КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7739/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року місто Київ

справа №760/22560/24

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Борисової О.В.,

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23 січня 2025 року про повернення позовної заяви, постановлену під головуванням судді Коробенка С.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив:

визнати виконавчий напис №27545 від 15 вересня 2021 року, який вчинив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮК «Дія-Актив» заборгованість за кредитним договором у сумі 18890 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання позивачем копіїухвали.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 січня 2025 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із не усуненням недоліків.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що судом першої інстанції не були дотримані вимоги статті 120 ЦПК України, що передбачає обов`язкове дотримання строків для розгляду справи, що вплинуло на реалізацію його прав. Крім того, судом було відмовлено у задоволенні обґрунтованих клопотань, що відповідно до статті 149 ЦПК України є порушенням прав учасників процесу.

Вказував, що ухвала суду від 18 вересня 2024 року надійшла до його підсистеми «Електронний суд» 15 січня 2025 року, клопотання із доданими додатками на виконання вказаної ухвали було направлено ним до суду через систему «Електронний суд» 20 січня 2025 року, тобто на п`ятий день із моменту отримання ухвали суду, тому позивач дотримався встановлених судом строків.

Зазначав, що судом першої інстанції під час судового розгляду було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому в даному випадку у такий спосіб судом обмежено його можливість доступу до правосуддя.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви викладені у ст.175 ЦПК України, згідно вимог якої у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, внесе у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.ч.5, 6, ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ«ЮК «Дія-Актив» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання позивачем копіїухвали.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_3 без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не відповідає положенням ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме:

позивачпросить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» інформацію та документи, які слугували підставою для вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального кругу Бригідою В.О. виконавчого напису №27545 від 15 вересня 2021 року про стягнення з позивача на їх користь заборгованості за кредитним договором у сумі 18890,00 гривень, проте не надає докази неможливості надати зазначені копії самостійно, що суперечить вимогам п.4 ч.2 ст.84 ЦПК України, відповідно до яких у клопотанні повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

до позовної заяви позивачем надано копії адвокатських запитів, адресованих відповідачу та Державному нотаріальному архіву щодо надання витребуваних документів. Зазначені запити датовані днем складання самого позову. Таким чином, підтвердженням неможливості самостійно отримати докази була б відсутність відповіді на адвокатський запит протягом 5 робочих днів. Натомість, представник позивача зазначеного строку не витримав, передчасно звернувшись до суду з клопотанням про витребування доказів, що свідчить про його безпідставність.

У зв`язку з чим суд першої інстанції звертав увагу позивача на необхідності надання до суду копії оспорюваного виконавчого напису та договору, на підставі якого його було вчинено.

Відповідно до довідки про доставку електронного документу, ухвала суду від 18 вересня 2024 року була доставлена до електронного кабінету позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 15 січня 2025 року о 20:00:00 год.(а.с.96).

На виконання вимог ухвали від 18 вересня 2024 рокупредставником позивача була надана заява про усунення недоліків від 20 січня 2025 року, клопотання про долучення документів та інформації на виконання ухвали суду від 18 вересня 2024 року, в якому представник позивача вказував, що надає суду інформацію від відповідача про отримання запиту від 15 вересня 2024 року, відповідь з Київського державного нотаріального архіву №3124/01-21 від 17 вересня 2024 року, повторно направлений запит на адресу відповідача та переписку із ним, як докази вжитих позивачем заходів спрямованих на отримання кредитного договору та виконавчого напису, а також клопотання про витребування документів, які просив приєднати до матеріалів справи, розглянути і задовольнити клопотання про витребування документів та відкрити провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд виходив з того, що позивачем у встановлений строк не були виконанівимоги ухвали суду від 18 вересня 2024 року.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За змістом статей 13, 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови у задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви суддя лише перевіряє, чи має заявник, відповідно до статті 4 ЦПК України право на порушення справи, чи відповідають форма і зміст заяви вимогам, чи дотримані правила підсудності та чи не має інших, встановлених законом перешкод для порушення справи в суді.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було зазначено, що у позивача немає кредитного договору та виконавчого напису, а тому він позбавлений можливості надати вказані документи у розпорядження суду.

У зв`язку з цим представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 одночасно з поданням позовної заяви було подано клопотання про витребування доказів відповідно до ч.6 ст.177 ЦПК України.

Аналіз наданих сторонами доказів, здійснюється судом при вирішенні справи - спору по суті, а не на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі, або залишення позову без руху.

Залишаючи позовну заяву без руху суд першої інстанції на вказане уваги не звернув.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи зокрема з довідки про доставку електронного документу, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 отримав ухвалу суду від 18 вересня 2024 року через електронний кабінет 15 січня 2025 року.

Інших доказів отримання ухвали суду від 18 вересня 2024 року позивачем та його представником матеріали справи не містять.

Таким чином, доставлення ухвалиСолом`янського районного суду міста Києва від 18 вересня 2024 року до електронного кабінету представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 є доказом отримання ними зазначеного судового рішення судусаме 15 січня 2025 року.

20 січня 2025 року представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . було подано через систему «Електронний суд» заяву про усунення недоліків, тобто у строк встановлений судом першої інстанції, протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Однак, постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви, суд першої інстанції не врахував вказану заяву про усунення недоліків, яка була подана у встановлений строк судом.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції безпідставно визнано неподаною та повернуто позовну заяву позивачу.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, щоухвала про повернення позовної заяви позивачу у зв`язку із не усуненням недоліків не ґрунтується на нормах процесуального права.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23 січня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: