К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року місто Київ

справа № 372/1837/22

апеляційне провадження № 22-ц/824/13223/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Поливач Л.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кириленка Олександра Михайловича на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 02 червня 2025 року, постановлену під головуванням судді Висоцької Г.В., про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за правом спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

У липні 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кириленко О.М. звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання за ним права власності за правом спадкування та витребування майна з чужого незаконного володіння, у якому просив:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 за правом спадкування за заповітом;

- витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116) та скасувати державну реєстрацію вказаної квартири, здійснену державним реєстратором - державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори Коваленко Л.О. за індексним номером 53829185 від 31 серпня 2020 року на підставі договору дарування №1-1553 від 31 серпня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 березня 2017 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Гринько А.П. посвідчено заповіт, за яким ОСОБА_5 заповів ОСОБА_6 належне йому конкретно визначене майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

04 листопада 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Донченко В.Ю. зі заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . В процесі оформлення спадкових прав позивач дізнався про існування договору дарування від 04 квітня 2011 року, укладеного між спадкодавцем та ОСОБА_4 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. за реєстровим №533.

З урахуванням фактичних обставин справи та фактів, встановлених рішеннями судів першої та апеляційної інстанції по справі №372/54/20, на переконання позивача вказаний договір не укладався сторонами та не посвідчувався приватним нотаріусом, а тому є нікчемним.

В подальшому, зазначений договір став підставою для реєстрації 03 жовтня 2019 року права власності за ОСОБА_4 з подальшим відчуженням шляхом укладення договору купівлі-продажу від 08 жовтня 2019 року на користь відповідача ОСОБА_3 та відчуженням шляхом укладення договору дарування від 31 серпня 2020 року на користь ОСОБА_2 .

Вважає, що нерухоме майно вибуло із володіння спадкодавця незаконно, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за правом спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння. Призначено по справі підготовче судове засідання на 23 травня 2025 року на 12 год.00 хв.

23 травня 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Клапчук Ф.П. подав клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи №372/1749/21, що знаходиться на розгляді Обухівського районного суду Київської області за позовом ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту від 23 березня 2017 року, що складений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Гринько А.П. за № 246.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 02 червня 2025 року клопотання задоволено.

Провадження у цивільній справі №372/1837/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за правом спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння, зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №372/1749/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько А.П. про визнання заповіту недійсним.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Кириленко О.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивував тим, що суд першої інстанції в порушення вимог п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у даній справі, в якій начебто встановлюються обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, не врахував, що про наявність спору щодо визнання заповіту недійсним в рамках справи 372/1749/21 відповідачу-1 було відомо ще до звернення позивача до суду з позовом по цій справі(№372/1837/22).

Зазначив, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 , яка в свою чергу обізнана та активно приймає участь в справі про визнання заповіту недійсним № 372/1749/21.

Окрім того, представник ОСОБА_2 адвокат Клапчук Ф.П. є представником позивача ОСОБА_4 в справі № 372/1749/21 (про визнання заповіту недійсним).

Разом з тим, акцентував увагу суду апеляційної інстанції, що суб`єктом подання клопотання про зупинення провадження в даній справі була через представника адвоката Клапчука Ф.П. саме ОСОБА_2 .

Звертає увагу, в який спосіб саме ОСОБА_2 набула право власності на спірне майно та чи взагалі має місце порушення її прав в розрізі існування справи про визнання заповіту недійсним, якщо вона навіть не є близьким родичем померлої особи, і відповідно не має права на спадкування за законом.

Таким чином, вказує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки в апеляційному порядку оскаржується ухвала про зупинення провадження у справі, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в липні 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кириленко О.М. звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання за ним права власності за правом спадкування та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20 березня 2017 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Гринько А.П. посвідчено заповіт, за яким ОСОБА_5 заповів ОСОБА_6 належне йому конкретно визначене майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

04 листопада 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Донченко В.Ю. зі заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . В процесі оформлення спадкових прав позивач дізнався про існування договору дарування від 04 квітня 2011 року, укладеного між спадкодавцем та ОСОБА_4 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. за реєстровим №533.

З урахуванням фактичних обставин справи та фактів, встановлених рішеннями судів першої та апеляційної інстанції по справі №372/54/20, на переконання позивача вказаний договір не укладався сторонами та не посвідчувався приватним нотаріусом, а тому є нікчемним.

В подальшому, зазначений договір став підставою для реєстрації 03 жовтня 2019 року права власності за ОСОБА_4 з подальшим відчуженням шляхом укладення договору купівлі-продажу від 08 жовтня 2019 року на користь відповідача ОСОБА_3 та відчуженням шляхом укладення договору дарування від 31 серпня 2020 року на користь ОСОБА_2 .

Вважає, що нерухоме майно вибуло із володіння спадкодавця незаконно, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 грудня 2024 року клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Клапчука Ф.П. про приєднання доказів залишено без розгляду.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Клапчука Ф.П. задоволено частково.

Заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за правом спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння. Призначено по справі підготовче судове засідання на 23 травня 2025 року на 12 год.00 хв.

23 травня 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Клапчук Ф.П. подав клопотання про зупинення провадження у справі.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні Обухівського районного суду Київської області знаходиться справа №372/1749/21, в якій заявлена вимога про визнання недійсним заповіту від 20 березня 2017 року, що складений ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Гринько А.П. за №246. Враховуючи ту обставину, що позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом посилається на заповіт, який оспорюється у справі №372/1749/21 як на підставу того, що він є спадкоємцем ОСОБА_5 за заповітом та має право на його спадкове майно, на думку відповідача ОСОБА_2 та її представника до вирішення питання недійсним визнання заповіту недійсним ОСОБА_5 , суд об`єктивно не може вирішувати питання визнання недійсним договорів дарування та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 02 червня 2025 року клопотання задоволено.

Провадження у цивільній справі №372/1837/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за правом спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння, зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №372/1749/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько А.П. про визнання заповіту недійсним.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що заява про зупинення провадження по даній справі підлягає задоволенню, оскільки результати розгляду справи №372/1749/21 створить преюдиційний факт для справи №372/1837/22, що переглядаєься, а тому наявні підстави для зупинення провадження у даній справі до розгляду справи № 372/1749/21.

Колегія суддів погоджується з такими висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за правом спадкування та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що спірне нерухоме майно, яке після смерті мало перейти у власність позивача, незаконно вибуло із власності заповідача (померлої особи). Спірне нерухоме майно та грошові кошти позивачу заповідав за заповітом від 20.03.2017 року ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим права позивача зазнали значного порушення.

Разом з тим, з матеріалів справи та відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває справа № 372/1749/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько А.П. про визнання заповіту недійсним.

Провадження у вказаній справі № 372/1749/21 було відкрито ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04 серпня 2021 року за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого провадження.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 23 лютого 2023 року по справі призначено посмертну комплексну психолого-психіатричну експертизу та поставлено запитання: чи міг ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними під час складання 20 березня 2017 року заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Гринько А. А. за № 246?

Постановою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Кириленка О.М. задоволено частково. Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 23 лютого 2023 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 06 листопада 2023 року за клопотанням представника позивача було призначено по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1. Чи страждав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 20 березня 2017 року психічними розладами, спричиненими вживанням алкоголю?

2. Чи міг ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними під час складання 20 березня 2017 року заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Гринько А. А. за № 246, через наявність в нього будь-яких психічних розладів, в тому числі спричиненими вживанням алкоголю»?

За таких обставин, на даний час в межах справи № 372/1749/21, яка розглядається в Обухівському районному суді Київської області, встановлюються обставини стосовно недійсності/дійсності заповіту ОСОБА_5 від 20 березня 2017 року, на підставі якого позивач у даній справі просить визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Отже, враховуючи те, що позивач ОСОБА_4 у справі № 372/1749/21, провадження у якій було відкрито 04 серпня 2021 року, просить визнати недійсним заповіт, складений його батьком ОСОБА_5 20 березня 2017 року, на підставі якого позивач ОСОБА_1 у даній справі № 372/1837/22, провадження у якій відкрито 15 квітня 2025 року, просить визнати за ним право власності на визначене у заповіті майно, вказані справи є взаємопов`язаними.

При цьому, пов`язаність даних справ полягає у тому, що у разі визнання заповіту від 20 березня 2017 року недійсним можливе виключення підстав позову у цій справі, тобто рішенням у справі № 372/1749/21 може бути встановлена неможливість спадкування спірного майна за заповітом, а тому рішення по справі про визнання заповіту від 20 березня 2017 року недійсним встановить обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі про визнання права власності за правом спадкування за заповітом від 20 березня 2017 року та витребування майна з чужого незаконного володіння.

З викладеного вбачається, що справа № 372/1749/21, яка перебуває в провадженні Обухівського районного суду Київської області створить преюдиційний факт для справи № 372/1838/22, що переглядається, а тому наявні підстави для зупинення провадження у даній справі № 372/1838/22 до розгляду справи № 372/1749/21.

Враховуючи те, що у справах, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв`язок, який полягає у встановлені підстав для набуття права власності за заповітом від 20 березня 2017 року та встановленні наявності майна, що входить в спадкову масу, на підставі вказаного заповіту після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зупинення провадження у цій справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував, що про наявність спору щодо визнання заповіту недійсним в рамках справи 372/1749/21 відповідачу ОСОБА_2 було відомо ще до звернення позивача до суду з позовом по цій справі (№372/1837/22), не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у даній справі, предметом розгляду якої є визнання права власності за правом спадкування за заповітом від 20 березня 2017 року та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Результат розгляду справи № 372/1749/21 про визнання заповіту недійсним від 20 березня 2017 року дійсно може вплинути на результати розгляду справи про визнання права власності за правом спадкування за заповітом від 20 березня 2017 року та витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки підставою для визнання права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 позивач визначає заповіт, який оспорюється в судовому порядку.

Отже, існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 372/1749/21, у якій судом встановлюються обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення, та які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цій справі, але мають значення для правильного вирішення спору.

У даній справі зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, оскільки позовні вимоги ґрунтуються в тому числі і на заповіті від 20 березня 2017 року, який є оспорюваним правочином та питання про дійсність якого вирішується у справі № 372/1749/21.

Крім того, розгляд позовних вимог у цій справі до вирішення питання про визнання недійсним договору може призвести до ухвалення необґрунтованого рішення.

Враховуючи вищевказані обставини, суд першої інстанції обґрунтовано зупинив провадження у цій справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кириленко О.М. посилався на те, що зупинення провадження у справі порушує право на розгляд справи в розумні строки.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до практики ЄСПЛ питання про те, чи є розумним строк розгляду справи, повинне оцінюватись у контексті конкретних обставин справи і з урахуванням критеріїв, встановлених практикою Суду, зокрема, складність справи, дій заявника й учасників справи, а також важливості можливого результату судового процесу для заявника (рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» від 26 жовтня 2000 року).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала про зупинення провадження у справі є законною та обґрунтованою, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Інші доводи апелянта цих висновків суду не спростовують, тому суд апеляційної інстанції їх відхилив.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кириленка Олександра Михайловича - залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 02 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: