Справа № 550/808/24
Провадження № 2/550/24/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Литвин В.В.,

за участю секретаря судового засідання Томас Ю.П.,

учасників справи:

прокурора Пластуна С.В.,

відповідача - представник Чутівської селищної ради Балясний Н.М.,

відповідач не з`явився,

інші учасники справи не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чутове цивільну справу в порядку загального позовного провадження

за позовом Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі позивачів: Полтавської обласної військової адміністрації, Департаменту культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації

до Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Наталі»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Комунальний заклад «Центр охорони та досліджень пам`яток археології» Полтавської обласної ради,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області,

про визнання незаконним та скасування рішення Чутівської селищної ради, скасування державної реєстрації та припинення права власності, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації та припинення права оренди, витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Диканської окружної прокуратури Полтавської області (далі також прокурор, позивач) в інтересах держави в особі Полтавської обласної військової адміністрації (далі також позивач-1, Адміністрація) та Департаменту культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації (далі також позивач-2, Департамент) звернувся до суду з позовом до Чутівської селищної ради (далі також відповідач-1), ОСОБА_1 (далі також відповідач-2) та фермерського господарства «Наталі» (далі також відповідач-3), треті особи: Комунальний заклад «Центр охорони та досліджень пам`яток археології» Полтавської обласної ради, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, у якому просив:

- скасувати в державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0003 та припинити усі права щодо неї;

-визнати незаконним і скасувати рішення одинадцятої сесії VІІІ скликання Чутівської селищної ради від 16.06.2021 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,4041 га кадастровий номер :03:002:0003 та передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0003 площею 1,4041 га, яка знаходиться в межах с. Кантемирівка Чутівської селищної ради;

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0003 площею 1,4041 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Кантемирівка Полтавського району Полтавської області, запис про державну реєстрацію якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 42811230 від 30.06.2021;

- визнати недійсним договір оренди землі від 10.11.2021, укладений між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Наталі» щодо земельної ділянки площею 1,4041 га з кадастровим номером :03:002:0003;

- усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою історико-культурного призначення шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 1,4041 га з кадастровим номером :03:002:0003 Полтавській обласній військовій адміністрації.

Позов мотивовано тим, що на підставі рішення одинадцятої сесії VIII скликання Чутівської селищної ради від 16.06.2021 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,4041 га, кадастровий номер :03:002:0003, яка знаходиться в межах с. Кантемирівка на території Чутівської селищної ради, цим же рішенням вказану земельну ділянку передано у приватну власність ОСОБА_1 . 30.06.2021 державним реєстратором проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,4041 га з кадастровим номером :03:002:0003, за ОСОБА_1 (номер відомостей про речове право 42811230).

10.11.2021 між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Наталі» в особі голови Матвеєва І.Є. укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0003 площею 1,4041 га терміном на 7 років, до 10.11.2028 (номер запису про інше речове право: 45074922). Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 07.06.2024 нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки становить 48 966,87 грн.

При передачі у власність ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки Чутівською селищною радою допущено порушення вимог земельного законодавства.

Згідно з інформацією Комунального закладу «Центр охорони та досліджень пам`яток археології» Полтавської обласної ради від 17.04.2024 № 01-21/182, пам`ятка археології місцевого значення «Селище та могильник черняхівської культури» знаходиться на північно-західній околиці села Кантемирівка в урочищі Хозари Полтавської області (рішення Полтавського облвиконкому № 247 від 23.04.1982). Межі охоронної зони затверджені рішенням Полтавського облвиконкому № 104 від 11.04.1979. На дану пам`ятку археології 28.05.1983 складено паспорт та схематичний план, акт технічного огляду археологічного пам`ятника та наявне зобов`язання з охорони пам`ятників історії та культури.

Крім того, відповідно до листа Комунального закладу «Центр охорони та досліджень пам`яток археології» Полтавської обласної ради від 24.05.2024 № 01-21/326 в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0003, :03:002:0004 під час огляду в натурі було встановлено, що в межах земельних ділянок, які знаходяться в с. Кантемирівка Полтавського району Полтавської області, розташована частина пам`ятки археології місцевого значення «Селище та могильник черняхівської культури с. Кантемирівка, ур. Хозари». Площа пам`ятки в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0003 становить 0,504 га.

На момент прийняття оскаржуваного рішення Чутівської селищної ради пам`ятка археології місцевого значення «Селище та могильник черняхівської культури» була паспортизована та перебувала на обліку.

Таким чином, Чутівська селищна рада в порушення ст. 122 ЗК України протиправно розпорядилася вказаною земельною ділянкою, оскільки позбавила можливості розпоряджатися землями історико-культурного призначення обласну державну адміністрацію, а земельна ділянка із відповідним цільовим призначенням не може перебувати в приватній власності.

Внаслідок порушень законодавства при наданні ОСОБА_1 у власність земельної ділянки із земель державної власності незаконно вибула земельна ділянка історико-культурного призначення, яку прокурор просить повернути у власність держави в особі Полтавської обласної військової адміністрації.

Ухвалою судді Хоменка Д.Є. від 22.07.2024 було відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

08.08.2024 відповідач-1 - Чутівська селищна рада - надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивач не надав інформації, яка підтверджує визначення меж спірної земельної ділянки як земельної ділянки історико-культурного призначення. Відповідно до положень ст. 162 Земельного кодексу України здійснюється забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. Але істотні особливості правового режиму цих земель безпосередньо випливають із цільового призначення. Всі землі історико-культурного призначення мають єдине цільове призначення, це розміщення об`єктів культурної спадщини, вони підлягають підвищеній охороні земель. До Чутівської селищної ради будь-яка інформація щодо розміщення об`єктів культурної спадщини на земельній ділянці кадастровий номер :03:002:0003, площею 1,4041 га, що знаходиться в межах с. Кантемирівка на території Чутівської селищної ради, не надходила. Також не надходила будь-яка інформація щодо укладання охоронного договору, який встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини, на якій розміщені об`єкти культурної спадщини на земельній ділянці кадастровий номер :03:002:0003 площею 1,4041 га, що знаходиться в межах с. Кантемирівка на території Чутівської селищної ради. До матеріалів позовної заяви додано зобов`язання про охорону пам`ятників історії та культури (могили, обеліски, стели, будинки та скульптури), а саме «поселення та могильники Черняхівської культури», яке підписане головою колгоспу ім. Леніна Ропавкою В.І. На даний час юридичної особи «Колгосп імені Леніна» не існує. Всі землі, що перебували в користуванні колгоспу, розпайовані і будь-яка інформація про пам`ятники історії та культури, що розташовані на спірній земельній ділянці відсутні. Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру обмеження у використанні земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0003, площею 1,4041 га, місцем розташування якої є: Полтавська область, Полтавський район, с. Кантемирівка, - відсутні. Відповідно до схеми прояву локальних факторів оцінки с. Кантемирівка Чутівської селищної ради спірна земельна ділянка до земель історико-культурного призначення не належить. В проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства будь-які обмеження в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :03:002:0003 також не встановлені.

З наведених підстав відповідач-1 в задоволенні позову просив відмовити.

09.08.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача-2 ОСОБА_1 , поданий його представником адвокатом Портянком Є.В., в якому останній просив у задоволенні позову відмовити повністю за безпідставністю та необґрунтованістю, вказуючи, що позивач, не надавши жодного належного доказу, намагається ввести в оману суд та безпідставно повернути земельну ділянку, яка жодного відношення до земель історико-культурного призначення не має. Зазначив, що згідно з рішенням Чутівської селищної ради Полтавської області від 16.06.2021 ОСОБА_1 отримав у приватну власність земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0003, площею 1,4041 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах с. Кантемирівка Полтавського району Полтавської області, на території Чутівської селищної ради. Виділення та надання у власність вище зазначеної земельної ділянки здійснювалося в межах та у спосіб, визначений земельним законодавством України. Позивачем не надано жодного належного доказу щодо підтвердження накладання земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0003 на земельну ділянку історико-культурного призначення, зокрема під пам`яткою археології місцевого значення «Селище та могильник черняхівської культури с. Кантемирівка, ур. Хозари», що є підставою для відмови в позові.

Крім того, вказує, що прокуратурою обрано неналежний спосіб захисту порушеного права. Зокрема, заявлено вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою історико-культурного призначення шляхом зобов`язання відповідача-2 повернути спірну земельну ділянку власнику в особі Полтавської обласної військової адміністрації. Натомість, на думку відповідача, належним способом захисту за даним позовом є віндикаційний позов, що полягає у витребуванні власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Обрання неналежного способу захисту є самостійною і достатньою підставою для відмови в позові.

Також зазначає, що земельна ділянка під пам`яткою археології місцевого значення «Селище та могильник черняхівської культури с. Кантемирівка, ур. Хозари», що розташована в с. Кантемирівка Полтавського району Полтавської області, не відноситься до державної форми власності, а власником її є Чутівська селищна рада (Чутівська об`єднана територіальна громада), як наслідок, відноситься до комунальної форми власності, що підтверджується відповіддю Чутівської селищної ради від 29.07.2024 на адвокатський запит. Оскільки земельна ділянка під пам`яткою археології місцевого значення «Селище та могильник черняхівської культури с. Кантемирівка, ур. Хозари» відноситься до комунальної форми власності в особі власника Чутівської селищної ради, Диканська окружна прокуратура Полтавської області, яка діє в інтересах Полтавської обласної військової адміністрації та Департаменту культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації, є неналежним позивачем, що є підставою до відмови у задоволенні позовних вимог.

09.08.2024 третя особа Комунальний заклад «Центр охорони та досліджень пам`яток археології» Полтавської обласної ради надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що згідно з ч.ч. 1, 2 , 6 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати в державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом. Усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. Так рухомі предмети підлягають віднесенню до державної частини Музейного фонду України, обліку та збереженню у порядку, визначеному законодавством. Землі, на яких розташовані пам`ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам`ятки археології - поля давніх битв.

Тобто, заволодіння громадянами та юридичними особами землями, на яких розташовані пам`ятки археології (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування таких земель вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця.

Відтак зайняття земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, слід розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави. Оскільки в межах спірної земельної ділянки площею 0,4041 га за кадастровим номером :03:002:0003 знаходиться пам`ятка археології місцевого значення «Селище та могильник черняхівської культури с. Кантемирівка, ур. Хозари», що розташована в урочищі Хозари с. Кантемирівка Чутівської територіальної громади Полтавського району Полтавської області та яку взято на облік рішенням виконкому Полтавської обласної ради народних депутатів № 247 від 23.04.1982, відтак, вона відноситься до земель історико-культурного призначення, а тому не може перебувати у приватній власності. Отже, незаконна передача земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, порушує державні інтереси у сфері захисту об`єктів культурної спадщини, ставить під загрозу стан належного збереження пам`ятки археології та може призвести до її втрати. У зв`язку з наведеним, третя особа просила позовні вимоги Диканської окружної прокуратури Полтавської області задовольнити в повному обсязі.

13.08.2024 відповідач-3 - Фермерське господарство «Наталі» - також подав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив повністю, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Зокрема зазначив, що договір оренди спірної земельної ділянки укладено між ним і відповідачем-2 з дотриманням вимог чинного законодавства, позивачем не доведено наявності визначених положеннями Цивільного кодексу України підстав для визнання його недійсним, а позовні вимоги ґрунтуються лише на припущеннях, тому в позові просив відмовити. Крім того, просив суд застосувати строки позовної давності та закрити провадження у справі, а також стягнути з позивача витрати на правничу допомогу.

Прокурор у відповіді на відзив від 13.08.2024 наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, проведено слідчу дію огляд місця події, в ході якого встановлено, що в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0003, :03:002:0004 розташована пам`ятка археології місцевого значення «Селище та могильник черняхівської культури с. Кантемирівка, ур. Хозари», а саме північна частина селища. Площа пам`ятки в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0003 становить 0,504 га. Отже, перебування земельної ділянки в межах пам`ятки археології виключає можливість її перебування у приватній власності.

При цьому, умовою належності земельної ділянки до категорії земель історико-культурного призначення є розташування на ній об`єкта, визначеного ст.ст. 53, 54 Земельного кодексу України, ст. 34 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Правовий режим земельної ділянки як такої, що належить до земель історико-культурного призначення, залежить не від наявних відомостей Державного земельного кадастру, проекту землеустрою, рішень органу місцевого самоврядування тощо, а визначається фактом знаходження на ній пам`ятки. Неприведення цільового призначення земельної ділянки у відповідність до дійсного призначення не впливає на правовий режим цієї земельної ділянки як такої, що належить до земель історико-культурного призначення, оскільки за законом такий правовий режим пов`язаний з фактом знаходження на ній пам`ятки, а не рішенням органу державної влади або місцевого самоврядування.

Також у відповіді на відзив від 16.08.2024 зазначив, що оскільки ОСОБА_1 набув спірну земельну ділянку у власність з порушенням вимог чинного законодавства, він не мав повноважень на укладення договору оренди спірної земельної ділянки з ФГ «Наталі», що є підставою для визнання такого договору оренди недійсним.

Щодо вимоги відповідача-3 про застосування позовної давності прокурор зазначив, що зайняття земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, з порушенням ЗК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням права володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки.

Представник позивача Полтавської обласної військової адміністрації надав пояснення щодо позову, в яких позовні вимоги Диканської окружної прокуратури Полтавської області підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 17.10.2024 за клопотанням представника відповідача-2 судом було призначено судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 13.02.2025 провадження у справі поновлено у зв`язку з надходженням висновку експерта.

Згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи № 42 від 31.01.2025 встановлено наступне: 1) у зв`язку з відсутністю відповідної правовстановлюючої документації із землеустрою на земельну ділянку та актуальних результатів виконання топографо-геодезичних, ідентифікувати з встановленням меж земельної ділянки під пам`яткою археології місцевого значення «Селище та могильник черняхівської культури с. Кантемирівка, ур. Хозари», що розташована в урочищі Хозари с. Кантемирівка Чутівської територіальної громади Полтавського району Полтавської області не виявляється можливим; 2) визначити порушення меж (або накладення) земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0003 площею 1,4041 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с. Кантемирівка Полтавського району Полтавської області та перебуває у приватній власності громадянина ОСОБА_1 , і земельної ділянки під пам`яткою археології місцевого значення «Селище та могильник черняхівської культури с. Кантемирівка, ур. Хозари», що розташована в урочищі Хозари с. Кантемирівка Чутівської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, не виявляється можливим, тому що земельна ділянка історико-культурного призначення, на якій розташована пам`ятка археології місцевого значення, не сформована, її межі не встановлені.

Ухвалою суду від 18.03.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У зв`язку із закінченням повноважень судді Хоменка Д.Є. згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2025 справу передано для розгляду судді Литвин В.В.

Ухвалою судді Литвин В.В. від 05.05.2025 справу було прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 02 червня 2025 року, в судове засідання викликано учасників справи.

Ухвалою від 02.06.2025 судом постановлено повернутись до стадії підготовчого провадження у справі для вирішення питань, що підлягають вирішенню саме в підготовчому провадженні, але не були вирішені судом у підготовчому засіданні, призначено повторно підготовче засідання на 17.06.2025.

Ухвалою від 17.06.2025 клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду залишено без розгляду; у задоволенні клопотання відповідача про виклик свідків відмовлено; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Службу у справах дітей Виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області; закрито підготовче провадження у справі; призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 22.07.2025, в яке викликано учасників справи.

01.07.2025 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 177 Сімейного кодексу України (в редакції статті на час спірних правовідносин) батьки мають право дати згоду на вчинення неповнолітньою дитиною таких правочинів, як укладення договорів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, лише з дозволу органу опіки і піклування. Вказав, що до органу опіки і піклування виконавчого комітету Чутівської селищної ради та служби у справах дітей виконавчого комітету Чутівської селищної ради батьки як законні представники неповнолітнього ОСОБА_1 і заявою про надання дозволу на укладання договору оренди спірної земельної ділянки від 10.11.2021 не зверталися, виконавчий комітет Чутівської селищної ради такого дозволу не надавав.

Ухвалою від 22.07.2025 розгляд справи в судовому засіданні було відкладено на 12.08.2025.

11.08.2025 через канцелярію суду надійшло клопотання законних представників відповідача-2 про визнання протоколу огляду земельної ділянки від 15.05.2024 недопустимим доказом.

12.08.2025 відповідач-2 подав до канцелярії суду клопотання про визнання протоколу огляду земельної ділянки від 15.05.2024 недопустимим доказом.

В судовому засіданні 12.08.2025 прокурор підтримав позов повністю та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповідях на відзиви відповідачів.

Представник відповідача-1 проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві, та просив у позові до Чутівської селищної ради відмовити повністю.

В судовому засіданні оголошувались перерви до 10.09.2025 та до 17.09.2025.

10.09.2025 до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про допуск його у справу як представника відповідача-2 на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

Протокольною ухвалою суду заявнику відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання.

10.09.2025 через канцелярію суду надійшли письмові пояснення по справі ОСОБА_2 як представника відповідача-2 на підставі довіреності.

Протокольною ухвалою вказані пояснення залишено судом без розгляду та повернуто заявнику як такі, що подані особою, яка не має на те процесуальних повноважень.

В судовому засіданні 10.09.2025 оголошено перерву до 17.09.2025.

16.09.2025 до суду надійшло (повторно) клопотання ОСОБА_2 про допуск його у справу як представника відповідача-2 на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

Вказане клопотання залишено судом без розгляду як таке, що вже вирішено судом та подано заявником повторно.

16.09.2025 надійшло клопотання адвоката Олександра Павленка про допуск адвоката до участі у цивільній справі як представника відповідача Рябоконя Т.О., долучення до матеріалів справи ордеру та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, визнання договору та ордеру належними й достатніми підтвердженнями процесуальних повноважень адвоката відповідно до практики Верховного Суду та ЄСПЛ, постановлення окремої ухвали із зазначених питань.

16.09.2025 відповідач-2 подав (повторно) до канцелярії суду клопотання про визнання протоколу огляду земельної ділянки від 15.05.2024 недопустимим доказом.

Вказане клопотання залишено судом без розгляду як таке, що подано заявником повторно. Роз`яснено заявнику, що питання оцінки доказів судом буде вирішено під час ухвалення рішення.

Ухвалою від 17.09.2025 судове засідання відкладено на 22.09.2025.

22.09.2025 до суду надійшло клопотання відповідача-2 про витребування оригіналів доказів, у якому відповідач просив витребувати оригінали наступних документів: рішення Полтавського облвиконкому від 23.04.1982 № 247; рішення Полтавського облвиконкому від 23.04.1984 № 165; паспорт «Могильника та поселення»; схематичний план поселення і могильника Черняхівської культури, складений від руки 1983 році; зобов`язання по охороні пам`ятників історії та культури поселення та могильника Черняхівської культури с. Кантемирівка. Клопотання обґрунтоване тим, що додані до позовної заяви копії вказаних документів не засвідчені належним чином.

У судове засідання 22.09.2025 представники позивачів, відповідача-3 та третіх осіб не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач-2 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача-2 адвокат Олександр Павленко в судове засідання повторно не з`явився, 22.09.2025 до суду подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з його участю в іншій справі в іншому суді, на підтвердження чого до клопотання додав фотокопію судової повістки.

Представник відповідача-2 адвокат Портянко Є.В. в судове засідання повторно не з`явився, 22.09.2025 надіслав суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю його прибути в судове засідання через незадовільний стан здоров`я, на підтвердження чого до заяви додав копію медичної довідки текстової частини до рентгенограми від 22.09.2025.

Розглянувши зазначені клопотання представників відповідача-2, суд відмовив у їх задоволенні, керуючись положеннями п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, оскільки вказані учасники справи були належним чином повідомлені про судове засідання та повторно не з`явилися в судове засідання.

Також суд, розглянувши клопотання відповідача-2 про витребування оригіналів доказів та заслухавши думку учасників справи, які з`явились в судове засідання, залишив його без розгляду як необґрунтоване і таке, що подане з пропущенням строку для його подання.

Прокурор Пластун С.В. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області Балясний Н.М. в судовому засіданні просив у позові відмовити, посилаючись на аргументи, викладені у відзиві.

У судовому засіданні 22.09.2025 судом відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, перевіривши підтвердження їх наявними у матеріалах справи доказами, суд встановив наступне.

Рішенням одинадцятої сесії VIII скликання Чутівської селищної ради Полтавської області від 16.06.2021 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,4041 га кадастровий номер :03:002:0003, що знаходиться в межах с. Кантемирівка на території Чутівської селищної ради, цим же рішенням вказану земельну ділянку передано у приватну власність ОСОБА_1 (т.1 а.с.16).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 30.06.2021 державним реєстратором проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,4041 га з кадастровим номером :03:002:0003, за ОСОБА_1 (номер відомостей про речове право: 42811230 від 30.06.2021) (т.1 а.с. 19).

10.11.2021 між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Наталі» в особі голови Матвеєва І.Є. укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0003, площею 1,4041 га терміном на 7 років, до 10.11.2028 (т.1 а.с.23-24).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 10.11.2021 державним реєстратором проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0003 площею 1,4041 га на підставі договору оренди земельної ділянки від 10.11.2021, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Наталі», за Фермерським господарством «Наталі» (номер запису про інше речове право: 45074922 від 10.11.2021) (т.1 а.с. 19).

Рішенням Полтавського облвиконкому від 23.04.1982 № 247 «Про затвердження переліку пам`яток історії та культури області, взятих на державний облік і охорону» було затверджено кількість і перелік пам`яток історії і культури області, взятих на державний облік і охорону згідно з додатками №№ 1, 2. У додатку № 2 до даного рішення, розділ «Чутівський район» міститься запис «Могильник та поселення часу Черняхівської культури - с. Кантемирівка» (т.1 а.с.26-28).

Рішенням Полтавського облвиконкому від 23.04.1984. № 165 «Про затвердження переліку пам`яток історії та культури, додатково виявлених і споруджених на території області і взятих на державний облік» було доповнено перелік пам`яток історії та культури області, взятих на державний облік і охорону рішенням облвиконкому від 23.04.1982 № 247, згідно з додатками №№ 1, 2 (т.1 а.с.29-30).

Паспортом Могильника та поселення від 28.05.1983 зафіксовано розташування пам`ятки (поселення розташоване на території Полтавської області, Чутівського району, Войнівської сільської ради, села Кантемирівка, урочища Хозари, на землі колгоспу «Зоря комунізму», довжиною близько 1 км, шириною близько 100 м. Могильник розташований в 100 м до заходу від поселення, довжиною близько 150 м, шириною 80 м. Пам`ятку взято під охорону рішенням Полтавського облвиконкому № 247 від 23.04.1982. Також встановлено межі охоронної зони рішенням виконкому Полтавської обласної ради народних депутатів № 104 від 11.04.1979. У системі охорони пам`ятки визначено обмеження балансової належності і конкретного використання - житлова забудова с. Кантемирівка (т.1 а.с.31-32).

На схематичному плані Поселення і могильника Черняхівської культури біля хутора Хозари с. Кантемирівка у масштабі 1 до 450 одиниць, зафіксовано розміщення поселення, могильника, меж охоронної зони, місць розкопок, заболоченої місцевості, доріг та водосховища з дамбою. План з прив`язкою до с. Кантемирівка та водосховища. План складений від руки у 1983 році (т.1 а.с.33).

Зобов`язання по охороні пам`ятників історії та культури (могили, обеліски, стелі, будинки та скульптури) поселення та могильника Черняхівської культури, с. Кантемирівка, к-пу ім. Леніна, Войнівської сільської ради містить зобов`язання, згідно з яким колгосп ім. Леніна зобов`язується охороняти поселення та могильник Черняхівської культури. Зобов`язання підписане повноважними представниками відповідних юридичних осіб (т.1 а.с.34).

Згідно з протоколом огляду місця події від 15.05.2024, проведеного в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, при проведенні огляду земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0003 та :03:002:0004 працівниками КЗ «Центр охорони та досліджень пам`яток археології» встановлено, що в межах вказаних земельних ділянок розташована пам`ятка археології місцевого значення «Селище та могильник черняхівської культури с. Кантемирівка, ур. Хозари», а саме північна частина селища, відповідно до даних, що містяться у паспорті на пам`ятку археології місцевого значення. До протоколу додано 4 (чотири) фото таблиці, на яких зафіксовано місцезнаходження археологічної пам`ятки за допомогою технічного приладу GPRS приймача «Garmin Montana 680». Протокол підписаний всіма учасниками процесуальної дії без зауважень і доповнень. (т.1. а.с. 35-37).

Згідно з листом Комунального закладу «Центр охорони та досліджень пам`яток археології» Полтавської обласної ради від 24.05.2024 № 01-21/326 за результатами огляду в натурі земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0003 та :03:002:0004, що знаходяться в межах населеного пункту с. Кантемирівка Чутівської ТГ Полтавського району Полтавської області, встановлено, що в межах зазначених земельних ділянок розташована частина пам`ятки археології місцевого значення «Селище та могильник черняхівської культури с. Кантемирівка, ур. Хозари». Площа пам`ятки в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0003 становить 0,504 га (т.1 а.с.38).

