Справа № 473/3253/25
"26" вересня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
23 червня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 30 грудня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського районного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №19. Від даного шлюбу мають дитину сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 25 червня 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, на адресу суду надійшла заява в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до п. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала.
Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України).
Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
В судовому засіданні було встановлено, що 30 грудня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського районного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , актовий запис №19 (свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 видане 19.12.2002 року). Від даного шлюбу мають дитину сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане 26.11.2008 року).
Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до питання збереження сім`ї, про свідчить його неявка в судове засідання.
За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстровано 30 грудня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №19 - розірвати.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя: М.М. Ротар