Справа № 939/1838/25
РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2025 рокуселище Бородянка

Бородянський районний суд Київської області в складі головуючого судді Стасенка Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" і ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79652835, відповідно до якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенціяя з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 38 від 26 листопада 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 13569 грн 10 коп., з яких 7143 грн 10 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 2295 грн заборгованість за відсотками, 4131 грн заборгованість за відсотками за понадстрокове користування позикою. Після відступлення права вимоги відповідачка не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідачки позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за договором позики № 79652835 в розмірі 13659 грн 10 копійок.

Враховуючи вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики № 79652835 від 02 травня 2024 року в розмірі 13569 грн 10 коп. і відшкодувати судові витрати.

За ухвалою судді від 18 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачці роз`яснено її право на подання відзиву на позов; у встановлені судом строки відповідачка відзив на позов суду не подала.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 02 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" і ОСОБА_1 був укладений договір позики № 79652835, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 8500 грн, строком кредитування 30 днів, зі сплатою фіксованої процентної ставки 0,90% в день. Загальні витрати за споживчим кредитом за весь строк дії договору 2295 грн (загальний розмір споживчого кредиту (сума позики) 8500 грн / (строк дії договору 30 днів) Х 100% = 0,90% в день (а.с. 9-11)

На підставі договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, укладеного між ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів", додаткових угод № 2 від 28 липня 2021 року, №7 від 13 червня 2022 року, № 44 від 26 листопада 2024 року до вказаного договору, до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором позики № 79652835 від 02 травня 2024 року в розмірі 13569 грн 10 коп., з яких 7143 грн 10 коп. заборгованість за основою сумою боргу, 2295 грн заборгованість за відсотками, 4131 грн заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою. (а.с. 19)

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформапційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмові формі. Якщо сторони домовилися укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовились про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Законом України "Про електронну комерцію" встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощену процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлення в електронній формі.

За приписами ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним і Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, встановленому статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію".

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Встановлені судом фактичні обставини у справі, свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики № 79652835 від 02 травня 2024 року, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

За положеннями ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже припис абзацу другого частини першої ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до умов договору позики № 79652835 від 02 травня 2024 року, відповідачка отримала кредит у розмірі 8500 грн, строком кредитування 30 днів, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0.90% у день. (а.с. 6-8)

Встановлені фактичні обставини в справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" і відповідачкою договору позики, дана фінансова установа надала позичальниці суму позики, яку остання зобов`язувалась повернути в повному обсязі у визначений договором строк кредитування 30 днів до 31 травня 2024 року.

Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування 30 днів, тобто до 31 травня 2024 року, після закінчення строку дії договору позики в позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № 79652835 від 02 травня 2024 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 13569 грн 10 коп., з яких 7143 грн 10 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 2295 грн заборгованість за відсотками, 4131 грн заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою. (а.с. 20)

Досліджений судом розрахунок свідчить про те, що визначена позикодавцем до стягнення заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитом включає період, який виходить за межі строку кредитування.

З огляду на умови договору позики, відсотки за користування позикою у розмірі 8500 грн у межах строку кредитування 30 днів з 02 травня 2024 року до 31 травня 2024 року становлять 2295 грн (8500 грн (сума позики надана за договором № 79652835 від 02 травня 2024 року) х 30 днів х 0,90% = 2295 грн).

Таким чином, оскільки відповідачка умови кредитного договору належним чином не виконувала, жодних заперечень щодо цього суду не надала, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд, частково задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за договором позики № 79652835 від 02 травня 2024 року в розмірі 9438 грн 10 коп., з яких 7143 грн 10 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 2295 грн заборгованість за відсотками (% у межах строку кредитування).

Оскільки позов ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2106 грн 15 коп., виходячи з розрахунку: 9438 грн 10 коп. (розмір задоволених позовних вимог) х 3028 грн (сума сплаченого судового збору) / 13569 грн 10 копійок. (розмір заявлених позовних вимог).

В іншій частині позов необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 207, 526, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1048-1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, суд, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити ІВАN № НОМЕР_2 у АТ "Таскомбанк") заборгованість за договором позики № 79652835 від 02 травня 2024 року в розмірі 9438 (дев`ять тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2106 (дві тисячі сто шість) гривень 15 копійок.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 30 вересня 2025 року.

Головуючий - суддяГеннадій СТАСЕНКО