Відповідно до ст.ст. 13, 14 Конституції України земля в межах території України є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України (далі також ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Положеннями ст.ст. 18, 19 ЗК України встановлено, що до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно з абзацом третім ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Відповідно до абзацу другого частини другої ст. 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини» археологічні об`єкти культурної спадщини це рештки життєдіяльності людини (нерухомі об`єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, військових таборів, виробництв, іригаційних споруд, шляхів, могильники, культові місця та споруди, їх залишки чи руїни, мегаліти, печери, наскельні зображення, ділянки історичного культурного шару, поля давніх битв, а також пов`язані з ними рухомі предмети), що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 6 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. Землі, на яких розташовані пам`ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам`ятки археології - поля давніх битв.

Позовні вимоги ґрунтуються на твердженні прокурора про те, що спірна земельна ділянка неправомірно передана у власність відповідачем-1 відповідачу-2, оскільки на ній розташована пам`ятка археології, що автоматично, в силу закону, відносить таку земельну ділянку до державної власності та виключає її передачу в приватну власність.

Оцінюючи твердження прокурора про те, що саме Полтавська обласна військова адміністрація та Департамент культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації є компетентними органами, уповноваженими на захист порушених інтересів держави у спірних правовідносинах, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Передумовою участі органів та осіб в цивільному процесі є набуття ними цивільного процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право представляти інтереси інших суб`єктів, та наявність процесуальної правосуб`єктності, яка передбачає процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

Згідно з пунктом 3 частини першої та частиною другою статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

На прокуратуру покладаються функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III ЦПК України (стаття 2 Закону України «Про прокуратуру»; далі Закон № 1697-VII). Прокуратура виконує функцію нагляду за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів з цих питань органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами виключно у формі представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 1 Розділу ХІІІ Закону № 1697-VII).

Випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді визначені у Законі № 1697-VII, частина третя статті 23 якого визначає, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до частини четвертої статті 23 вказаного Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

З наведеного можна дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (пункт 37)).

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (п. 69 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц).

У рішенні від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 84 ЗК України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Звертаючись з даним позовом, прокурор в обґрунтування визначення ним належного позивача у спірних правовідносинах посилається на положення ч. 5 ст. 122 ЗК України, відповідно до якої обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Разом з тим, як визначено частиною третьою ст. 122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;

в) індивідуального дачного будівництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Положеннями ч. 8 ст. 122 ЗК України визначено, що Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування, які не входять до складу адміністративно-територіальних одиниць, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як вбачається з матеріалів справи, пам`ятка археології місцевого значення «Селище та могильник черняхівської культури с. Кантемирівка, ур. Хозари», а також спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0003 розташовані в межах села Кантемирівка Полтавського (колишнього Чутівського) району Полтавської області.

Положеннями ч. 5 ст. 122 ЗК України визначено випадки, коли обласні державні адміністрації мають також повноваження щодо передачі земельних ділянок із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл - це у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» здійснено реорганізацію районних державних адміністрацій районів, ліквідованих згідно з постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІX «Про утворення та ліквідацію районів», шляхом приєднання до районних державних адміністрацій, розташованих в адміністративних центрах районів, утворених зазначеною постановою. Відповідно до вказаного розпорядження Чутівська районна державна адміністрація Полтавської області реорганізована шляхом приєднання до Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області.

Згідно з п.п. 4, 7-10 Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрації, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2020 № 1321, якщо територія району, ліквідованого Верховною Радою України (далі - ліквідований район), включається до території новоутвореного району, в адміністративному центрі якого вже існує райдержадміністрація, райдержадміністрація, що діяла на території ліквідованого району, реорганізується шляхом її приєднання до райдержадміністрації, розташованої в адміністративному центрі новоутвореного району (п. 4). Перехід повноважень, прав та обов`язків (публічно-владне правонаступництво) райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється: у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з моменту утворення комісії з реорганізації райдержадміністрації, що припиняється (далі - комісія з реорганізації) (п. 7). Перехід майна, майнових прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється: у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з дня затвердження передавального акта комісії з реорганізації (п. 8). Передавальний акт складається комісією з реорганізації та затверджується головою облдержадміністрації (п. 9). Райдержадміністрація, розташована в ліквідованому районі, продовжує здійснювати свої повноваження до моменту виникнення відповідного правонаступництва, передбаченого пунктами 7 і 8 цього Порядку (п. 10).

Розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 19.03.2021 № 207 затверджено передавальний акт майна, прав та обов`язків Чутівської районної державної адміністрації () до правонаступника Полтавської районної державної адміністрації ().

Отже, Полтавська районна державна адміністрація є правонаступником прав та обов`язків Чутівської районної державної адміністрації, у зв`язку з чим саме Полтавська районна державна адміністрація відповідно до ч. 3 ст. 122 ЗК України як на час виникнення спірних правовідносин, а саме передачі спірної земельної ділянки у власність відповідачу-2, так і на момент звернення прокурора до суду з даним позовом (08.07.2024), а також на час розгляду справи судом, була і є уповноваженою на передачу земельних ділянок із земель державної власності у межах села Кантемирівка для всіх потреб.

З урахуванням викладеного, Полтавська обласна військова адміністрація не є належним позивачем у даному спорі.

В обґрунтування належності позивача - Департаменту культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації прокурор посилається на норми положення про цей Департамент, затвердженого розпорядженням начальника Полтавської обласної військової адміністрації від 17.03.2023 № 164, згідно з яким основним завданням Департаменту є забезпечення реалізації державної політики у сферах культури і мистецтв, охорони культурної спадщини, вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей, державної мовної політики, кінематографії, культурно-мистецької освіти, міжнаціональних відносин, релігії та захисту прав меншин, курортно-рекреаційної сфери і туризму на території області. Згідно з пп. 20 п. 6 вказаного положення Департамент забезпечує захист об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження.

Разом з тим, згідно з п.п. 1, 5, 8-10 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень районних державних адміністрацій відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; організація відповідних охоронних заходів щодо пам`яток місцевого значення та їх територій у разі виникнення загрози їх пошкодження або руйнування внаслідок дії природних факторів чи проведення будь-яких робіт; видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на цих пам`ятках, їх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них; надання висновків щодо відчуження або передачі пам`яток місцевого значення їх власниками чи уповноваженими ними органами іншим особам у володіння, користування або управління.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за охороною пам`яток історії та культури.

Як вже зазначено судом раніше, спірна земельна ділянка, на якій розташована пам`ятка археології місцевого значення «Селище та могильник черняхівської культури с. Кантемирівка, ур. Хозари», знаходиться в межах села Кантемирівка, а отже компетентним органом, уповноваженим на захист порушених інтересів держави у спірних правовідносинах, є Полтавська районна державна адміністрація.

За таких обставин, Департамент культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації також не є належним позивачем у спірних правовідносинах.

Отже, прокуратурою не доведено наявності будь-яких прав у визначених нею позивачів на спірну земельну ділянку на день подання позову, а тому й не доведено порушення їх прав на цю земельну ділянку.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Отже, встановлення судом обставини звернення прокурора в інтересах неналежних позивачів, тобто осіб, які не уповноважені на виконання функцій держави у спірних правовідносинах, має процесуальним наслідком відмову в задоволенні позову.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 26.08.2020 у справі № 911/2032/17.

З урахуванням наведеного, а також принципів стадійності захисту прав та процесуальної економії, встановлення судом обставини звернення до суду з позовною заявою неналежного позивача (позивачів) є самостійною і достатньою підставою для відмови в позові та не потребує подальшого встановлення судом решти обставин справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позов Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі позивачів Полтавської обласної військової адміністрації та Департаменту культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 56, 76-83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повна інформація про учасників справи:

Позивач: Диканська окружна прокуратура Полтавської області, , вул. Незалежності, 64а, селище Диканька, Полтавська область.

Позивач: Полтавська обласна військова адміністрація, , вул. Соборності, 45, м. Полтава.

Позивач: Департамент культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації, , вул. Соборності, 45, м. Полтава.

Відповідач: Чутівська селищна рада Полтавського району Полтавської області, , вул. Набережна, 9, селище Чутове, Полтавський район, Полтавська область.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Фермерське господарство «Наталі», , вул. Миру, 5б, селище Скороходове, Полтавський район, Полтавська область.

Третя особа: Комунальний заклад «Центр охорони та досліджень пам`яток археології» Полтавської обласної ради, , вул. Стрітенська, 37, м. Полтава.

Третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, , вул. Центральна, 4, селище Чутове, Полтавський район, Полтавська область.

Повне рішення складено 02 жовтня 2025 року.

Суддя В.В. Литвин