Дата документу 17.09.2025 Справа № 337/2527/24
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 337/2527/24 Пр. № 22-ц/807/171/25Головуючий у 1-й інстанції: Ширіна С.А. Повне рішення складено: 21.10.2024 року. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В., Онищенка Е.А.

за участі секретаря Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2024 року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» (надалі Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року Банк, як позивач, звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с.2-5), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором 500757508 від 26.03.2023 року, укладеним між відповідачем та Банком, станом на 03.08.2023 року у розмірі 224259,26 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту 219513,00 грн., заборгованості по відсотках 3832,82 грн., заборгованості по комісії 913,44 грн., від сплати якої відповідач у добровільному порядку на користь Банку ухиляється, а також сплачений судовий збір 2691,11 грн. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА БАНК» затверджено рішення про зміну найменування АТ «АЛЬФА БАНК» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Ширіну С.А.(а.с.69). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.71) провадження у цій справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2024 року (а.с.113-115) позовні вимоги Банку у цій справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () заборгованість за кредитним договором № 500757508 від 26.03.2023 року в розмірі 224259,26 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () суму сплаченого судового збору в розмірі 2691,11 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с.124-133) просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, стягнути з позивача судові витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

В автоматизованому порядку 11.11.2024 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Подліянову Г.С. (а.с.136). Ухвалою апеляційного суду від 12.11.2024 року (а.с.137) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 21.11.2024 року (а.с.140). Ухвалою апеляційного суду скаргу апелянта залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (а.с.141), які було усунуто апелянтом у встановлений апеляційним судом строк 03.12.2024 (а.с.144-146). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 09.12.2024 року (а.с.147), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с.148), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, штату суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі, а також відпустки судді-доповідача у період з 17.02.2025 року по 03.03.2025 року включно (довідка - а.с.168).

Банк не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судовому засіданні, призначеному на 05.03.2025 року (а.с. 171-174), апеляційним судом було розпочато розгляд цієї справи по суті: заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта відповідача ОСОБА_1 адвоката Сніжка Р.В., у розгляді справи оголошено перерву, ухвалою апеляційного суду (а.с.176, 180-181) в порядку ст. ст. 12 ч. 5, 81 ч. 6 ЦПК України витребувано у Банку інформацію про таке:

1) 26.03.2023 року з Банком якої саме назви: АТ «АЛЬФА БАНК» чи АТ «СЕНС БАНК» (зміна найменування Банку: 12.08.2022 року рішення, 30.11.2022 року реєстрації змін у відповідному реєстрі) укладала вищезазначений кредитний договір 500757508 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ?

2) яким чином здійснювалась Банком ідентифікація ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 при укладенні вище вказаного кредитного договору? довідка про яку надавалась Банком до вищезазначеного позову Банку у цій справі, поданого АТ «СЕНС БАНК» до суду першої інстанції через «Електронний суд» 30.04.2024 року (а.с. 2);

3) усі рахунки на ім`я відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у АТ «СЕНС БАНК» із зазначенням конкретних номерів цих рахунків, дат їх відкриття/закриття?

4) на який саме із цих рахунків на ім`я відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 Банком (АТ «АЛЬФА БАНК» чи АТ «СЕНС БАНК») були зараховані вищезазначені кредитні кошти за кредитним договором 500757508 від 26.03.2023 року? в якій саме сумі і чому саме на цей рахунок ? які саме докази Банку на підтвердження останнього були надані Банком суду першої інстанції у цій справі та наявні на теперішній час у матеріалах цієї справи ?

5) на який саме із цих рахунків на ім`я відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у АТ «СЕНС БАНК» остання мала сплачувати відсотки, комісії та заборгованість за вищезазначеним кредитним договором і чому саме?

6) письмові пояснення Банку з приводу виписок з двох рахунків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у АТ «СЕНС БАНК» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 за період з 01.03.2023 року по 31.03.2023 року (копії яких додавались відповідачем до відзиву через «Електронний суд» 12.07.2024 року додатки під № 1 та № 2 а.с. 88, які наявні в електронних матеріалах цієї справи, мали надсилатись стороною відповідача Банку в його електронний кабінет через «Електронний суд», але які не були роздруковані судом першої інстанції у паперовому вигляді для долучення до матеріалів цієї справи, а тому у подальшому роздруковані апеляційним судом із електронних матеріалів цієї справи суду першої інстанції та долучені до матеріалів цієї справи у паперовому вигляді вже апеляційним судом а.с. 169-170)?

