Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/2401/25
Номер провадження2-о/173/113/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

повне

29 вересня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

за участі:

секретаря Усенко Ю.С.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Верхньодніпровська міська територіальна громада, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2025 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявника, ОСОБА_4 . Згідно заповіту, померла все своє майно заповіла заявникові. Заявник звернулася до Першої Кам`янської державної нотаріальною конторою щоб оформити спадщину як після смерті бабусі по спливу шести місяців, а не як після смерті чужої людини. Проте отримала роз`яснення, що неможливо встановити факт родинних відносин, оскільки батько заявника в усіх документах значиться як ОСОБА_5 , однак, прізвище бабусі ОСОБА_6 . Свідоцтва про народження батька заявнику не вдалося знайти. На звернення в органи реєстрації актів цивільного стану, заявнику надано відмову у зв'язку із відсутністю інформації щодо народження ОСОБА_7 .

Таким чином, з метою захисту законних прав та інтересів, заявник змушена звернутися до суду із даною заявою.

Провадження у справі відкрито 18.09.2025.

Представник заявника в судовому засіданні просила заявлені вимоги задовольнити, пояснила, що померла ОСОБА_4 є бабусею заявника, яка залишила на ім`я онуки заповіт, однак заявниця бажає оформити спадщину саме як спадкоємиця після смерті рідної бабусі, через розбіжності у прізвищах її бабусі « ОСОБА_6 » та її батька « ОСОБА_5 » це неможливо.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення вимог заявника не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до реєстрації шлюбу 07.07.2007 мала дошлюбне прізвище ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 313.

У свідоцтві про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 батьками вказані російською « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_10 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявника, ОСОБА_4 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ).

Згідно заповіту від 04.08.2016, спадкодавець ОСОБА_4 розпорядилася усім своїм майном, шляхом заповідання його ОСОБА_3 .

На підставі Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 47466585 від 19.04.2017, вбачається що спадкова справа № 60539930 заведена 19 квітня 2017 року на підставі заяви про вступ у спадщину ОСОБА_3 .

На момент смерті ОСОБА_4 мала на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Договору купівлі - продажу квартири від 30.12.2006, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.01.2007, Витягом з Державного реєстру правочинів, технічним паспортом.

Відповідно до Домової книги квартири, вбачається що на день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована із сином ОСОБА_11 .

Тобто прізвище батька заявника українською є « ОСОБА_5 », що підтверджується копією паспорта НОМЕР_4 , копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 . Свідоцтво про народження батька заявника не знайдене.

ОСОБА_11 - помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6 ).

Через різницю в одній букві між прізвищами бабусі та батька, заявниця не має можливості оформити свої спадкові права, як онука померлої.

Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України визначено, які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Пунктом 1 ч.1 вказаної статті передбачено встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За змістом ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до роз`яснень, викладених в інформаційному листі Верховного Суду України від 19 червня 2013 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в графі «Встановлення факту родинних відносин між фізичними особами» факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями "родичі", "родинні стосунки" охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми доказами є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд установив, що прізвище, яке заявниця мала до реєстрації шлюбу та її бабусі є однаковим - « ОСОБА_6 ». Водночас у документах батька заявниці прізвище зазначене як « ОСОБА_5 », що зумовлено особливостями перекладу та написання у різні періоди часу. Через відсутність свідоцтва про народження батька, який помер, заявниця позбавлена можливості надати нотаріусу документальне підтвердження свого споріднення з бабусею, у зв`язку з чим не може реалізувати її законні права на отримання спадщини, як онука. З урахуванням сукупності наданих доказів, суд дійшов висновку, що зазначена розбіжність у написанні прізвища має технічний характер і не спростовує наявність родинних відносин між заявницею та її бабусею.

Суд вважає, що факт, які просить встановити заявник, є юридичними, оскільки від їх встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

З метою усунення обставин, які перешкоджають заявнику отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину та оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявницею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп., покладаються на заявника і поверненню не підлягають.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ), заінтересована особа: Верхньодніпровська міська територіальна громада (Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхньодніпровськ, пр. Шевченка, 21, ), про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Повний текст рішення складений 29.09.2025.

Суддя: Є.В. Челюбєєв