Провадження № 2/557/426/2025
Справа № 557/963/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 вересня 2025 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тишкуна П.В.

секретар судового засідання Довгалець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гоща в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання

у с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог.

Представник -адвокат Андріюк С.М. звернулися до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , яка продовжує навчання, у розмірі усіх видів доходу відповідача щомісячно і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення донькою 23 років.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 04.07.2018 року.

Сторони мають спільну доньку ОСОБА_2 , яка на даний час повнолітня.

Починаючи з 01.09.2022 року донька сторін ОСОБА_2 навчається на денній формі навчання у Рівненському кооперативному-економіко-правовому фаховому коледжі. Термін навчання до 31.01.2026 року. Позивач самостійно несе усі витрати пов`язані з навчанням повнолітньої доньки, а також витрати на харчування, придбання одягу, підручників, проживання, проїзд до місця навчання. Форма навчання доньки денна, а тому вона не може самостійно отримувати заробіток. Позивач не в змозі самостійно забезпечити доньку, а відповідач є працездатним, здоровим чоловіком, інших утриманців не має та має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 03.06.2025 року за позовною заявою відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 .

Протокольними ухвалами від 23.07.2025, 10.09.2025 року судові засідання відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача, відносно якого у суду відсутні дані щодо належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

Ухвалою від 29.09.2025 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи.

Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з повідомленням сторін.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та її представник - адвокат Андріюк С.М. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, у розмірі усіх видів доходу відповідача щомісячно.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, був завчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відзиву на позов не подав.

Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано.

Від шлюбу сторони мають спільну повнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки №94 від 27.05.2025 року, ОСОБА_2 навчається на денній формі навчання у Рівненському кооперативному-економіко-правовому фаховому коледжі на ІІІ курсі. Навчання за індивідуальним договором (платне). Стипендія не призначається. Термін навчання до 31.01.2026 року.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. батьки або інші особи, що виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які навчаються.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Поряд з цим, відповідно до вимог ч.2 ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом враховується, що донька сторін здобуває освіту на денній формі навчання, їй ще не виповнилось 23 роки, вона не має можливості працювати і потребує матеріальної допомоги. Мати не може в достатній мірі профінансувати всі витрати, необхідні для задоволення потреб доньки-студентки. Обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання у коледжі, крім побутових витрат, також потребує коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт, проживання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, зазначаючи, щовідповідач є працездатним, здоровим чоловіком, останнє місце його роботи (служби) є в/ч НОМЕР_2 . Також вказує, що інших утриманців відповідач не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у визначеному нею розмірі.

Судом не встановлено обставин, за яких відповідач міг би бути звільнений від обов`язку утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Враховуючи обставини, зазначені у статті 182 СК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і визнає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, у визначеному позивачем розмірі - частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до закінчення донькою навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позов про стягнення аліментів був поданий 02.06.2025 року, а тому, за правилами ст. 191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 263-265, 273, 280-283ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, у розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 02 червня 2025 року і до закінчення нею навчання, однак не довше як до досягнення нею 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя П.В.Тишкун