Справа № 197/762/25
Провадження № 2/197/619/25
30 вересня 2025 року с-ще Широке
Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Панчука М.В.,
за участі секретаря судового засідання Гетьманенко О.І.,
представника позивачки - адвоката Ніколенка М.Є. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Широке позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача до досягнення трьох років спільно дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позов мотивовано тим, що позивачка не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною, яка з нею проживає, тож самостійно не може себе утримувати. Відповідач разом з ним не проживає, матеріально ні дочку, ні позивачку не уитримує, хоча може надавати таке утримання, будучи здоровим, працездатним та перебуває на військовій службі в Національній гвардії України в/ч НОМЕР_1 .
Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07.08.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
13 серпня 2025 року від представника позивача через систему електронний суд надійшло клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції. Ухвалою суду 14.08.2025 клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ніколенка М.Є. задоволено.
Представник позивачки ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позов та вказав, що відповідач має дохід, так як є військовослужбовцем, однак не утримує свою дружину, яка на даний час не працює, а забезпечує догляд їх спільної дочки, якій немає трьох років. Позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляд справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань до суду не подавав.
Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 19.01.2024 (а.с. 14), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 лютого 2023 року Слов`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис - 103.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 10 лютого 2025 року Слов`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 15), ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком зазначений ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_1 .
Згідно з довідки № 220 від 16 липня 2025 року, виданої Виконавчим комітетом Новолатівської сільської ради Криворізького району (а.с.17), ОСОБА_1 зареєстрована та проживає на території сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 разом з дочкою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_1 офіційно не працює, що підтверджується випискою з трудової книжки та довідкою ПФУ форми ОК-5 від 14.07.2025 (а.с 18, 19).
З копії посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 13 серпня 2024 року військовою частиною НОМЕР_1 (а.с. 20), ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в Національній гвардії України, особистий номер - НОМЕР_5 , та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що встановлено із копії посвідчення Головного управління Національної гвардії України серії НОМЕР_6 , виданого 19 жовтня 2023 року (а.с. 21).
При вирішенні справи суд керується такими нормами права:
відповідно до ч.ч. 6 ст. 7 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.
Вирішуючи вимогу щодо стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з наступного.
Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України).
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України).
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч. 6 ст. 84 СК України).
Системний аналіз норм СК України свідчить, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів).
Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.
Такі висновки, узгоджуються з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 27 травня 2020 року по страві № 712/4702/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У зв`язку з тим, що малолітня дитина проживає з матір`ю (позивачем), вона має право на отримання від чоловіка - батька дитини, коштів до досягнення дитиною трьох років.
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, який перебуває на військовій службі в Національній нвардії України, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на її утримання в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Зідно ч. 3 ст. 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України судового збору в дохід держави. Таким чином, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 18, 76, 81, 95, 133, 141, 258, 263-265, 430 ЦПК України, ст. ст. 84, 180-185, 191 СК України, суд
позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_8 ) про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, як дружини з якою проживає дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 24 липня 2025 року до досягнення дитиною трирічного віку.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення - 02 жовтня 2025 року.

Суддя М.В. Панчук