ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 361/1572/20

провадження № 61-16448св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Броварська міська рада Броварського району Київської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Усенко Микола Миколайович, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, в складі судді Радзівіл А. Г.,

від 08 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду, в складі колегії суддів: Журби С. О., Писаної Т. О., Приходька К. П., від 31 жовтня

2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

2. Позов ОСОБА_1 мотивований тим, що на підставі рішення сесії Броварської міської ради від 21 лютого 2008 року за № 652-33-05 його батьку - ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,0828 га на

АДРЕСА_1 для обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

3. В подальшому ОСОБА_3 було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №223584, кадастровий номер 32:10600000:00:018:1204 і на підставі договору дарування від 12 січня 2018 року ОСОБА_3 подарував вказану земельну ділянку позивачу.

4. Позивач вказував, що його сусідом є його рідний дядько - ОСОБА_2 , з яким у нього до листопада 2019 року були приязні, родинні стосунки. Проте у листопаді 2019 року він звернувся до дядька з метою узгодження меж земельних ділянок та встановлення порядку користування ними, оскільки з АДРЕСА_1 до його подвір`я існує лише хвіртка шириною 1,15 м, а воротами шириною 3,80 м володіє дядько і заїхати на автомобілі у свій двір позивач може лише через ці ворота. Відповідач начебто погодився на його пропозиції щодо користування воротами, але наступного дня, без попередження, почав самовільно встановлювати залізний паркан на земельній ділянці позивача, що позбавляє його можливості заїзду автомобілем у свій двір та гараж, а також обслуговування своєї частини житлового будинку. У сторін виник конфлікт, який вирішити мирним шляхом не вдалося.

5. Позивач посилався на те, що кадастровий план, який міститься у технічній документації на земельну ділянку відповідача, складений з помилками, суперечить генеральному плану та акту про встановлення на місцевості і погодження зовнішньої межі земельної ділянки між землекористувачами суміжних земельних ділянок, а тому державний акт на право власності на земельну ділянку відповідача має бути визнаний недійсним.

6. Крім того відповідач самовільно забетонував стовпчики на його земельній ділянці, на які встановив паркан з металопрофілю, внаслідок чого заїхати в свій двір через ворота відповідача позивач не має змоги, а з вулиці вхід залишився шириною 1,15 м.

7. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА

№ 5772469 на земельну ділянку площею 0,0829 га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель в АДРЕСА_1 кадастровий номер 32:0:180092, що належить на праві власності ОСОБА_2 , та усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0828 га по АДРЕСА_1 кадастровий номер 32:10600000:00:018:1204, що належить йому на праві приватної власності, шляхом демонтажу стовпчиків та паркану й повернення позивачу самовільно зайнятої відповідачем частини земельної ділянки.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

8. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області

від 08 травня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року, в задоволенні позову відмовлено.

9. Вирішуючи спір, суд першої інстанції врахував висновок експертів

від 12 січня 2024 року № 661-01-2024, складений за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи, та виходив з доведеності того, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:018:0092 площею 0,0829 га за конфігурацією та промірами не відповідає абрису, який є складовою акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 28 січня 2004 року.

10. Відмовляючи в задоволенні позову, суд зазначив, що погодження меж та підписання акта не має самостійного значення, оскільки не призведе до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації, а відтак, саме по собі непідписання суміжним землекористувачем акта погодження меж чи відсутність такого акту не може бути безумовною підставою для скасування державного акту.

11. Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд встановив, що земельна ділянка відповідача приватизована ним у 2004 році, тоді як земельна ділянка позивача була приватизована його батьком

у 2008 році. Крім того, як зазначав сам позивач в суді апеляційної інстанції, його будинок був побудований та введений в експлуатацію вже після того, як відповідач приватизував свою земельну ділянку.

12. При цьому суд звернув увагу, що паркан, на існування якого позивач посилався в позовній заяві і який надалі був демонтований, встановлений відповідачем відповідно до меж його земельної ділянки, що свідчить про відсутність порушення прав ОСОБА_1 .

13. Той факт, що позивач не має достатньої ширини калитки для виїзду на АДРЕСА_1 не може бути підставою для оскарження приватизації земельної ділянки відповідача. Спірне питання може бути вирішено іншим чином, зокрема шляхом встановлення сервітуту, однак такі вимоги у розглядуваній справі не заявлялись.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

14. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

15. У грудні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат

Усенко М. М., подав касаційну скаргу на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року.

16. Ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2025 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи

№ 361/1572/20, які у січні 2025 року надійшли до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

17. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає застосування судами норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 22 травня 2013 року у справі

№ 6-33цс13, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2824цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

18. Крім того, вказує на порушення судами норм процесуального права та наявність передбачених пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваних судових рішень (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

19. Касаційна скарга мотивована тим, що суди не надали оцінки відповіді Броварської міської ради Броварського району Київської області від 10 червня 2020 року № К-922, у якій зазначено, що порушене позивачем питання вивчалось комісійно з виїздом на місце представників органу місцевого самоврядування та комунальних підприємств, якими було встановлено, що межові знаки земельних ділянок по АДРЕСА_1 зі сторони загального користування зміщені в сторону будинків 21 , 21а . Можливість забезпечення заїзду до будинку та гаражу по АДРЕСА_1 відсутня.

20. Наголошує, що факти, зазначені в експертизі, не заперечувались відповідачем, який вказував, що йому видали відповідний державний акт на земельну ділянку у 2006 році.

21. Стверджує, що під час виготовлення технічної документації, реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки та видачі у 2006 році державного акта на право приватної власності відповідачу були допущені порушення вимог чинного земельного законодавства, що позбавило його права заїзду до земельної ділянки та обслуговування, користування своєю земельною ділянкою та майном, яке на ній знаходиться.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов

Фактичні обставини справи, встановлені судами

22. Рішенням Броварської міської ради Київської області від 25 грудня

2015 року № 52-04-07 «Про перейменування вулиць та провулків м. Бровари» було перейменовано

АДРЕСА_2 . Земельна ділянка з кадастровим номером :00:018:0092 площею 0,0829 га та житловий будинок і гараж (літ. «Д»), розташовані за адресою:

АДРЕСА_3 . В технічний документацій щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, з оформленням державних актів громадянам в м. Бровари Київської області, складеній Броварським міським відділом Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» станом на 2005 рік міститься:

- генеральний план забудови індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ,

- об`ємно-планувальне рішення житлового будинку за адресою:

АДРЕСА_1 , складене станом на 29 вересня

1988 рік.

25. В матеріалах справи наявна технічна документація із землеустрою щодо складання державних актів для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд в м. Бровари Київської області, складеною ТОВ «Термін» станом на 2008 рік, об`ємно-планувальне рішення житлового будинку, що розташований за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 11 червня 2007 рік.

26. Відповідно до даних технічного паспорта, складеного

ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» станом на 29 жовтня 2018 року, встановлено, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок під літерою - «А», 2 поверх, прибудова - а-3, прибудова - а-4, прибудова - а - 5, сарай - Б, погріб - В, вбиральня - Е, гараж - Д, колодязь - К, колодязь - К1, огорожа - N, тротуар - Т.

27. Об`ємно-планувальне рішення житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно даних технічного паспорту складеного ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» станом на 29 жовтня 2018 року міститься в матеріалах справи. Згідно плану та експлікації приміщень, що містяться в технічному паспорті від 29 жовтня 2018 року встановлено, що житловий будинок двоповерховий, одноквартирний та складається із наступних приміщень: 1-1 коридор, кухня - 1-2, котельня - 1-3, житлова-1-4, житлова - 1-5, житлова - 1-6, житлова - 1-7, санвузол - 1-8, житлова - 1-10, житлова - 1-11, житлова 1-12, санвузол 1-13.

28. Згідно з договором від 27 жовтня 2006 року № 678 про встановлення прав обмеження використання чужої земельної ділянки (сервітуту), ОСОБА_2 надав Броварському району електричних мереж право обмеженого використання земельною ділянкою площею 0,0003 га, наданою для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Право обмеженого використання включає інженерний коридор лінії електромережі.

29. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку від 15 листопада 2006 року (бланк серії ЯА № 577246) ОСОБА_2 на підставі рішення Броварської міської ради від 16 грудня 2004 року № 589-28-24 є власником земельної ділянки площею 0,0829 га з цільовим призначенням - для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

30. Згідно з планом зовнішніх меж земельна ділянка з кадастровим номером :00:018:0092 має таку конфігурацію та опис зовнішніх меж: від А до Б - ОСОБА_4 ; від Б до В - ОСОБА_5 ; від В до Г - ОСОБА_6 ; від Г до Д - землі заг. корист. (АДРЕСА_1); від Д до А - ОСОБА_7

31. Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку

від 18 лютого 2009 року (бланк серії ЯЖ № 223584) ОСОБА_3 на підставі рішення Броварської міської ради від 21 лютого 2008 року № 652-33-05 є власником земельної ділянки площею 0,0828 га з цільовим призначенням - для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно плану зовнішніх меж земельна ділянка з кадастровим номером :00:018:1204 має таку конфігурацію та опис зовнішніх меж: від А до Б - ОСОБА_4 ; від Б до В - ОСОБА_2 ; від В до Г - землі заг. корист. ( АДРЕСА_1 ); від Г до А - ОСОБА_15

32. В абрисі перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) за адресою: АДРЕСА_1 , складеного ОСОБА_10 , відображена конфігурація земельної ділянки, та вказана наступна інформація: «В зв`язку з тим, що попередня землевпорядна документація була виконана з технічними помилками (не коректно виконано геодезнче знімання межі земельної ділянки та житлового будинку), виконати перенесення межі земельної ділянки в натуру не вважається за можливе, так як межа земельної ділянки у відповідності до каталогу координат НКС (національна кадастрова система) не відповідає фактичному використанню».

33. Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 12 січня

2018 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :00:018:1204 площею 0,0828 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

34. Технічна документація щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки, з оформленням державних актів громадянам в м. Бровари Київської області, складена Броварським міським відділом Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» станом на 2005 рік.

35. Згідно зі свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 29 березня 1979 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3416, ОСОБА_2 є власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 .

36. Згідно з актом про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 28 січня 2004 року, який підписаний суміжними землевласниками/землекористувачами, зазначено наступне: «...провели встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки ОСОБА_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначені межі на місцевості проходять по паркану. Ніяких претензій при встановленні зовнішньої межі не заявлено. Межі погоджені і не викликають спірних питань. Межові знаки, якими закріплена земельна ділянка в кількості 17 шт. показані представником Броварського виробничого бюро відділу земельних ресурсів на місцевості та передані на зберігання землевласнику (землекористувачу). Розміри та місцезнаходження земельної ділянки показані на абрисі на звороті даного акту. Площа ділянки, наданої ОСОБА_2 згідно земельно-кадастрової документації складає 0,0829 га...» та відповідно до абрису земельної ділянки, який підписаний суміжними землевласниками/землекористувачами, ділянка має наступну конфігурацію та опис меж: від А до Б - ОСОБА_14; від Б до В - ОСОБА_4 ; від В до Г - ОСОБА_5 ; від Г до Д - ОСОБА_6 ; від Д до А - АДРЕСА_1 - довжина межі - 5 м. 50 см.

37. Відповідно до витягу з рішення Броварської міської ради Київської області від 16 грудня 2004 року № 589-28-24 «Про передачу земельних ділянок громадянам у власність на надання в оренду» було вирішено: «Передати у власність земельні ділянки громадянам: ...1.28. ОСОБА_2 , проживаючому по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 829 кв. м, в тому числі

3 кв. м - землі обмеженого використання - інженерний коридор лінії електропередач, для обслуговування жилого будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 ...»

38. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом

від 02 серпня 2007 року, реєстрованого в реєстрі за № 1-4005, спадкоємцем майна ОСОБА_14 є ОСОБА_3 .

Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку (літ. «А») загальною площею 88,4 кв. м з надвірними будівлями: вбиральня

(літ. «Е»), колодязь (літ. «К»), огорожа «N», тротуар (літ. «Т»), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Самовільно побудовані: прибудова (літ. «а2»), приміщення № 1-2, сарай (літ. «Б»), сарай

(літ. «Д»); самовільне переобладнання приміщення № 1-3 площею 12,3 кв. м в не житлову, приміщення № 1-6 площею 5,0 кв. м в не житлову у свідоцтво не враховуються.

39. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31 серпня 2007 року (номер витягу 15764132) ОСОБА_3 є власником житлового будинку, за адресою:

АДРЕСА_4 . Відповідно до акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 20 грудня 2007, який підписаний суміжними землевласниками/землекористувачами, зазначено наступне (далі мовою оригіналу): «... провели встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Зазначені межі на місцевості проходять по межовим знакам. Ніяких претензій при встановленні зовнішньої межі не заявлено. Межі погоджені і не викликають спірних питань. Межові знаки, якими закріплена земельна ділянка в кількості 14 шт. показані представником ТОВ «Тєрмін» на місцевості та передані на зберігання землевласнику (землекористувачу). Розміри та місцезнаходження земельної ділянки показані на абрисі на звороті даного акту. Площа ділянки, наданої ОСОБА_3 згідно земельно-кадастрової документації складає 0,0828 га...» та відповідно до абрису земельної ділянки, який підписаний суміжними землевласниками/землекористувачами, ділянка має наступну конфігурацію та опис меж: від А до Б - ОСОБА_4 ; від Б до В - ОСОБА_2 ; від В до Г - землі заг. корист. ( АДРЕСА_1 ); від Г до А - ОСОБА_15

41. Згідно із кадастровим планом земельної ділянки з кадастровим номером :00:018:1204 площею 0,0828 земельна ділянка має наступну конфігурацію та опис меж: від А до Б - ОСОБА_4 ; від Б до В - ОСОБА_2 ; від В до Г - землі заг. корист. (АДРЕСА_1); від Г до А - ОСОБА_15

42. Згідно із витягом з рішення Броварської міської ради Київської області від лютого 2008 року «Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, продовження терміну користування земельними ділянками та внесення змін до рішення Броварської міської ради» було вирішено передати у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0828 га для обслуговування житлового будинку та господарськи будівель по АДРЕСА_1 .

43. У висновку експертів від 12 січня 2024 року № 661-01-2024 за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи, зазначено про таке.

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:018:0092 площею 0,0829 га з цільовим призначенням - для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована за адресою:

АДРЕСА_5 , яка зазначена в державному акті на право власності на земельну ділянку від 15 листопада 2006 року (бланк серії ЯА

№ 577246) за: площею - відповідає; конфігурацією - не відповідає; промірами меж - не відповідає (за виключенням одного проміру), зазначеній на абрисі, який є складовою акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 28 січня 2004 року, що підписаний суміжними землевласниками/землекористувачами.

Разом із тим, земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:018:1204 та :00:018:0092 на дату проведення обстеження не розмежовані між собою матеріальними рубежами, тобто відсутні будь-які огорожі або інші матеріальні рубежі, що розділяють (розмежовують) земельні ділянки на місцевості.

Як вбачається із порівняльної таблиці, спільна межа земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:018:1204 та :00:018:0092 має подібну конфігурацію, але за промірами меж не являються тотожними.

Виходячи із обсягу наданих на дослідження матеріалів, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 :

- у зв`язку із тим, що в наданих на дослідження матеріалах відсутні відомості щодо фактичного користування територією по АДРЕСА_1 та

АДРЕСА_5 в рамках даного дослідження межі фактичного користування визначались по наявним наземним лінійним рубежам (огорожі, хвіртки, тощо), а також визначалось фактичне розташування будівель і споруд.

- фактичне користування будинковолодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та будинковолодінням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , не розмежовані між собою, тобто відсутні будь-які огорожі або інші лінійні рубежі, що повністю розділяють (розмежовують) на місцевості будинковолодіння. Межею фактичного користування будинковолодінь за адресою:

АДРЕСА_1 по периметру переважно слугує огорожа, яка із АДРЕСА_1 має влаштовані ворота із хвірткою через які забезпечується (здійснюється) доступ до даних будинковолодінь.

Експерти звернули увагу, що межі фактичного користування будинковолодіннями (зовнішні) за адресою:

АДРЕСА_1 не відповідають межам земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:018:1204 та :00:018:0092.

Станом на дату проведення візуально-інструментального обстеження доступ (прохід) до будинковолодіння, що розташоване за адресою:

АДРЕСА_1 , здійснюється із АДРЕСА_1.

