Провадження № 6/193/17/25
У Х В А Л А

29 вересня 2025 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кравченко Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Ратушної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Софіївського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савицької Л.О., боржник ОСОБА_1 , зацікавлена особа ОСОБА_2 , про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2025 року начальник Софіївського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савицька Л.О. звернулась до суду з поданням про примусовий привід боржника по аліментам ОСОБА_1 .

У поданні зазначено, що на примусовому виконанні у державного виконавця Софіївського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савицької Л.О. знаходиться виконавче провадження № 49008153 від 13.10.2015 року з примусового виконання виконавчого листа № 193/892/15-ц від 30.07.2015 року виданого Софіївським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.07.2015 року.

В ході примусового виконання виконавчого документу було встановлено, що боржник ОСОБА_1 з 15.12.2023 року призваний на військову службу до військової частини НОМЕР_1 .

03.01.2024 року державним виконавцем на підставі статей 42,45,68,69,70 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за вихідним номером 17.42-34/32 на адресу: Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

07.07.2025 року в телефонній розмові з бухгалером військової частини НОМЕР_1 державним виконавцем з`ясовано, що військовослужбовець знятий з усіх видів грошового забезпечення, як безпідставно відсутній та звільнений, як такий, що залишив військову частину на період більше трьох місяців.

01.08.2025 року на адресу боржника направлено виклик державного виконавця з явкою на 13.08.2025 року, рекомендованим поштовим відправленням ( штрих-код: 663). Боржник не з`явився, про що складено акт державного виконавця від 15.08.2025

Станом на 17.09.2025 року заборгованість зі сплати аліментів становить - 11730,00 грн.

За вказаним виконавчим провадженням боржником є ОСОБА_1 , місце реєстрації якого: АДРЕСА_2 . Посилаючись на те, що станом на 17.09.2025 боржник в добровільному порядку не виконує вимоги виконавчого документу, в той час, як він належним чином повідомлений про початок примусового виконання рішення та необхідності явки до відділу ДВС, державний виконавець ДВС просив ухвалити рішення про примусовий привід цього боржника.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином та своєчасно, причини неявки не повідомили.

У відповідності до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання про привід боржника, перевіривши обставини доказами, на які посилається державний виконавець, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що на виконанні у державного виконавця Софіївського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савицької Л.О. знаходиться виконавче провадження № 49008153 від 13.10.2015 року з примусового виконання виконавчого листа № 193/892/15-ц від 30.07.2015 року виданого Софіївським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.07.2015року.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Софіївського районного управління юстиції Дарій Т.Є. від 13.10.2025 року відкрито виконавче провадження №49008153 з примусового виконання виконавчого листа № 193/892/15-ц від 30.07.2015 року виданого Софіївським районним судом Дніпропетровської області.

Статтею 438 ЦПК України передбачено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

У силу ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ст.438 ЦПК України, привід боржника оголошується, зокрема, за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника.

Згідно з п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду, щодо застосування до нього приводу.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про привід боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Отже, звернення державного виконавця до суду із поданням про привід боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

В свою чергу державний виконавець надав лише виклик державного виконавця від 01.08.2025, копію статусу поштового відправлення та акт державного виконавця від 15 серпня 2025 року. Інших доказів на здійснення належного виконавчого провадження та проведення всіх необхідних виконавчих дій суду не надано.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні відомості про ухилення боржника від сплати боргу, державним виконавцем не надано доказів здійснення запитів до органів: державної реєстраційної служби України, банків, державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, державної казначейської служби України, нотаріату, тощо.

Також у матеріалах подання відсутні будь-які докази щодо перевірки виконавцем відомостей стосовно перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, що має значення для вирішення питання про оголошення приводу боржника.

Крім того, не надано розрахунок суми заборгованості зі сплати аліментів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні подання про привід боржника слід відмовити, оскільки державним виконавцем не надано достатніх та переконливих доказів.

Між тим, слід зазначити, що відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить також з того, що привід боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Керуючись ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.438 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Софіївського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савицької Л.О., боржник ОСОБА_1 , зацікавлена особа ОСОБА_2 , про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О.Кравченко