Провадження № 2/932/2832/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Леміщенко О.О., дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про розподіл майна подружжя та визнання права власності на частину спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , 30 січня 2019 року звернулася до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська із зустрічним позовом, в якому зазначені «інші особи, що приймають участь у справі»: позивач за первісним позовом ОСОБА_3 , відповідач 1 за первісним позовом ОСОБА_4 , відповідач 2 за первісним позовом ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Фартушна Тетяна Миколаївна, про розподіл майна подружжя та визнання права власності на частину майна подружжя.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30 січня 2019 року, зустрічний позов передано в провадження судді Єлісєєвої Т.Ю.

Ухвалою від 06 лютого 2019 року зустрічний позов залишено без руху.

25 березня 2019 року ОСОБА_1 було подано до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 травня 2019 року матеріали цивільної справи були передані в провадження судді Лукінової К.С.

Ухвалами від 13 травня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору було відмовлено, зустрічний позов знов залишено без руху.

25 червня 201 року до суду надійшла заява від ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами цивільної справи, з якими він був ознайомлений 04 липня 2019 року, що підтверджується його підписом (т. 1 а.с. 204).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 листопада 2019 року матеріали цивільної справи були передані в провадження судді Сліщенко Ю.Г.

Будь-яких процесуальних рішень щодо зустрічного позову суддею Сліщенко Ю.Г. не ухвалювалося.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 липня 2020 року матеріали цивільної справи були передані в провадження судді Яковлева Д.О.

Відповідно до ухвали від 29 липня 2020 року матеріали цивільної справи за зустрічним позовом прийняті в провадження, направлено ОСОБА_1 копію ухвали від 13 травня 2019 року для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 березня 2021 року матеріали цивільної справи були передані в провадження судді Кудрявцевої Т.О.

Будь-яких процесуальних рішень щодо зустрічного позову суддею Кудрявцевою Т.О. не ухвалювалося.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська на Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2025 року матеріали цивільної справи були передані в провадження судді Леміщенко О.О.

Відповідно до ухвали від 25 червня 2025 року зустрічний позов залишений без руху; копія ухвали направлена засобами поштового зв`язку на адреси, вказані у зустрічному позовів, ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 (відправлення №498), та ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 (відправлення №528), однак поштові відправлення повернулися до суду без вручення адресатам з помітками «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Верховний Суд у постанові від 11 червня 2021 року у справі № 2-6236/11 сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Таким чином, є всі підстави вважати, що представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 достовірно знав про існування ухвали про залишення зустрічного позову без руху, оскільки був ознайомлений з матеріалами справи.

Судом виконано вимоги ЦПК України щодо надіслання позивачу за зустрічним позовом та його представнику копії ухвали про залишення зустрічного позову без розгляду.

Станом на 15 вересня 2025 року вимоги, викладені в ухвалах від 06 лютого 2019 року, 25 червня 2025 року, ОСОБА_1 або її представником Крайняком І.М. не виконано. При цьому, строк на усунення недоліків позову закінчився, заяв (клопотань) про продовження строку на усунення недоліків не надходило.

З матеріалів справи вбачається, що ні ОСОБА_1 , ні її представник ОСОБА_2 протягом більше ніж п`яти років з дня пред`явлення зустрічного позову не цікавились його долею, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надавали.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Недоліки, які зазначені в ухвалах від 06 лютого 2019 року, 25 червня 2025 року, є суттєвими, не усунуті, і суд не вбачає підстав для відкриття провадження у справі за зустрічним позовом, недоліки якого не усунуті.

Згідно з частинами 6, 7 статті 185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

На підставі викладеного вище, суддя доходить висновку, що позивачем не усунуто недоліки, зазначені в ухвалах від 06 лютого 2019 року, 25 червня 2025 року, а тому відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України зустрічний позов вважається неподаним та підлягає поверненню.

Керуючись ст. 185, 259, 260, 261, 353 - 355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про розподіл майна подружжя та визнання права власності на частину спільного майна подружжя вважати неподаним та повернути.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати перешкоди, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала складена суддею 15 вересня 2025 року.

Суддя О.О. Леміщенко