Враховуючи, що промір межі від «В» до «Г» земельної ділянки з кадастровим номером :00:018:1204, що межує із землями загального користування становить 1,15 м, експерти дійшли висновку, що:

даний розмір межі забезпечує лише прохід від земель загального користування (вул. Княжа) на територію будинковолодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема ширина забезпечує прохід лише для однієї особи, оскільки відповідно до вимог нормативних документів для проходу однієї особи ширина проходу має бути 0,75 м (п. 5.3.1 ДБН В.2.3-5:2018 «Вулиці та дороги населених пунктів»та Листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України (Держбуду України) від 04 лютого 2004 року № 1/23-108), а для двох осіб відповідно має бути 1,5 м;

проїзд на територію земельної ділянки не являється можливим, оскільки ширина для проїзду із одною смугою має бути не менше 4,0 м (п. 5.1.1 та

табл. № 5.1 ДБН В.2.3- 5:2018 «Вулиці та дороги населених пунктів»).

Таким чином, існуюча: конфігурація; місцерозташування; забудова (зокрема розташування гаража (літ. «Д»), земельної ділянки з кадастровим :00:018:1204, за адресою:

АДРЕСА_1 не забезпечує можливостей власника ділянки заїзду від земель загального користування ( АДРЕСА_1 ) до гаража (літ. «Д») даного будинковолодіння.

Що стосується можливості доступу та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , існуюче розміщення меж земельних ділянок, не забезпечують власника (-ків) житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , із земельної ділянки з кадастровим номером :00:018:1204 в належному доступі, а відповідно і змозі обслуговування та здійснення поточного ремонту конструктивних елементів житлового будинку із південно-східного та південно-західного напрямку, що порушує вимоги п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова території».

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

44. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

45. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

46. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

47. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

48. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

49. Відповідно до частини другої, третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

50. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України).

51. Відповідно до частин першої, сьомої, восьмої, дванадцятої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

52. Винесення в натурі (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

53. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

54. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

55. Стаття 91 ЗК України передбачає, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

56. Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

57. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

58. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

59. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

60. Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що при зверненні до землевпорядної організації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), було встановлено, що попередня землевпорядна документація була виконана з технічними помилками та перенесення межі земельної ділянки в натуру не є можливим, оскільки межа не відповідає фактичному використанню.

61. Також позивач вказував, що кадастровий план, який міститься у технічній документації на земельну ділянку відповідача, складений із помилками та суперечить генеральному плану забудови.

62. Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій врахували, що згідно з висновком експертів від 12 січня 2024 року № 661/01-2024 належна відповідачу земельна ділянка з кадастровим номером :00:018:0092 за конфігурацією та промірами не відповідає Абрису, який є складовою акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 28 січня 2004 року, проте погодження меж суміжними землекористувачами є допоміжною процедурою при приватизації землі, направленою на уникнення можливих суперечок власників ділянок в майбутньому, однак таке погодження не є обов`язковим та вирішальним, і лише на цій підставі державний акт на право власності не може бути визнаний недійсним.

63. Вказаний висновок судів узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, зокрема, постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі

№ 580/168/16-ц, постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14 та у справі № 350/67/15.

64. Щодо позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_2 усунути

ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу стовпчиків та паркану й повернення позивачу самовільно зайнятої відповідачем частини земельної ділянки апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, обґрунтовано вказав, що відповідач встановив паркан, який надалі демонтував, відповідно до меж його земельної ділянки, а тому права позивача не порушені.

65. Колегія суддів також погоджується, що самі по собі посилання позивача на відсутність достатньої ширини заїзду не може обґрунтовувати скасування приватизації земельної ділянки відповідача, а вирішення цього питання можливо шляхом встановлення відповідного сервітуту.

66. З урахуванням встановлених обставин, висновки судів попередніх інстанцій по суті вирішення спору не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 22 травня 2013 року у справі

№ 6-33цс13, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2824цс15, на які заявник посилався касаційній скарзі.

67. Доводи касаційної скарги переважно спрямовані на необхідність Верховному Суду здійснити переоцінку доказів у справі, в той час, як встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц).

68. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.

69. Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду є достатньо вмотивованими та містять висновки судів щодо питань, які мають значення для вирішення справи.

70. В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржені судові рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Усенко Микола Миколайович, залишити без задоволення.

2. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області

від 08 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 31 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников