Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1569/25

Номер провадження: 2/511/766/25

22 вересня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Теренчук Ж. В.,

секретаря судового засідання Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви.

У травні 2025 року позивачка ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , відповідно до якої просить визнати за ОСОБА_1 право власності по праву спадкування за законом на:

-право на земельну частку (пай) розміром 6,9 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності акціонерного сільськогосподарського товариства «Україна», що належало спадкоємцю на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД №0090644 від 1997 року.

- житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по АДРЕСА_1 , що складаються з «А» - житловий будинок та «а» - веранда, загальною площею 71,40 кв.м., в тому числі житловою 35,40 кв.м. та господарські споруди: «Б» - Сарай, «В» - Кладова, «1-2» - огорожа, ворота, які належали ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та які прийняли у вигляді спадщини, однак не оформили спадкових прав ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позовну заяву мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 64 роки помер дід позивачки ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке прийняли дружина - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_6 , так як вони проживали разом зі спадкодавцем на день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

До складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входить право на земельну частку (пай) розміром 6,9 га в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває в колективній власності акціонерного сільськогосподарського товариства «Україна», що належало спадкодавцю на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД №0090644 та житловий будинок по АДРЕСА_1 . Ніхто із спадкоємців з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори не звертався, однак спадкоємці проживали зі спадкодавцем на день смерті, а тому спадщину прийняли по 1/2 частині.

Між тим ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 і спадщину після її смерті прийняв її син ОСОБА_6 , так як проживав разом з матір`ю на день її смерті. Тобто відповідно до ст.1268 ЦК України спадщину, належну ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у встановленому порядку прийняв ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 . На момент смерті ОСОБА_6 одружений не був, а спадкоємцями є його діти: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Тобто відповідно до ст. 1268 ЦПК України спадщину після ОСОБА_6 у встановленому порядку прийняла лише ОСОБА_1 , дочка спадкодавця, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.05.2024 року по справі № 511/1752/24 встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_6 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини.

ОСОБА_1 звернулась з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу А.Й. Іванової, на підставі якої заведено спадкову справу № 51/2024, однак нотаріусом було їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як спадкодавці за життя невиготовили правовстановлюючих документ на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також у позивачки відсутні оригінал сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД № 0090644 від 1997 року, тому рекомендовано звернутись до суду.

Тому просила її позов задовольнити , та визнати за нею ОСОБА_1 , право власності по праву спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 6,9 га, та на житловий будинок та господарчі споруди.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 23.05.2025 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано спадкову справу №51/2024 у приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу, заведену після смерті ОСОБА_6 . (а.с.63).

Ухвалою суду від 18.06.2025 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду. (а.с.110).

Позиції сторін у судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату час та розгляд справи. Надали суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач . ОСОБА_3 в судове засідання будучи належним чином повідомлена не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилаються сторони, давши оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позові, прийшов до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно із ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна відповідно до ст. 1217 ЦК. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

За ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1268 ЦК України, передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно положень пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва «про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Верховний Суд в постанові від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19, зауважив, що суд може визнати право власності на спадкове майно, лише якщо його неможливо оформити в нотаріальному порядку.

Так ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 64 років помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 28.09.2019 року виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №9.(а.с.9)

За життя, ОСОБА_4 заповіт не складав, а тому має місце спадкування за законом .

Спадкоємцями першої черги за законом на майно ОСОБА_4 є:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дружина спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 виданим 13.01.1960 року Щербанською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №13. (а.с. 31)

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син спадкодавця, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження 3 від 06.02.2024 року.(а.с. 36)

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли в рівних частках: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , так як згідно Довідки №41/06-24 від 06.02.2024 року на момент смерті ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 та згідно довідки Кам"янського старостинського округу Роздільнянської міської ради №38/06-24 від 06.02.2024 року за вказаною адресою були зареєстровані та постійно проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , його дружина та син. Інших спадкоємців не має, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася.

Позивач доводив , що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема :

- житловий будинок та господарчі споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 та складаються з: «А» - житловий будинок та «а»-веранда, загальною площею 71.40 кв.м., в тому числі житловою 35.40 кв.м., господарські споруди: «Б» - Сарай, «В» - Кладова, «№1-2» - огорожа, ворота, що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 16.10.2024 року (а.с. 15-24) Вартість будинку складає 151 491 грн., що підтверджується Звітом щодо визначення ринкової вартості будинку від 16.12.2024 року (а.с. 25) Нерухоме майно розташоване на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка до цього не приватизована, що підтверджується Довідкою №2172 від 06.12.2024 року (а.с 26)

- права на земельну частку (пай) розміром 6,9 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності акціонерного сільськогосподарського товариства «Україна», що належало спадкодавцю на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД № 0090644 від 1997 року. (а.с. 11)

Даючи оцінку даним доводам суд виходить з наступного.

За ст. 1218 ЦК України к до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому спадкування це перехід прав і обов`язків від спадкодавця до спадкоємця ( ст. 1216 ЦК України)

Об?єктами спадкування є цивільні права й обов?язки спадкодавця, що можуть (мають здатність) переходити у спадщину. При цьому йдеться не про будь-які права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, а лише ті, існування яких не припиняється смертю певної фізичної особи.

Так нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на земельну ділянку частку (пай), у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , не надав оригінал Сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД № 0090644 від 1997 року, виданого Роздільнянською РДА на підставі рішення №262-р від 31.05.1996 року та зареєстрованого 16.09.1997 року в Кризі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №618. (а.с. 52)

Так позивач доводив в суді , що ОСОБА_4 при житті мав право на земельну частку пай розміром 6,9 га в умовних кадастрових гектарах на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД № 0090644 від 1997 року, однак оригінал сертифікату був втрачений.

Між тим, якщо втрачено сертифікат на земельну частку (пай), особі необхідно подати заяву на отримання дубліката до органу, який його видав, це, як правило, районна державна адміністрація або центр надання адміністративних послуг (ЦНАП). Між тим матеріали справи даних про таке звернення позивача до уповноважених органів не містять.

В свою чергу позивач в підтвердження своїх вимог надав суду лист Головного управління Держгеокадастру в Одеській області , відповідно до якого згідно з наявними у Відділі Книгами реєстрації сертифікатів на право на земельні частки (паї) АО «Україна» за гр. ОСОБА_4 відсутня інформація щодо зареєстрованого сертифікату на право на земельну частку (пай), тим часом наявна інформація щодо сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД N: 0090644 за № 618 від 11.09.1997 зареєстрованого на ім?я гр. ОСОБА_9 на підставі розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації № 262-Р від 31.05.1996 року на території Кам?янської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Згідно з наявними у Відділ Книгами реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів, договорів оренди земельної ділянки станом на 31.12.2012

відсутня інформація щодо реєстрації правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності або користування землею гр. ОСОБА_4 .

Дані обставини свідчать про передчасне звернення позивача до суду щодо визнання права власності на право на земельну частку(пай), так як доказів належності померлому ОСОБА_4 такого майнового права суду не надана, не містить таких даних і відділ Держгеокадастру, а тому суд вважає, що позивачем не доведено у справі, що дані майнові права входять до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , а тому в даній частині позову належить відмовити.

Що стосується будинку, то на житловий будинок та господарчі споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 в матеріалах справи також відсутній правовстановлюючий документ на ім"я спадкодавця і дане нерухоме майно не зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Вирішуючи спір в даній частині суд застосовує наступні норми права.

Згідно вимог ч. 1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п.1 ч.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2, 3 ст.3 цього ж Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до п.3.1. Інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Так будинки в сільській місцевості, збудовані до прийняття Указу Президіуму ВР УРСР від 22.01.1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель" не є самовільними і не підлягали здачі в експлуатацію (лист-роз`яснення Центрального БТІ від 29.12.82 року за №23-5/1-394.)

Так відповідно до пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об?єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N?127, міститься перелік об?єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва. Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Крім цього, відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року N?1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об?єкт нерухомого майна.

Так даний будинок був побудований спадкодавцем в 1965 році, тобто в період, коли чинне законодавство не пов`язувало момент виникнення права власності на нерухоме майно з його реєстрацією, правовстановлюючим документом на будинки були довідки виконкомів сільских Рад, які видавалися на підставі записів в погосподарських книгах, крім цього, відповідно до діючого на той час законодавства щодо оформлення прав власності на нерухоме майно, до компетенції виконкомів місцевих рад відносились також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, які з 1979 року були особливою формою статистичного обліку , що здійснювався в Україні.

Так відповідно факт належності будинку на праві власності померлому підтверджується технічним паспортом на будинок від 16.10.2024 року та довідкою Кам"янського старостинського округу Роздільнянської міської ради N?39/06-24 від 06.02.2024 року з витягом з особового рахунку погосподарської книги N?87, відповідно до якої з 1965 року житловий будинок та господарчі споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 зареєстровані за ОСОБА_4 .

Отже, оскільки за життя спадкодавець набув право власності на будинок по АДРЕСА_1 , то його спадкоємці також набули цього права у порядку спадкування, якщо належними чином прийняли спадщину після його смерті.

Так відповідно до ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли в рівних частках: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а тому вони успадкували по 1/2 частині будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 75 років померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим 17.10.2017 року, виданим Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. (а.с. 32)

На момент смерті ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою № 40/06-24 від 06.02.2024 року. Відповідно до цієї ж довідки разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав її син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . (а.с. 34)

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом на момент смерті ОСОБА_5 був її син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син спадкодавця, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження 3 від 06.02.2024 року (а.с. 36)Інших спадкоємців немає.

Тобто, відповідно до ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_5 у встановленому порядку прийняв ОСОБА_6 , який успадкував 1/2 частину будинку, належну його матері.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 52 роки помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданим 27.06.2019 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №430. (а.с. 37)

На момент смерті ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою № 41/06-24 від 06.02.2024 року. Відповідно до цієї ж довідки разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини проживала без реєстрації його донька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 39)

На момент смерті ОСОБА_6 одружений не був, а спадкоємцями є лише діти:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданим 05.02.1989 року Кам?янською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 4, та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 виданим 20 липня 2018 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 119 (а.с. 40,41)

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 виданим 10.09.1987 року райЗАГС Роздільна Одеської області, актовий запис № 354, та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_8 виданим 19 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №10 (а.с. 46,47)

Інших спадкоємців не має.

Після смерті ОСОБА_6 у встановленому порядку прийняла лише позивачка ОСОБА_1 , дочка спадкодавця шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. ( а.с. 68)

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.05.2024 року по справі № 511/1752/24 встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_6 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини. Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 630. (а.с. 72-73)

На підставі встановленого юридичного факту ОСОБА_1 звернулась з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу А.Й. Іванової, на підставі якої заведено спадкову справу №51/2024 (а.с. 67- 107)

Однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що спадкодавці за життя не виготовили правовстановлюючих документів на житловий будинок (а.с. 53)

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець у встановленому законом порядку прийняла спадщину і за нею належить право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по АДРЕСА_1 , що складаються з «А» - житловий будинок та «а» - веранда, загальною площею 71,40 кв. м., в тому числі житловою 35,40 кв.м. та господарські споруди: «Б» - Сарай, «В» - Кладова, «№1-2» - огорожа, ворота, які належали ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та які прийняли у вигляді спадщини, однак не оформили спадкових прав ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відтак позовні вимоги є правомірними і підлягають частковому задоволенню, так як стосовно права на майновий пай позивачем не доведено, що ці майнові права ввійшли до спадкової маси і належали при житті спадкодавцю, а відтак успадковані позивачем.

Судовий збір по справі складає 3 803,80 грн і сплачений позивачами при зверненні до суду в повному об`ємі.

Керуючись ст.ст. 4, 81, 141, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом , задовольнити частково.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по АДРЕСА_1 , що складаються з «А» - житловий будинок та «а» - веранда, загальною площею 71,40 кв. м., в тому числі житловою 35,40 кв.м. та господарські споруди: «Б» - Сарай, «В» - Кладова, «№1-2» - огорожа, ворота, які належали ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та які прийняли у вигляді спадщини, однак не оформили спадкових прав ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині позову, - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено та підписано 29.09.2025 року.

Суддя Ж. В. Теренчук