На виконання вказаної ухвали Банк через свого представника надав апеляційному суду додаткові письмові пояснення у цій справі через «Електронний суд» (а.с. 198-202), за змістом яких:

«….1. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уклала кредитний договір №500757508 із АТ "Сенс Банк" 26.03.2023 року

2.Договір було підписано шляхом застосування аналогу ЕЦП та ідентифікації клієнта у спосіб, передбачений Законами України "Про електронну комерцію" та "Про електронний цифровий підпис"

3.Кредит надавався Позичальнику для повернення заборгованості за кредитним договором 632021647 від 2021-12-13 року (з АТ «АЛЬФА БАНК») Розмір - 219513,00 гривень, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «СЕНС БАНК», . Таким чином, кредитний договір №500757508 передбачав реструктуризацію заборгованості клієнта за рахунок кредитних коштів Позивача та укладенням іншого, нового кредитного договору на нових умовах та новий строк.

4.Для повернення заборгованості за кредитним договором, згідно оферти, пропоновано було використовувати рахунок № НОМЕР_5 , відкритий у Банку.

Щодо питань в частині письмових пояснень Банку з приводу виписок з двох рахунків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у АТ «СЕНС БАНК» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 за період з 01.03.2023 року по 31.03.2023 року (копії яких додавались відповідачем до відзиву через «Електронний суд» 12.07.2024 року - додатки під № 1 та № 2 - а.с. 88, які наявні в електронних матеріалах цієї справи, мали надсилатись стороною відповідача Банку в його електронний кабінет через «Електронний суд», але які не були роздруковані судом першої інстанції у паперовому вигляді для долучення до матеріалів цієї справи, а тому у подальшому роздруковані апеляційним судом із електронних матеріалів цієї справи суду першої інстанції та долучені до матеріалів цієї справи у паперовому вигляді вже апеляційним судом - а.с. 169-170) - представник позивача просив суд додатково розтлумачити цю вимогу в частині її належного виконання, для чого забезпечити його явку у судове засідання в режимі відеоконференції 28.05.2025 з метою додаткових пояснень в цій частині…».

Ухвалою апеляційного суду (а.с. 194) розгляд цієї справи призначено в режимі відеоконференції в порядку задоволення клопотання представника Банку (а.с. 174-178).

В автоматизованому порядку 27.05.2025 року суддею Трофимовою Д.А. у цій справі замінено суддю Подліянову Г.С. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с. 196-197). Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 28.05.2025 року, не відбувся та був відкладений через нетривалу хворобу судді-члена колегії Трофимової Д.А., яка не давала права її заміни іншим суддею в автоматизованому порядку (довідка а.с. 203), з урахуванням відпустки судді доповідача у період з 07.07.2025 року по 14.08.2025 року (довідка а.с.212).

10.09.2025 року надійшло клопотання представника Банку Рудницького Ю.Г. про відео конференцію у цій справі (а.с. 213-219).

Листом апеляційного суду від 11.09.2025 року (а.с. 220) останньому в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України було роз`яснено таке: «….В силу вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: …3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом… У зв`язку із чим, апеляційний суд в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: … , вважає за необхідне роз`яснити стороні позивача, що ухвалою апеляційного суду від 23 травня 2025 року вже було задоволено клопотання ОСОБА_3 про участь у всіх судових засіданнях у цій справі в режимі відеоконференції за його участю або участю іншого представника Банку - Альховської І.Б. та забезпечено участь даних представників у розгляді цієї справи у всіх судових засіданнях в приміщенні Запорізького апеляційного суду за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 162 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів…».

В автоматизованому порядку 15.09.2025 року суддями Кухар С.В. та Онищенко Е.А. у цій справі замінено суддів Кочеткову І.В. (у зв`язку із тривалою хворобою останньої, термін лікування не визначено) та ОСОБА_4 (у зв`язку із тривалою відпусткою останньої - а.с.224-225).

У дане судове засідання повідомлені апеляційним судом належним чином про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 208-211) всі учасники цієї справи, у тому числі представник Банку в режимі відеоконфіеренції (ст. 212 ч. 5 ЦПК України «Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відео конференції.») не з`явились, окрім представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сніжка Р.В., про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

При цьому, представник Банку - адвокат Рудницький Ю.І. подав апеляційному суду заяву (а.с.231-232), в якій просив розглядати дану справу без участі представника Банку.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом. В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371 - 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: заяву представника Банку задовольнити, розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, які не з`явились, за присутності представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сніжка Р.В. (а.с.134).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, додаткові пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі представника Сніжка Р.В. у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є …рішення, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов Банку у цій справі, керувався ст.ст. 15, 16, 526, 530, 610, 627, 629, 634, 638, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності всіх позовних вимог Банку у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 26.03.2023 року ОСОБА_1 запропонувала Банку укласти угоду про надання споживчого кредиту, підставою для угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в Банку, що укладений між нею та банком, що підтверджується Офертою на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500757508 від 26.03.2023 року (а.с.26-29).

Згідно з Акцептом пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500757508 від 26.03.2023 року (а.с.30-33), сума кредиту 219513,00 грн., процентна ставка 4,99%, тип ставки фіксована, строк кредиту 120 місяців; позичальник перед укладенням угоди у письмовій формі підтвердив, що ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту та надання кредиту відповідно до умов угоди та договору.

З копії Оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500757508 від 26.03.2023 року (а.с.26-29) вбачається, що під час користування Кредитом ОСОБА_1 запропоновано Банку надавати їй послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та Договором, за надання яких пропонує встановити комісійну винагороду, а саме: (а) за надання Кредиту 0.00% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті на укладення Угоди (далі - Оферта) без ПДВ. (б) за обслуговування (управління) кредиту щомісячно: за період 1 по 12 місяців користування кредитом 0,10 % від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті без ПДВ; за період з 13 по 24 місяців користування кредитом- 1,00% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті без ПДВ;, за період з 25 по 120 місяців користування кредитом 1,50 % від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті без ПДВ.

Комісійна винагорода, що виникла в пункті б) сплачується позичальником щомісячно за кожний місяць користування кредитом відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до Угоди і є його невід`ємною частиною. Зазначена в цьому підпункті комісійне винагорода нараховується банком починаючи з дня надання кредиту по дату повернення кредиту, що вказана в п. 2 Угоди. Позичальник зобов`язується сплатити комісійну винагороду, що вказана в цьому підпункті, за останній місяць користування кредитом не пізніше дати остаточного повернення кредиту за угодою.

Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на сайті Банку https://sensbank.com.ua. Протягом строку дії Угоди Тарифи та комісійна винагорода за кредитом, винагорода за платіжні послуги, а також допоміжні до платіжних послуг, що не визначені у цій угоді, а також за супровідними послугами банку та/або третіх осіб, що надаються під час укладення Угоди, можуть бути змінені в порядку, передбаченому Договором та відповідним договором між позичальником та такими третіми особами та/або банком.

Дата повернення Кредиту - 27.03.2033 року. Для повернення заборгованості за Угодою пропоную використовувати рахунок № НОМЕР_5 , відкритий у Банку. Кредит надається Позичальнику для повернення заборгованості за кредитним договором 632021647 від 2012-12-13 року. Розмір 219513,00 гривень, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок НОМЕР_6 , відкритий в АТ «СЕНС БАНК».

Відповідно до копії довідки про ідентифікацію, даною довідкою АТ «СЕНС БАНК» підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 , з якою укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «СЕНС БАНК», укладеного між Банком та клієнтом, ідентифікований АТ «СЕНС БАНК» (а.с.68).

Згідно з меморіальним ордером № від 27.03.2023 (копія а.с.25), ОСОБА_1 , перераховано грошові кошти у розмірі 219513,00 грн., призначення платежу надання кредиту за кредитним договором № 500757508 від 26.03.2023 року.

На підтвердження факту зарахування кредитних грошових коштів та користування відповідачем грошовими коштами за кредитним договором № 500757508 від 26.03.2023 року надано виписку по особовим рахункам ОСОБА_1 (а.с.16-18, 21-22).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 500757508 від 26.03.2023 року (копія а.с.109), загальна сума заборгованості станом на 03.08.2023 року складає 224259,26 грн., з яких: 219513 грн. за кредитом; 3832,82 грн. по відсотках, 913,44 грн., по комісії.

04.03.2024 року АТ «СЕНС БАНК» на адресу ОСОБА_1 , направило досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, а саме: погашення заборгованості у розмірі 224259,26 грн. (а.с.19)

Згідно з витягом з Державного реєстру банків: 01.12.2022 внесено запис про зміну найменування з АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК» (копія а.с.66).

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання водному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ч. 3ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Оскільки ОСОБА_1 , уклавши договір в електронній формі, погодилася з умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, і цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За правилами статей12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наданих позивачем АТ «СЕНС БАНК» доказів встановлено, що 26.03.2023 року ОСОБА_1 уклала з Банком угоду про надання споживчого кредиту № 500757508 від 26.03.2023 року, за умовами якої Банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 219513,00 грн., а ОСОБА_1 , зобов`язувалася в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

В подальшому ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 03.08.2023 становить 224259,26 грн., з яких: 219513 грн. за кредитом; 3832,82 грн. по відсотках, 913,44 грн. по комісії.

Посилання представника відповідача на те, що договір № 500757508 від 26.03.2023 року, укладено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме відповідачка не укладала та не підписувала з позивачем паспорт споживчого кредиту, оферту на укладення угоди, акцепт пропозиції на укладення угоди та додаток № 1 до угоди про надання кредиту, крім того відповідачка не отримувала від позивача грошові кошти, так як номер рахунку зазначений в меморіальному ордері відповідачці не належить та нею не відкривався.

У свою чергу, доказів того, що її персональні дані (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані для укладення кредитного договору від її імені, відповідачем до суду першої інстанції не надані. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій відповідач не зверталася, як і не оскаржувала правомірність укладеного договору.

Щодо інших доводів, що враховуючи умови надання кредитних коштів, судом першої інстанції правильно зазначено, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і вона мала можливість представити суду першої інстанції виписку зі свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що досліджені письмові докази свідчать про те, що відповідач отримала кредитні кошти за договором № 500757508 від 26.03.2023 року, проте не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитними договорами, отримані в кредит кошти не повернула.

Враховуючи, що АТ «СЕНС БАНК» надано докази, які підтверджують надання кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, та те, що отримані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ «СЕНС БАНК» не повернуті, тобто відповідачем не виконано договірні зобов`язання, суд першої інстанції правильно вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 є такими, що фактично дублюють доводи її заперечень проти позову позивача у цій справі у суді першої інстанції, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино правильною та єдино можливою.

Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи. Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування сторони відповідача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Відповідач та її представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування заперечень проти позову Банку та, відповідно, у спростування останнього у цій справі.

Також, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони відповідача. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Доказами, передбаченими ст. 367 ч. 3 ЦПК України, які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі, на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів сторони відповідача, є надані представником відповідача апеляційному суду у судовому засіданні 05.03.2025 року для долучення до матеріалів цієї справи 2 (дві) виписки за рахунками відповідача № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 за період з 01.03.2023 по 31.03.2023 року (включено лише операції, що списані за рахунком - а.с. 169-170). Проте, останні спростовуються матеріалами цієї справи та додатковими письмовими поясненнями Банку у цій справі (а.с. 198- 202), отриманими апеляційним судом в порядку ст. ст. 12 ч. 5, 81 ч. 7 ЦПК України. Таким чином, цими виписками Банку зі сторони відповідача не спростовуються правильно встановлені судом першої інстанції обставини цієї справи та правильні висновки суду першої інстанції.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення по суті цієї справи.

Описки в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції не можуть бути підставою для скасування апеляційним судом правильного по суті рішення суду першої інстанції у цій справі за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги сторони відповідача, а можуть бути усунуті судом першої інстанції за власною ініціативою чи за заявою учасників цієї справи у подальшому в порядку ст. 269 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Крім того, судом першої інстанції оскаржуваним рішенням правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі.

Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови відповідачу у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок Банку будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2024 рокуу цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повна постанова апеляційним судом складена 29.09.2025 року, оскільки у період з 27.09.2025 року по 28.09.2025 року мали місце вихідні дні.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кухар С.В.Онищенко Е.А.