ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

01 жовтня 2025 року м. Херсон

Номер провадження: 22-ц/819/1002/25

Єдиний унікальний номер справи: 650/2187/25

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Базіль Л.В., Приходько Л.А.

розглянувши в м. Херсоні в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Журика Андрія Леонідовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт», на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16 липня 2025 року, постановлену під головуванням судді Хомик І.І., у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ковальчук Микола Олександрович, до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ПЛЮС" про розірвання договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції

В провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ковальчук Микола Олександрович, до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ПЛЮС" про розірвання договору оренди землі.

Предметом спору є розірвання договору оренди землі від 30.03.2006 року № 4АА71500006 (з урахуванням додаткової угоди від 28.07.2017 року та додаткової угоди від 29.08.2019 року), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС- АГРОПРОДУКТ» та ОСОБА_1 , номер запису про право (в державному реєстрі прав) 33165193, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:075:0031 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір та витрати на правничу допомогу.

16 червня 2025 року представник відповідача звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання привести спірну земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом надання до них доступу на підставі акту виконаних робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів та дистанційного зондування землі.

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16 липня 2025 року зустрічну позовну заяву ТОВ «ЮТС-Агропродукт» про зобов`язання вчинити певні дії - повернуто заявнику разом із додатками.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявлені в зустрічному позові вимоги відносяться до правовідносин, які не мають спільного предмету з первісним позовом, оскільки вимоги щодо забезпечення доступу до земельної ділянки не впливають безпосередньо на обґрунтованість вимог позивача про розірвання договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ТОВ «ЮТС-Агропродукт» Журик А.Л. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати і постановити у справі нову ухвалу, якою направити справу для вирішення питання про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що обидва позови є взаємопов`язаними і виникають з одних правовідносин. Вказує, що оскільки предмет первісного позову розірвання договору у зв`язку з неправомірною несплатою орендної плати, тоді як предметом зустрічного позову є зобов`язання орендодавця забезпечити доступ Орендареві до земельної ділянки, встановлення обставин неналежного виконання Орендодавцем умов Договору і у зв`язку із цим відсутності в Орендаря сплачувати орендну плату протягом 2022-2024 років. Вважає, що задоволення зустрічного позову, який вимагає від орендодавця забезпечити належний стан ділянки для використання, безпосередньо виключить можливість задоволення первісного позову щодо розірвання договору, оскільки неможливість використання земельної ділянки через її потенційне забруднення вибухонебезпечними предметами звільняє орендаря від обов`язку сплачувати орендну плату, адже обов`язком власника земельної ділянки є вчинення дій щодо збереження земельної ділянки в такому стані, який би давав змогу використовувати її за цільовим призначенням.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Позиція апеляційного суду

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у квітні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС»про розірвання договору оренди землі.

Предметом спору є розірвання договору оренди землі від 30.03.2006 року № 4АА71500006 (з урахуванням додаткової угоди від 28.07.2017 року та додаткової угоди від 29.08.2019 року), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС- АГРОПРОДУКТ» та ОСОБА_1 , номер запису про право (в державному реєстрі прав) 33165193, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:075:0031 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір та витрати на правничу допомогу.

16 червня 2025 року представник відповідача звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання привести спірну земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом надання до них доступу на підставі акту виконаних робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів та дистанційного зондування землі.

Відмовляючи в прийнятті зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов не є взаємопов`язаним з первісним позовом.

Виходячи з приписів ст. ст. 55, 129 Конституції України застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватися вимог ЦПК України щодо її подання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за наявністю одночасно двох умов: 1) обидва позови взаємопов`язані; 2) спільний їх розгляд є доцільним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

У постанові від 20 березня 2019 року у справі № 910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц Велика Палата Верховного Суду наголосила, що зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів).

Конструкція ч. 2 ст. 193 ЦПК вказує на її імперативність, тобто, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що предметом первісної позовної заяви в даній справі є вимоги про розірвання договору оренди, укладеного з відповідачем, внаслідок систематичного невиконання останнім своїх зобов`язань за умовами договору.

Вимоги зустрічної позовної заяви фактично є запереченнями проти первісних позовних вимог та стосуються спонукання позивача за первісним позовом (орендодавця) до вчинення відповідних дій, які, на думку апелянта, є безумовною передумовою для оцінки діяльності підприємства щодо виконання чи невиконання своїх зобов`язань по договорам оренди земельних ділянок. При цьому слід зазначити, що особа, яка подає апеляційну скаргу та звертається із зустрічним позовом, на час розгляду справи відчужила своє право оренди третій особі, яка залучена до справи у якості співвідповідача.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позови мають різні матеріально-правові підстави позову та докази, якими ці обставини підтверджуються.

Відтак, хоча вимоги первісного позову стосуються оцінки належного користування земельною ділянкою орендарем, а вимоги зустрічного позову заявлені щодо належних дій орендодавця щодо цієї ж земельної ділянки, вони не є взаємопов`язаними, не об`єднані одними й тими ж доказами або спільними підставами.

Задоволення зустрічного позову в даному випадку не доводить відсутність у відповідача заборгованості за вимогами первісного позову. Так само і результат розгляду одного з позовів не свідчитиме про наявність чи відсутність підстав для автоматичного задоволення іншого позову. Ухвалення рішень за кожним з позовів залежить від того, чи будуть доведені сторонами обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

Виходячи з положень ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним за наявності двох умов: по-перше, вони мають бути взаємопов`язаними, а по-друге, обидва позови виникають з одних правовідносин або якщо задоволення одного позову може виключити повністю або частково задоволення іншого. В цій справі ці умови не вбачаються та об`єднання цих позовів не є таким, що сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала, якою було зустрічну позовну заяву повернуто заявнику, є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.374, ст.ст.375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Журика Андрія Леонідовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт», залишити без задоволення, а ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16 липня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С.В. Радченко

Судді Л.В. Базіль

Л.А. Приходько