Єдиний унікальний номер: 379/1184/25
Провадження № 2/379/497/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22 вересня 2025 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Невгада О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Тараненко А.І. (довіреність від 05.06.2025, (а.с. 148)) звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути із Відповідачки ОСОБА_1 на користь Позивача заборгованість за кредитним договором № 699828800 від 22.01.2020 у розмірі 16912,30 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.01.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 699828800 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого Відповідачка отримала кредит у сумі 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а також Відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало Відповідачці на її банківську карту № НОМЕР_1 , що, в свою чергу, свідчить, що Відповідачка прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Однак Відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо повернення кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 28.11.2018 між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідачки на загальну суму 16096,38 грн. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до Відповідачки на загальну суму 16912,30 грн. 04.06.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідачки на загальну суму 16912,30 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором. Відповідачка ОСОБА_1 не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору № 699828800 від 22.01.2020, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка на момент подання позовної заяви становить 16912,30 грн., з яких: 5999,40 грн. - заборгованість по кредиту, 10912,90 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Оскільки погасити заборгованість в добровільному порядку Відповідачка не бажає, Позивач змушений звернутися до суду із вищевказаним позовом.

Копії позовної заяви та доданих до неї документів було надіслано Позивачем Відповідачці (а.с. 162-163).

09.07.2025 суд постановив ухвалу, якою прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначив судове засідання на 28.08.2025; задовольнив клопотання представника позивача Тараненка А.І. та витребував з АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» інформацію, що містить банківську таємницю (а.с.191-194).

05.08.2025 від АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» надійшли матеріали на виконання ухвали суду від 10.06.2025 (а.с.205-206).

28.08.2025 розгляд справи було відкладено на 22.09.2025 у зв`язку з неявкою Відповідачки до суду (а.с. 208).

У судове засідання представник Позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не з`явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений належно. У прохальній частині позову викладено клопотання щодо розгляду справи без участі представника Позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечують (а.с.15).

Відповідачка ОСОБА_1 у судові засідання двічі - 28.08.2025 та 22.09.2025 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи щоразу була повідомлена належно і завчасно згідно з вимогами чинного законодавства: рекомендовані поштові відправлення повернулися на адресу суду з відмітками про відсутність адресата за вказаною адресою місцезнаходження, що згідно з положеннями п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК є днем вручення судової повістки (а.с.204, 214).

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Крім того, повідомлення про виклик Відповідачки в судове засідання на 28.08.2025 та 22.09.2025 було завчасно доставлено у додаток «Viber» на номер її мобільного телефону, вказаний у позовній заяві (а.с.202, 211).

Враховуючи зазначене, суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення Відповідачки про дату, місце та час судових засідань.

Жодних заяв чи клопотань від Відповідачки на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву Відповідачка ОСОБА_1 не подавала.

Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України, враховуючи ненадання Відповідачем відзиву у строк, встановлений судом, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання двічі не з`явилася, будучи належно повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подавала, водночас, Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для її заочного розгляду.

Ухвалою суду від 22.09.2025, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд цієї цивільної справи.

Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.

Так, суд установив, що 22.01.2020 року ОСОБА_1 подала заявку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на отримання грошових коштів в сумі 6 000,00 грн., на строк 30 днів, зазначивши в заявці свої анкетні дані та номер карти (а.с.42).

22.01.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір № 699828800 (а.с.43-46), предметом якого є надання кредиту (кредитний договір).

Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 7А2ЕV4S6, що надісланий 22.01.2020 року об 14:28:58 на номер телефону позичальниці ОСОБА_1 та 22.01.2020 року об 14:31:03 введено останньою, про що свідчить Додаток № 1 до Договору № 699828800 від 22.01.2020 року (а.с. 46).

Зазначене також підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.52).

Відомості, які ідентифікують відповідача як особу, якій було надано кредит за названим вище кредитним договором, наведено у розділі 5 цього Договору із зазначенням її прізвища, імені та по батькові, серії та номеру паспорта, податкового номеру, адреси її місця проживання (адреси реєстрації), адреси електронної пошти (а.с.45), фінансовий номер телефону, а також номер банківської картки зазначені у Заявці на отримання грошових коштів в кредит від 22.01.2020 (а.с.42).

Відповідно до п.1.1.-1.4. кредитного договору № 699828800 від 22.01.2020 року, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 6 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів, протягом якого нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0.01 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом. У випадку користування кредитом понад встановлений строк умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка 1,70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

Графік погашення кредиту з обчисленням загальної вартості кредиту наведено у Додатку до договору №1 (а.с. 46).

Алгоритм дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою укладення електронного договору, зокрема кредитних договорів описаний у відповідних документах доданих до позовної заяви (а.с.30-41). Порядок надання кредиту викладений у Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.17-25).

На підтвердження виконання зобов`язань щодо перерахування Відповідачці кредитних коштів за номером згаданого вище Договору за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого на номер телефону Відповідачки, що збігається з номером телефону, зазначеним у Заявці (а.с.42), надано копію довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.52), а також відповідного платіжного доручення від 22.01.2020 № 57fed426-edc8-4795-bla9-c3039fbc3111 платника ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувач ОСОБА_1 , про переказ коштів згідно з договором №699828800 від 22.01.2020, для зарахування на платіжну катку № 5168-74хх-хххх-4142, без ПДВ, безготівкове зарахування (а.с. 51).

На виконання ухвали суду від 09.07.2025 з АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» надійшла інформація стосовно рахунків ОСОБА_1 , відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , фінансовий номер телефону НОМЕР_3 , який також знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 , а також додано виписку по рахунку № НОМЕР_2 за період 22.01.2020 - 27.01.2020, яка містить зарахування на суму 6000,00 грн. 22,01,2020 (а.с.205-206).

Відтак, кредитодавець ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши Відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами договору, проте Відповідачка своїх зобов`язань за цим договором належно і вчасно не виконала, здійснивши лише частково виплати 21.02.2020, 02.03.2020 та 04.04.2020, що вбачається з копій Розрахунків заборгованості за «тілом» кредиту та процентами (а.с.54-58, 59).

Надалі право грошової вимоги, зокрема, до боржника ОСОБА_1 , передавалося за відповідними договорами факторингу до інших фінансових установ, зокрема:

за Договором факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 (строк дії цього Договору продовжувався), укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі ТОВ «Таліон Плюс») перейшло право грошової вимоги до Відповідачки на загальну суму 16096,38 грн. (а.с.61-67);

за Договором факторингу від 05.08.2020 №05/0820-1, укладеним між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»») перейшло право грошової вимоги до Відповідачки на загальну суму 16912,30 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не здійснювало нарахувань за Договором кредиту (а.с.91-96);

за Договором факторингу від 04.06.2025 №04/06/2025-Ю, укладеним між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»» та Позивачем ТОВ "Юніт Капітал" перейшло право грошової вимоги до Відповідачки на загальну суму 16912,30 грн. ТОВ "Юніт Капітал" не здійснювало нарахувань за Договором кредиту (а.с.107-113).

Позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» є фінансовою установою, що здійснює діяльність з кредитування, що підтверджено копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.156-161).

Отже, Відповідачка ОСОБА_1 не надала своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення її заборгованості за зазначеним кредитним договором згідно з умовами цього договору.

У зв`язку з цим Відповідачка має перед Позивачем заборгованість у загальному розмірі 16912,30 грн., що включає: заборгованість за кредитом 5999,40 грн.; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 10912,90 грн.

Відповідно до приписів частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи, зокрема, зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 509, частиною першою статті 525 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За визначеннями частини першої статті 626, частини першої статті 634 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; при цьому договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому за положеннями частин першої, другої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням згаданих у позовній заяві та відповіді на відзив інформаційно-комунікаційних систем визначено Законом України «Про електронну комерцію», зокрема статтею 11 цього Закону.

За визначенням пунктів 5, 7 частини першої статті 3 названого Закону електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; а електронний правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.

Статтею12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено можливість використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором для підписання електронного правочину. Таким електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті3 цього Закону).

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію; одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 названого вище Закону).

Таким чином, укладення договорів, зокрема кредиту, в електронній формі відповідає чинному законодавству України.

Частинами першою, другою статті 10561 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті 615 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За загальним визначенням правонаступництво це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого; правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні; його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Доказами правонаступництва щодо окремого зобов`язання може бути, зокрема, відповідний договір, на підставі якого воно виникло (зокрема, постанова Верховного Суду від 20.03.2018р. у справі №910/1972/17).

Відповідно до статті 512 ЦК України підставами для заміни кредитора у зобов`язанні є, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Так, зокрема, згідно зі статтею 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України); заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України).

Зважаючи на усе викладене та встановлені судом обставини, суд вважає, що Відповідачка порушила умови кредитного договору від 22.01.2020 №699828800, укладеного нею з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», право вимоги за яким перейшло до Позивача, не виконала в повній мірі взяті на себе зобов`язання, а заявлений Позивачем до стягнення розмір заборгованості відповідає визначеному у названому договорі розміру наданого кредиту та процентної ставки згідно з умовам кредитування, що підтверджено належними і допустимими доказами та не оспорювалось Відповідачкою, а відтак наявні підстави для задоволення позову.

При цьому правильність нарахування зазначених сум заборгованості за кредитом та за нарахованими відсотками за згаданим кредитним договором не викликає у суду сумніву та не заперечується Відповідачкою, якою було отримано копію позовної заяви, проте відзиву із запереченнями проти позову, включаючи і щодо розміру заборгованості, до суду не подавала.

Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з Відповідачки слід стягнути на користь Позивача судові витрати за сплачений судовий збір та правничу допомогу.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Вирішуючи згідно вимог ст. 264 ЦПК України питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд керується положенням ст. 141 ЦПК України, за яким судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено судом, Позивач поніс судові витрати у виді судового збору за подання цієї позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. (а.с.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з Відповідачки на користь Позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Разом з тим, згідно з ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у свої постановах неодноразово робив висновки щодо переліку тих чи інших документів для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат. Такими доказами, зокрема, можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг. Такий перелік відповідно не є вичерпним.

Отже, з аналізу викладеного слідує, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Позивач надав суду копію договору про надання правничої допомоги від 05.06.2025 №05/06/25-01, укладеного між Позивачем та адвокатським бюро «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» (а.с.150-152), додаткову угоду до Договору про надання правничої допомоги від 05.062025 №8 (а.с. 154), а також Акт прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 з детальним описом робіт (наданих послуг), витраченого часу та вартістю наданих послуг (а.с. 155). Також надано докази на підтвердження права Тараненка А.І. здійснювати адвокатську діяльність (а.с. 149).

Таким чином, у справі що розглядається, Позивачем доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги.

Водночас при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

При ухваленні рішення суд, відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», крім вимог національного законодавства керується також практикою ЄСПЛ.

Як вбачається з рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява №19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; за рішенням ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд уважає, що розмір правової допомоги за оплату наданих послуг, визначений стороною Позивача є завищеним, позаяк заявлена позивачем сума відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн. є неспівмірною зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги, їх обсягом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру у співвідношенні з предметом позову. Водночас суд ураховує, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат як представник позивача не приймав участь в судовому розгляді.

Отже, суд дійшов до висновку про часткове задоволення заяви щодо стягнення понесених Позивачем витрат за надання правової допомоги та стягнення з Відповідачки на користь Позивача витрат на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. Саме така сума відповідає критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до статей 15, 16, 509, 525, 526, 626, 629, 639, 1054, 1077 Цивільного кодексу України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статей 8, 12 Закону України «Про споживче кредитування» та керуючись статтями 2-4, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» суму заборгованості за кредитним договором №699828800 від 22 січня 2020 року в розмірі 16912 (шістнадцять тисяч дев`ятсот дванадцять) гривень 30 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судові витрати: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн., усього - 5422 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана ним протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження: вул. Рогнідинська, 4-А, офіс 10, м. Київ, індекс 01024;

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено та підписано 22.09.2025.

Суддя Таращанського районного суду

Київської області Олександр НЕВГАД