ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1832/25

Провадження № 22-ц/820/2092/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2025 року (суддя Стаднічук Н.Л.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 23.10.2011 року між АТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (заява) №92659156 відповідачці надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,99% на місяць та видано платіжну картку.

25 липня 2024 року АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір про відступлення прав вимоги №GL1N426202/1, в тому числі і щодо боржника ОСОБА_1 .

Позивач вказував, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, проте відповідачка, в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на дату відступлення права вимоги існує заборгованість у розмірі 22016,51 грн., з них: 13578,87 грн. - заборгованість за кредитом; 3234,45 грн. - заборгованість по відсоткам, 5203,19 грн. заборгованість за комісією.

У зв`язку з цим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №2659156 від 23.10.2011 року у розмірі 22016,51 грн., а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у позивача права вимоги до відповідачки за кредитним договором №92659156 від 23.10.2011, оскільки в матеріалах справи відсутні докази правонаступництва ТОВ «Банк Форвард» після ПАТ « Банк Руский Стандарт» за вказаним кредитним договором.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування скарги апелянтом зазначено, що представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до матеріалів справи було долучено копію витягу зі Статуту АТ «Банк Форвард» у новій редакції від 18.09.2018 року, який є чинним установчим актом юридичної особи та виступає офіційним підтвердженням її правового статусу, структури, організаційно-правової форми, а також наявності правонаступництва. Згідно п.1.2. вказаного Статуту, АТ «Банк Форвард» є правонаступником всіх прав ПАТ «Банк Форвард» яке у свою чергу було правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Русский Стандарт» на підставі Рішення єдиного акціонера №3 від 19 серпня 2014 року про зміну найменування ПАТ «Банк Русский Стандарт» на ПАТ «Банк Форвард». В свою чергу факт відступлення права вимоги між АТ «БАНК ФОРВАРД» і ТОВ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» є доведеним, обґрунтованим та встановленим судом першої інстанції. Крім того, судом першої інстанції встановлено факт відкриття рахунку на ім`я відповідачки, встановлення їй кредитного ліміту та наявність кредитної заборгованості.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2011 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву на оформлення картки та відкриття рахунку клієнта, відповідно до якої розмір ліміту по картці буде визначений банком самостійно від 2000 грн. до 16000 грн., ставка по кредитному ліміту 2,99% щомісячно (а.с.15, 16).

03 серпня 2015 ОСОБА_1 за заявою про перевипуск картки отримала картку НОМЕР_1 відповідно до договору № 92659156 від 23.10.2011 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту №92659156 від 23.10.2021 року та виписки по особовим рахункам угоди № 92659156 від 23.10.2011 за період 23.10.2011 10.06.2023 за ОСОБА_1 відповідно до договору кредиту 92659156 від 23.10.2011 року станом на 24.07.2024 року існує заборгованість в сумі 22016,51 грн., яка складається з наступного: 13578,87 грн. тіло кредиту, 3234,45 грн. відсотки, 5203,19 грн. - комісія.

Відповідно до договору № GLIN426202/1 про відступлення прав вимоги від 25.07.2024 року, укладеному між АТ «Банк Форвард» і ТОВ «Кредит-Капітал», останнє набуло право вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором №92659156, боржником за яким є ОСОБА_1 , на суму 22016,51 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В силу ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори факторингу, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» обґрунтовувало свій позов у частині стягнення заборгованості за тілом, відсотками та комісією, тим, що між ПАТ «Банк Русский Стандарт» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак, остання не виконала зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

На підтвердження вказаних обставин ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надало суду першої інстанції: розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 92659156 від 23.10.2011 станом на 24.07.2024 року, анкету-заяву на оформлення картки та відкриття рахунку клієнта від 23.10.2011 року заява №9659156 (договір про надання та використання платіжної картки) від 23.10.2011 року, виписку про рух коштів по особовим рахункам угоди №92659156 від 23.10.2011 за період з 23.10.2011 по 10.06.2023 ОСОБА_1 , заяву про перевипуск картки яка видана ОСОБА_1 , довідку про умови кредитування ПАТ «Банк Русский Станданрт» про орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту по продукту «Кредит у кишені» (а.с. 13-43).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 92659156 від 23.10.2011, станом на 24.07.2024 року ОСОБА_1 має заборгованість в сумі в сумі 22016,51 грн., яка складається з: 13578,87 грн. тіло кредиту, 3234,45 грн. відсотки, 5203,19 грн. - комісія.

Підписана відповідачем ОСОБА_1 анкета-заява про оформлення картки, заява №9659156 (договір про надання та використання платіжної картки) від 23.10.2011 року, довідка про умови кредитування, містять щомісячну процентну ставку 2,99%, строк дії кредитного ліміту, що відповідатиме строку дії договору про картку, розмір кредитного ліміту, а також розмір комісії за зняття готівки за рахунок кредиту 4,9% (мін 15 грн.).

Названі документи підписані ОСОБА_1 , а отже є достатніми для підтвердження погодження істотних умов кредитного договору.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачка ОСОБА_1 не виконала умов кредитного договору № 92659156 від 23.10.2011, внаслідок чого має заборгованість в сумі 13578,87 грн. за тілом кредиту, та 3234,45 грн. за відсотками, та комісією - 5203, 19 грн.

Проте відмовляючи у задоволені позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за кредитом на користь позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо правонаступництва АТ «Банк Форвард» ПАТ « Банк Руский Стандарт»

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем до позовної заяви додано копію Статуту АТ «Банк Форвард» відповідно до п.1.2. якого АТ «Банк Форвард» є правонаступником всіх прав ПАТ «Банк Форвард» яке у свою чергу було правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Русский Стандарт» на підставі Рішення єдиного акціонера №3 від 19 серпня 2014 року про зміну найменування ПАТ «Банк Русский Стандарт» на ПАТ «Банк Форвард».

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність в матеріалах справи доказів правонаступництва ТОВ «БАНК ФОРВАРД» після ПАТ «Банк Русский Стандарт» за кредитним договором № 92659156 від 23.10.2011.

Відповідно до договору № GLIN426202/1 про відступлення прав вимоги від 25.07.2024, укладеному між АТ «Банк Форвард» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», останнє набуло право вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № 92659156, боржником за яким є ОСОБА_1 , на суму 22016,51 грн., що підтверджується копіями договору № GLIN426202/1 про відступлення прав вимоги від 25.07.2024, витягу із Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, платіжної інструкції про оплату за договором № GLIN426202 від 23.07.2024 року.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права у зв`язку з чим підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову. Із відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 22016,51 грн., що складається з: 13578,87 грн. тіла кредиту, та 3234,45 грн. відсотків за кредитом та комісією - 5203, 19 грн.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції. не передаючи справи на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовну заяву та апеляційну скаргу позивача задоволено, судовий збір сплачений ним за подання позовної заяви 2422,40 грн. та апеляційної скарги в розмірі 3633.60 грн підлягають стягненню з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.

Заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 92659156 від 23.10.2011 року заборгованість станом на 24.07.2024 року в розмірі 22016,51 грн., з яких 13578,87 грн. тіла кредиту, та 3234,45 грн. відсотків за кредитом та комісією-5203, 19 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 6056 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2025 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк