Провадження № 2/761/1011/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Савчук Ю.Н., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління пенсійного фонду України в м.Києві про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2022 року до суду надійшла зазначена цивільна справа та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2022 року була передана до провадження судді Макаренко І.О.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29.08.2022 року позовну заяву було повернуто особі, яка її подала.

Постановою Київського апеляційного суду від 03.03.2023 року ухвалу судді Шевченківського районного суду міста Києва було скасовано та направлено матеріали справи до Шевченківського районного суду міста Києва для продовження розгляду справи.

Згідно розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи №01-08-1443 від 24.04.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2025 року в провадження судді Савчук Ю.Н. надійшла зазначена цивільна справа.

Ухвалою від 30.04.2025 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

18.09.2025 позивач подав до суду заяву про закриття провадження у справі з підстав п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки наявне рішення суду ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав у справі № 761/13270/22.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, розглянувши дану заяву, вважає, що її слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої ст. 12, частини першої ст. 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною першою ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, гарантується кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (див. рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), п. 36, Series A № 18).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року у справі № 761/13270/22 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління пенсійного фонду України в м.Києві про відшкодування матеріальної шкоди залишено без задоволення.

Порівняльний аналіз предметів спору у цій справі та у справі № 761/13270/22 свідчить, що позовні вимоги у обох справах є тотожними, оскільки цим предметом є стягнення коштів з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шляхом списання з відповідного рахунку Головного управління Державної Казначейської служби України у м. Києві на відшкодування заподіяної у період з 01.03.2018 року по листопад 2019 року (включно) майнової шкоди в сумі 845007,87 грн.

Тотожними є і склад сторін, а також підстава позову.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що позов, з приводу якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним з позовом, який розглядається.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц зазначено, що необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України (2004 року) зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України).

За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 вказано, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим, не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15.

За встановлених обставин та відповідних тому правових підстав, під час судового розгляду встановлено, що позови у справі № 761/16740/22 та № 761/13270/22 є тотожними, так як в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255 ч. 1 п. 3, 256 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління пенсійного фонду України в м.Києві про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління пенсійного фонду України в м.Києві про відшкодування матеріальної шкоди - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її оголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: