Справа №127/9331/25
Провадження №2/127/1712/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Березовської О. А.,

за участі секретаря судового засідання Схабовської І. М.,

представника відповідача - адвоката Кізік Г. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Вінниця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Кундеус Станіслав Ігорович, до ОСББ «Космонавтів 77» про визнання дій протиправними та скасування заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

25.03.2025 до суду з позовною заявою звернувся адвокат Кундеус С. І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСББ «Космонавтів 77» про визнання дій протиправними та скасування заборгованості, в якій просив визнати незаконними нарахування заборгованості за житлово-комунальними послугами, яка нарахована відповідачем щодо власника квартири АДРЕСА_1 , яким є ОСОБА_1 , та щодо власника квартири АДРЕСА_2 за тією ж адресою, яким є ОСОБА_2 , в сумі 7 406, 30 грн та 11 264, 10 грн відповідно.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 25.03.2025 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 26.03.2025.

Ухвалою суду від 11.04.2025 вище зазначена позовна заява залишена без руху, суд надав позивачам строк сім днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених в ній.

15.04.2025 на адресу суду на виконання ухвали суду від 11.04.2025 від представника позивачів Кундеуса С. І. надійшла заява про усунення недоліків з додатками.

Ухвалою суду від 22.04.2025 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 12-30 21.05.2025.

08.05.2025 на адресу Вінницького міського суду Вінницької області надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Кізік Г. В.

08.07.2025 від представника позивачів адвоката Кундеуса С. І. до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

В підготовчому засіданні, яке було призначено на 15-00 08.07.2025, представник відповідача адвокат Кізік Г. В. суду пояснила, що їй було відомо, що буде подана заява про залишення позову без розгляду. Таку позицію позивачі зайняли після ознайомлення з відзивом на позовну заяву і наданими до нього доказами; просить надати їй можливість підготувати заяву про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

Суд задовільнив клопотання представника відповідача адвоката Кізік Г. В. та оголосив в підготовчому засіданні перерву до 10-00 18.09.2025.

16.09.2025 на адресу суду надійшла заява від представника відповідача адвоката Кізік Г. В. про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи. Так, адвокат просить стягнути з позивачів на користь відповідача судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000, 00 грн.

Клопотання обґрунтоване тим, що, на думку представника відповідача, в позовній заяві не вказано жодної статті положень нормативно-правових актів, які регулюють діяльність ОСББ та визначають права і обов`язки співвласників. В відзиві на позовну заяву зазначено, що позивачі вводять суд в оману, ігноруючи той факт, що їм достеменно відомо про необхідність сплати по нарахуванням саме внесків співвласників на управління, утримання та обслуговування багатоквартирного будинку та прибудинкової території на підставі прийнятих рішень загальними зборами об`єднання ОСББ «Космонавтів-77», яке існує з 2019 року, а не сплати за надання житлово-комунальних послуг, які апріорі не можуть надаватись об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку в силу положень норм чинного законодавства. Без оскарження протоколів загальних зборів ОСББ, підстави для відсутності обов`язку сплати внесків на управління багатоквартирного будинку у співвласників відсутні. Більше того, 20.01.2023 Вінницьким міським судом Вінницької області було прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача заборгованість по внесках

на управління, утримання та обслуговування багатоквартирного будинку та прибудинкової території за відповідний період. Відповідно в судовому порядку з`ясовувались належним чином підстави для сплати заборгованості та надавалась належна оцінка доказам з метою ухвалення обґрунтованого та законного рішення, яке не оскаржувалось позивачем.

Позивачі та представник позивача не брали участь в судових засіданнях, документів які б підтверджували поважність причин неявки в судові засідання матеріали справи не містять. Такі дії позивачів розцінюються, як необґрунтовані, внаслідок яких відповідач поніс судові витрати, нераціональні витрати часу та відповідно наявні підстави для відшкодування понесених судових витрат, відповідно до частини 4, 5 ст. 142 та ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

В додатку до заяви про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, представником відповідача наданий Акт про прийняття-передачу наданих послуг від 12.05.2025 (а. с. 99).

17.09.2025 від представника позивачів адвоката Кундеуса С. І. до суду надійшла повторна заява про залишення позову без розгляду, яку він просить розглянути у його відсутність (а. с. 106).

В підготовчому засіданні представник відповідача адвокат Кізік Г. В. не заперечувала щодо залишення позову без розгляду, бо це диспозитивне право позивачів, підтримала свою заяву про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, та додатково суду пояснила, що дії позивачів призвели до понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу.

Адвокат вказує, що фактично справа по суті не розглядалася та докази не досліджувалися, але відповідач звернувся за правовою допомогою до адвоката, був підготовлений відзив на позовну заяву, зібрані докази. Враховуючи поведінку позивачів, вважає що позовні вимоги були необґрунтовані, позов подано завідомо безпідставно. Позивачами не враховано особливостей діяльності ОСББ та відносин між ОСББ та співвласниками. В позовній заяві відсутнє посилання на законодавство про ОСББ. Позивачі завідомо вводили в оману суд, не повідомили, про рішення суду про стягнення внесків, яке вступило в законну силу. ОСББ є неприбутковою організацією, створеною співвласниками житла, яка не має права надавати житлово-комунальні послуги. Ні позивачі, ні представник позивачів в судові засідання жодного разу не з`являлися, на відміну від відповідача. Якби справа слухалась до винесення рішення, то у задоволенні позову було б відмовлено.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, письмові заяви, які надійшли від представників сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи щодо вирішення заявлених клопотань, суд дійшов до такого.

Як вбачається з вище зазначеного від представника позивача надійшла суду заява про залишення позову без розгляду, стосовно якої суд зазначає, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

З вище наведеного вбачається, що справа розглядається судом за правила загального позовного провадження в підготовчому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

У підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті (частини перша статті 200 ЦПК України).

Пунктом 1 частини другої статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

З вище наведеного вбачається, що представником позивача до закінчення підготовчого провадження, тобто до початку розгляду справи по суті, подана заява про залишення позову без розгляду.

Залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин.

Отже, клопотання представника позивачів адвоката Кундеуса С. І. підлягає задоволенню, позов підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Щодо заяви представника відповідача про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до правової позиції викладеної у п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142 ЦПК України, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.01.2021 (справа №521/3011/18).

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язковою умовою є зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

- подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

- подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

- подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

- необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

- укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Саме по собі звернення з позовом до суду та неявка позивача в судове засідання особисто чи незабезпечення явки його представника не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбаченим процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З вище наведеного вбачається, що підстави, зв`язок зі справою, розмір судових витрат на правничу допомогу входять до предмету доказування. Разом з тим, відповідачем не доведено, які саме необґрунтовані дії позивачів, представника позивачів були ними здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяли позивачі недобросовісно та пред`явили заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивачів умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Звернення позивачів до суду за захистом їх порушеного права, а також їх дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ними своїми процесуальними правами, їх дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою їх обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Отже, саме по собі звернення до суду та залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивачів.

Під час розгляду справи судом жодні дії позивачів та їх представника не визнавалися недобросовісними та не було встановлено зловживання з боку позивача своїми процесуальними правами. Подана позивачами позовна заява, на думку позивачів, свідчить про порушення їх прав відповідачем, який, на думку позивачів, надає їм послуги та виконує роботи з належного обслуговування багатоквартирного будинку, які, на їх думку, є житлово-комунальними послугами та мають надаватися виключно на договірних засадах та відповідач має надавати позивачам підтвердження наявної заборгованості з їх оплати та докази виконання робіт та надання послуг.

У додатку до позовної заяви позивачами надані письмові докази, які, на їх думку, підтверджують порушення їх прав саме відповідачем. Отже, позивачі вчиняли дії спрямовані на захист їх порушеного права власності, звертаючись з вище зазначеною вмотивованою позовною заявою до суду, у додатках до якої були надані письмові докази.

Суд не може оцінити як зловживання процесуальними правами відсутність в позовній заяві посилання на норми законодавства, яке визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захист їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Верховний Суд в своїх постановах неодноразово вказував, що посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені в позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку із цим суд, з`ясувавши при розгляді справи, що позивач послався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує в рішенні саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) та від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження N 12-15гс19)).

Суд не вбачає в діях позивачів та їх представника перешкоджання вирішення спору чи недобросовісності при реалізації процесуальних прав: відповідно до ухвали суду позивачами усувались недоліки позовної заяви, надавались суду докази, для усунення недоліків позовної заяви; представником позивачів направлявся адвокатський запит. Отже, позивачами та їх представником виконувались обов`язки та реалізовувалися процесуальні права, передбачені ЦПК України для сторони в цивільному процесі.

В заяві представник відповідача також вказує, що позивачам відомо було про рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2023 у справі №127/22105/22, яке надане представником відповідача у додатку до відзиву на позовну заяву, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за нарахування внесків співвласників на управління, утримання та обслуговування багатоквартирного будинку та прибудинкових територій, а отже вони, на думку представника відповідача, знали про характер відносин між сторонами та про безпідставність своїх вимог.

З такою позицією представника відповідача суд не погоджується, бо предметом спору в вище зазначеній справі було стягнення внесків співвласників на управління, утримання та обслуговування багатоквартирного будинку та прибудинкових територій за період з 01.07.2021 по 03.09.2022 в сумі 3 312, 54 грн. Позов задоволений частково, стягнута заборгованість за період з 03.09.2021 по 01.09.2022 в сумі 2 904, 00 грн, в задоволенні решти позовних вимог судом відмовлено. Підставою для відмови в позові була неузгодженість акту звіряння сторонами взаємних розрахунків за період 01.07.2021 по 03.09.2022, затвердження кошторису на управління, утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку з 03.09.2021. Суд встановив, що підстави здійснення нарахувань за управління, утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку позивачем відповідачу за період з 01.07.2021 по 03.09.2021, і розмір тарифу, суду не повідомлені.

Предметом спору в цій справі є законність нарахувань відповідачем позивачам заборгованості в січні 2025 року, на думку позивачів, за надані житлово-комунальні послуги. З урахуванням недоведеності відповідачем в суді під час розгляду справи №127/22105/22 частини заборгованості за період з 01.07.2021 по 03.09.2022 у позивачів могли виникнути сумніви щодо законності нарахування заборгованості в січні 2025 році. Отже, суд не може дійти висновку про безпідставність позову.

Суд зазначає також, що представником відповідача докази, які підтверджують зловживання позивачами чи їх представником процесуальними правами, або виникнення спору внаслідок неправильних дій позивача в заяві про стягнення витрат на правничу допомогу не вказані та суду не надані.

Позивачі та їх представник, як і інша сторона цього спору, діяли в процесі у відповідності до наданих їм прав, передбачених статтями 43, 49 ЦПК України, розпоряджаючись своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

З огляду на обставини справи, оцінивши доводи клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на позивачів витрат відповідача ОСББ «Космонавтів 77» на професійну правничу допомогу на підставі ч. 5 ст.142 ЦПК України, оскільки відсутні підстави для визнання дій позивачів необґрунтованими. Представник відповідача адвокат Кізік Г. В. не підтвердила, які дії позивачів у вказаній справі були необґрунтованими чи недобросовісними та чи були їх дії умисними.

У зв`язку з висновком суду про відсутність підстав для стягнення з позивачів витрат на правничу допомогу суд не надає оцінку доказам, наданим представником відповідача на підтвердження понесених витрат.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що у заяві представника відповідача - адвоката Кізик Г. В. про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись статтями 133, 134, 141, 142, 257, 259, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити заяву представника позивачів адвоката Кундеуса Станіслава Ігоровича про залишення позову без розгляду.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Кундеус Станіслав Ігорович, до ОСББ «Космонавтів 77» про визнання дій протиправними та скасування заборгованості.

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача ОСББ «Космонавтів 77» - адвоката Кізік Ганни Віталіївни про стягнення з позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 понесені відповідачем ОСББ «Космонавтів 77» витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 3 000, 00 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена 26.09.2025.

Суддя Олена БЕРЕЗОВСЬКА