РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді О. Левчука,

за участі секретаря судового засідання М. Янка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

В засіданні приймали участь:

представник позивача: О. Шепелюк;

відповідач: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (надалі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 66 560, 66 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» є первинним водокористувачем та має право здійснювати спеціальне водокористування, передавати для використання воду іншим водокористувачам на визначених умовах для задоволення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб в порядку централізованого водопостачання. На веб-сайті РОВКП ВКН «Рівнеоблводоканал» було опубліковано про публічну пропозицію (оферту) про укладення індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для споживачів - співвласників багатоквартирного будинку.

В зв`язку з тим, що від відповідача на адресу РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» не надходило жодних заяв та повідомлень про відмову від отримання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, відповідач вважається таким, що приєднався до публічного договору та зобов`язаний виконувати обов`язки, зазначені в ньому.

Відповідач користується житлово-комунальними послугами. Інформація про період нарахування оплати за послугу відображається в довідці оборотів по особовому рахунку № НОМЕР_1 , який обліковується за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 01.06.2025 відповідач отримав послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на загальну суму 66 560, 66 грн, однак не оплатив їх.

14.07.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якого просить суд відмовити у задоволенні позову, з огляду на те, що будь-яких договорів позивач з ним не укладав, сума заборгованості нарахована безпідставно та без врахування реальних показників, не відповідає нормам, передбаченим законодавством. Зазначає, що він зареєстрований та проживає один, проте позивач нараховує споживання води в місяць: 22-25 м3. Крім того, просить суд застосувати до вимог позивача строки позовної давності.

04.09.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої заперечує щодо доводів відповідача, викладених у відзиві, оскільки повірка засобів обліку своєчасно не була проведена, відповідно з жовтня 2014 нарахування за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення проведено згідно затверджених нормативів (норм) споживання відповідно до кількості зареєстрованих осіб, в даному випадку на 3 осіб. На момент подання даної відповіді на відзив інформація щодо проходження чергової періодичної повірки засобу обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 до нашого підприємства не надходила. Разом з тим, відповідач не подав доказів, що він звертався до позивача та повідомляв його про зміну місця проживання та з вимогою здійснити перерахунок плати за житлово-комунальні послуги

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов таких висновків.

РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» надає послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_2 ).

Згідно з довідкою оборотів РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» за особовим рахунком № НОМЕР_1 станом на 01.06.2025 відповідач отримав послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на загальну суму 66 560, 66 грн, однак не оплатив їх.

Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Спірні правовідносини регулюються, зокрема, Законом України від 24.06.2004 року №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон №1875) та Законом України від 09.11.2017 року №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги», який введений в дію з 01.05.2019 (надалі - Закон №2189).

За приписами ч.1, 2 ст. 19 Закону №1875, ч.1 ст. 6, ч.1 ст.12 Закону №2189), учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (ч.1, 2 ст. 19 Закону №1875, ч.1 ст. 6, ч.1 ст.12 Закону №2189).

Зобов`язання по укладенню договору покладено на споживача (п.1 ч.3 ст.20 Закону №1875, п.2 ч.2 ст.7 Закону №2189). Відповідно до ч.7 ст.26 Закону №1875-IV та ч.5 ст. 13 Закону №2189 договір на надання житлово-комунальних послуг є договором приєднання.

Відповідно до положень ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: 1) утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань по оплаті послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

При цьому, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, пов`язаних з утриманням майна, яке перебуває у його власності та користуванні.

Підставою для виникнення в споживача зобов`язань з оплати послуг з поводження з побутовими відходами без укладеного договору є факт надання відповідних послуг, а також доведення обсягу та вартості таких послуг належними та допустимими доказами.

Споживач зобов`язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Всі засоби обліку води повинні своєчасно, з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів (тобто певного інтервалу часу між двома послідовними періодичними повірками) проходити повірку. Для усіх лічильників води установлено міжповірочний інтервал 4 роки (наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 N? 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями»). Отож, дату можна вирахувати, додавши 4 роки до дати повірки заводу виробника, що вказана в технічному паспорті приладу обліку, або дати останньої повірки, яка вказана у свідоцтві про повірку. У разі несвоєчасного проведення чергової повірки засобів обліку води нарахування проводиться згідно затверджених нормативів (норм) споживання за кількістю зареєстрованих осіб або показів вузлів комерційного обліку води (при наявності в багатоквартирному житловому будинку).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Неповірені вузли обліку води до експлуатації не допускаються.

За вищевказаною адресою планову періодичну повірку вузла розподільного обліку холодної води необхідно було провести у вересні 2014 року.

Оскільки в місячний термін повірка не була проведена з жовтня 2014 нарахування за послуги водопостачання та водовідведення проводиться згідно затверджених нормативів (норм) споживання відповідно до кількості зареєстрованих осіб, в даному випадку на 3 особи (нормативи (норми) споживання затверджені згідно рішення Рівненської обласної ради від 03.10.2014 №1319 про внесення змін до рішення обласної ради від 25.05.2012 №668 про затвердження нормативів (норм споживання води для споживачів РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» та рішення Рівненської обласної ради від 06.09.2017 №682 про затвердження нормативів (норм) споживання води для споживачів РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал», які оприлюдненні на офіційному сайті РОР).

Згідно з п. 9 та п. 10 приміток рішення Рівненської обласної ради від 25.05.2012 №668 «Про затвердження нормативів (норм споживання води для споживачів РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» та п. 3 приміток рішення Рівненської обласної ради від 06.09.2017 №682 визначення обсягів водоспоживання для споживачів фізичних осіб здійснюється виходячи із затверджених нормативів (норм) споживання води та відповідно до кількості зареєстрованих осіб за весь період фактичного користування послугами (з моменту реєстрації). Споживачі фізичні особи зобов?язані у разі настання змін (зміни ступеня благоустрою будинку, кількості водокористувачів тощо), але не рідше 1 разу на рік, надавати водопостачальному підприємству довідку про кількість зареєстрованих осіб та інших водокористувачів, розмір площі зелених насаджень (включаючи площі саду, городу) та розмір площі благоустрою прибудинкової території, кількість худоби та птиці. Зазначені рішення розміщено на офіційному сайті Рівненської обласної ради.

Підставою для зменшення кількості фактично проживаючих осіб і нарахування плати на них є: документ з місця тимчасового проживання, роботи, навчання, проходження військової служби, відбування покарання, який надано вчасно.

У матеріалах справи відсутні докази щодо проходження чергової періодичної повірки засобу обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази своєчасного звернення відповідача до позивача щодо надання підтверджуючих документів про фактичну кількість зареєстрованих осіб підприємству, а тому підстав для перерахунку плати відповідно до кількості водокористувачів за весь період протермінування повірки, а також підстав для перерахунку плати відповідно до показів вузлів обліку води у період протермінування, згідно чинного законодавства немає.

Крім того, відповідно до Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №690 від 05.07.2019 року (із змінами), у разі ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості споживач має право викликати виконавця або його представника для проведення перевірки кількості та/або якості наданих послуг.

Оформлення претензій споживачів здійснюється в порядку, передбаченому статтею 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно п. 57 Правил, за результатами перевірки якості надання послуг складається акт-претензія відповідно до Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. №1145.

Відповідно п. 58 Правил оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених статтею 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Належних та допустимих доказів ненадання позивачем послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості відповідачем суду не надано, відтак правові підстави у відповідача в односторонньому порядку відмовитися від виконання своїх зобов?язань відсутні.

Внаслідок порушення відповідачем вимог чинного законодавства щодо розрахунків за надані послуги позивачу завдається матеріальна шкода.

Згідно зі статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачем не спростовано розмір заборгованості, заявлений позивачем. Власного розрахунку або контррозрахунку на спростування наданого позивачем розрахунку, відповідачем не надано. Відтак, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Разом з тим, суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість в меншому розмірі, ніж просить позивач. Відповідачем було заявлено вимогу про застосування позовної давності.

Відповідно ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За змістом положень ч. 3, ч. 4, ч. 5ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 встановлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався.

В останнє, Кабінет Міністрів України постановою від 23.12.2022 р. № 1423вніс зміни, зокрема, до Постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2». Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 30.06.2023 року.

Згідно із законом від 30.03.2020 № 540-IXрозділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК доповнено п. 12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст.ст. 257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Зазначений Закон України від 30.03.2020 № 540-IX набрав чинності 02.04.2020 року.

Пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції закону №540-IX перелічені статті цього кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину.

Отже, відповідно до п.12 «Перехідних і прикінцевих положень» ЦК України продовжено під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених, зокрема, ст.ст. 257, 258 цього Кодексу.

Окрім того, Законом України від 15.03.2022 року № 2120-розділ «Прикінцеві та перехідні положення`Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася та триває на час розгляду справи.

Таким чином, позовна давність у цій справі спливла до позовних вимог про стягнення боргу щодо тих щомісячних платежів від моменту прострочення яких до 02.04.2020 минуло три роки.

При цьому, послуги, надані у квітні 2017 року, відповідач мав оплатити з 01.05.2017. Оскільки сплив строку позовної давності щодо пред`явлення таких вимог припадає на час дії карантину та воєнного стану, який триває на день подання позову позивачем, тому на такі вимоги поширюються приписи ст. 12 Перехідних положень до ЦК України в частині продовження строку позовної давності.

Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з квітня 2017 року по травень 2025 року. Відповідна заборгованість в межах позовної давності становить 54 182, 88 грн.

Крім того, слід зазначити, що згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 29 березня 2019 року у справі № 6-1996цс16, переривання позовної давності можливе виключно в межах позовної давності.

Отже, погашення боргу відповідачем після спливу позовної давності не свідчить про перевивання перебігу позовної давності, оскільки визнання боргу за межами позовної давності не перериває її перебігу.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 54 182, 88 грн.

При цьому інші доводи відповідача не спростовують висновків суду про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

За положеннями ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином із відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 464, 91 грн (54182, 88 грн х 3 028, 00 грн / 66 560, 66 грн).

Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 267, 354-355, 435 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРIШИВ:

Позов Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 54 182, 88 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" витрати по сплаті судового збору в сумі 2 464, 91 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» (вул. Ст. Бандери, буд. 2, м. Рівне, ІК03361678);

відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Повне судове рішення складене та підписане 26.09.2025.

Суддя О. Левчук