповідача його матері пенсійного віку зазначає, що відповідач не підтвердив вказане належними доказами.

У відзиві ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що на його утриманні перебуває мати яка є песіонером, непрацездатною, відноситься до соціально незахищених категорій населення. Він фактично є єдиним годувальником.

Крім того, на підставі виконавчого лист №530/1289/19 виданого 03.10.2019 року на користь ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Вказує, що станом на 01.03.2025 року у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів, що становить 80885,56 грн. У зв`язку з цим з його заробітної плати щомісячно утримуються аліменти в рахунок погашення заборгованості.

Вважає, що рішення є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Згідно ч. 1 ст.13, ч. 1 ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24 лютого 2012, виданого Відділом реєстрації актів цивільного 24.02.2012, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.12).

Відповідно до вказаного свідоцтва ОСОБА_8 змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».

Від вказаного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 23 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області (а.с. 13).

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 перебуває на службі в національній гвардії України в/ч НОМЕР_3 . Крім того, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку він сплачує аліменти. Вказаний факт сторонами не заперечується.

Разом з тим на його утриманні перебуває мати пенсіонер - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами донька ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю.

Ураховуючи встановлені обставини, недопущення погіршення матеріального становища позивача, малолітньої дитини, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову частково.

Проаналізувавши в сукупності дослідженні матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частинами першою, другою статті 141Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За ч. 3 ст.181 цього статті 180 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст.183 статті 180 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Абзацом 3 ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до вимог ст.12,81,89ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що у відповідності до ст. 183 СК України, можливо стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а зводяться до незгоди з ухваленим рішенням.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає

Керуючись ст.ст. 367, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, постанова може бути оскаржена протягом тридцяти днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2025 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді: О.А. Лобов

О.О. Панченко