Справа №345/3056/25
Провадження № 2/345/1463/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2025 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калуш в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «МАКС КРЕДИТ» заборгованість за договором кредитної лінії № 00-10170096 від 18 січня 2025 року у розмірі 25855,20 грн., а також понесені судові витрати в сумі 2422,40 гривень судового збору та витрат на юридичну (правничу) допомогу в сумі 8000,00 гривень. Розглянути цю позовну заяву без участі позивача.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» (надалі Кредитодавець)та ОСОБА_1 (надалі Позичальник або Відповідач) було укладено договір кредитної лінії № 00-10170096 від 18 січня 2025 року. Звертає увагу суду, що кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав, про що свідчить підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів від ТОВ «ПРОФІТГІД». Проте відповідач не виконав свої зобов`язання та не сплатив заборгованість по кредиту. На момент подачі цього позову, заборгованість становить 25855,20 грн., що складається з основної заборгованості в сумі 12000,00 грн., заборгованість за комісією 2400,00 грн., суми заборгованості за процентами 6655,20 грн. та заборгованість зі штрафів 4800,00 грн.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позичальник звільняється від обов?язку сплати неустойки (штрафу) та інших платежів у період дії в Україні воєнного стану, а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій в сумі 4800 грн. до задоволення не підлягають. Розгляд справи просить проводити без його участі.

Крім того, відповідач до відзиву на позовну заяву долучив клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якому зазначив, що розмір витрат у 8000 грн. є явно завищеним і справа щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, не відзначається підвищеною складністю чи значним обсягом роботи. Крім того, невизначено сторонами часу потраченого адвоката, на такі послуги. Участь адвоката фактично обмежується складанням позовної заяви за типовим зразком без додаткової підготовки чи участі у судових засіданнях. А тому, просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлених позивачем, до обґрунтованої суми, яка відповідає складності справи та ціні позову, а саме: до 1500 грн.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 20.06.2025 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Клопотання представника ТОВ «МАКС КРЕДИТ» про витребування доказів задоволено та витребувано у АТ «А-БАНК» інформацію.

Ухвалою суду від 09.07.2025 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін, відповідача викликано в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України.

04.08.2025 до суду від АТ «А-БАНК» надійшла витребовувана інформація (а.с. 50-53).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

18 січня 2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-10170096 (далі договір) (а.с. 19-21), який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до п. 1.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов?язки, передбачені договором.

Згідно з п.п. 1.2, 1.3 договору сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає: 12000,00 гривень. Тип кредиту - кредитна лінія. Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов?язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 13.01.2025.

Відповідно до п.п. 1.5.1 договору стандартна процента ставка складає 0,94 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки).

Згідно з п.п. 1.5.2 договору знижена процентна ставка становить 0,89% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4 цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту).

Відповідно до п. 1.6 договору за надання кредиту, позичальник зобов?язаний сплатити кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 20,00 % від суми кредиту, що складає: 2400,00 грн.

18 січня 2025 року відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписав Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), в якому містять основні умови кредитування, які відповідають тим, що зазначені у кредитному договорі (а.с. 22).

Згідно з листом директора ТОВ «ПРОФІТГІД» ними було здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача, а саме: ТОВ «МАКС КРЕДИТ» 18.01.2025 здійснило перерахування коштів у розмірі 12000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 (а.с. 25).

На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «А-БАНК» скерувало на адресу суду лист, в якому зазначило, що картка № НОМЕР_2 емітовано на ім`я ОСОБА_1 та 18 січня 2025 року на вказану картку надійшли кошти у розмірі 12000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 18 січня 2025 року та випискою про рух коштів (а.с. 50-52).

Відповідно до детального розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10170096 від 18 січня 2025 року заборгованість становить 25855,20 грн., з яких: 12000,00 грн. основної заборгованості, 2400,00 грн. заборгованості за комісією, 6655,20 грн. заборгованості за процентами та 4800,00 грн. заборгованості зі штрафів (а.с. 26-27).

17.03.2025 позивачем на електронну адресу відповідача була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, однак, вимога була проігнорована відповідачем, ув`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав (а.с. 28-29).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Оцінка суду:

суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.

Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 18 січня 2025 року між ТзОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 00-10170096. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов договору, що не заперечується останнім.

У вказаному договорі визначені умови кредитування, про що вказано вище, де, серед іншого, обумовлений і розмір відсотків, які нараховуються на кредит та розмір комісії, з чим відповідач погодився, підписавши електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Разом з тим, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 25855,20 грн., з яких: 12000,00 грн. основної заборгованості, 2400,00 грн. заборгованості за комісією, 6655,20 грн. заборгованості за процентами та 4800,00 грн. заборгованості зі штрафів.

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому позикодавцем кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, не заперечив щодо складових суми заборгованості, порядку та обгрунтованості їх нарахування.

Водночас, відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Таким чином позовні вимоги про стягнення 4800,00 грн. грн. заборгованості зі штрафів за кредитним договором є безпідставними у зв`язку зі звільненням позичальника від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафів) у разі прострочення виконання грошового зобов`язання за договором у період дії воєнного стану.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з позивачем договору № 00-10170096 від 18 січня 2025 року, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 21055,50 грн., з яких: 12000,00 грн. основної заборгованості, 2400,00 грн. заборгованості за комісією, 6655,20 грн. заборгованості за процентами, а у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. А тому позовні вимоги необхідно задоволити частково.

Розподіл судових витрат:

відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційну розміру задоволених позовних вимог

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1972,68 грн. (21055,50 грн. х 2422,40 грн. / 25855,20 грн.).

Зокрема, частиною другою вказаної статті 141 КПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

У постанові від 28.09.2023 у справі № 686/31892/19 колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у 8000,00 грн. позивач надав суду: договір про надання правничої допомоги від 01.11.2024, ордер від 01.11.2024, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу, акт приймання-передачі виконаних робіт від 16.06.2025 на суму 8000,00 грн., квитанція від 16.06.2025 про отримання коштів у розмірі 8000,00 грн.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, яка є малозначною, та, як наслідок, розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, клопотання відповідача про неспівмірність зазначених витрат, застосовуючи принцип розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог 2443,09 грн. (21055,50 грн. х 3000,00 грн. / 25855,20 грн.), як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, ст.ст. 204, 207, 525, 526, 610, 612, 639, 1048, 1049, 1054, п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, ст.ст. 3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором № 00-10170096 від 18 січня 2025 року в розмірі 21055 (двадцять одна тисяча п`ятдесят п`ять) гривень 50 копійок: з яких: 12000,00 грн. основної заборгованості, 2400,00 грн. заборгованості за комісією, 6655,20 грн. заборгованості за процентами

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» 1972 (одну тисячу дев`ятсот сімдесят дві) гривні 68 копійок судового збору та 2443 (дві тисячі чотириста сорок три) гривні 09 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ», , місцезнаходження: Київ, вул. Малевича Казимира, 86 корп. «Е».

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: