Справа № 216/3927/22
Провадження № 2/216/166/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представниці позивачки ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

представника третьої особи КП «Кривбасводоканал» Палюги В.В.,

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: комунальне підприємтсво «Кривбасводоканал», ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

27 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 28 вересня 2022 року прийнято цивільний позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 02 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

За клопотанням відповідачки, ухвалою суду від 17 травня 2023 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 .

Позовна заява мотивована тим, що позивачка є власницею 1/2 частини домоволодіння та земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 . На суміжній земельній ділянці знаходиться житловий будинок АДРЕСА_2 , який належить відповідачці. ОСОБА_3 самовільно, без додержання дозвільних документів, з порушенням будівельних норм у липні 2021 року побудувала на межі із земельною ділянкою позивачки вузол обліку води (водяний колодязь), який розташований на відстані 25 см від фундаменту бетонного паркану розташованого на земельній ділянці позивачки, та заважає останній провести роботи по ремонту та відновленню власного паркану.

14 червня 2022 року, 27 червня 2022 року, 30 липня 2022 року, та 01 серпня 2022 року, позивачка зверталася до державної установи «Урядовий контактний центр» щодо правильності установки сусідами водопровідного колодязя за адресою: АДРЕСА_2 . На вказанні звернення позивачка отримала роз`яснення, що у 2020 році працівниками КП «Кривбасводоканал» було виконано технічне обстеження водопровідних мереж, видано технічне завдання, процитовано пункти правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, та зазначено, що відповідачка дотримується виданих у 2020 році технічних вимог. При цьому, в наданні інформації стосовно проєкту на приєднання до мереж водопостачання індивідуального житлового будинку за адресою відповідачки було відмовлено, з посиланням на те, що КП «Кривбасводоканал» не є розпорядником такої інформації.

В процесі неодноразових усних розмов з відповідачкою стосовно порушення нею технічних умов встановлення вузла обліку води, остання надавала для огляду (в її руках) схему водопровідних мереж на встановлення вузла обліку води житлового будинку, яку вона сфотографувала, та виявила, що вузол обліку води розміщений відповідачкою з недодержанням місця його розташування зазначених на схемі водопровідних мереж, тобто з порушенням технічних умов. Реальне місце розташування вузла обліку води (водяного колодязя) знаходиться на відстані 22 см від фундаменту паркану позивачки (огорожі 1-3), та обмежує її можливості проведення робіт із укріплення і заміни власного паркану, без пошкодження вузла обліку води відповідачки. Крім того, відповідачкою порушено ДБН Б.2.2.-12:2019 (що діяли на момент встановлення вузла обліку води) де вказано, що відстань до мережі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будівлі повинна становити не менше 1,0 м, тоді як вузол обліку води відповідачки від фундаменту паркану позивачки розміщено на відстані 22 см.

Посилаючись на вищевказані обставини, позивачка просила суд усунути порушення її прав, шляхом зобов`язання відповідачки за власний рахунок перемістити вузол обліку води на відстань не менше 1 метра від найбільш виступаючої частини останнього до межі земельної ділянки, а саме: фундаменту паркану позивачки згідно з вимогами державних будівельних норм, технічними умовами № 279 від 28.02.2020 та з урахуванням схеми водопровідних мереж розглянутої представником КП «Кривбасводоканал» 07.07.2021.

21 березня 2024 року представниця третьої особи КП «Кривбасводоканал» Палюга В.В. надала суду заперечення на позов. Вважає, що позивачкою допущено помилку при цитуванні та трактуванні будівельних норм, оскільки п. 6.1.41 ДБН Б.2.2.-12:2019 передбачено, що при розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше 1 м, та не може бути застосована до розміщення вузла обліку водопостачання відносно фундаменту паркану, оскільки: вищевказана норма стосується розміщення будинків відносно межі сусідньої ділянки; поняття будинок та фундамент паркану є різними за значенням та не є тотожними. Враховуючи надані відповіді на звернення позивачки вбачається, що при встановленні засобу обліку води відповідачкою було дотримано вимог державних будівельних норм, технічних умов № 279 від 28.02.2020, та схеми водопровідних мереж від 07.07.2021.

Позивачка, її представниця ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити.

Відповідачка позов не визнала, суду пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є співвласницею вказаного домоволодіння. За вказаною адресою було встановлено вузол обліку води у водопровідному колодязі у відповідності до технічних умов. Будь-яких порушень під час установки вузла лічильника з її сторони допущено не було, вона показувала дозвільні документи позивачці. Крім того, вразі пошкодження колодязю під час встановлення позивачкою нового паркану, встановленню якого як на думку останньої заважає колодязь, вона згодна за власні кошти відновити пошкодження. Просила суд відмовити позивачці у позові.

Третя особа ОСОБА_4 заперечувала проти позову, із посиланням на безпідставність заявлених вимог.

Представниця третьої особи КП «Кривбасводоканал» Палюга В.В. заперечувала проти позову, із посиланням на обставини викладенні у письмових запереченнях наданих до суду.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.06.2021, ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, а також земельна ділянка за кадастровим номером :08:237:0015, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 належить на праві власності 1/3 частина від двох житлових будинків з відповідною часткою господарських будівель за адресою: АДРЕСА_2 , що встановлено довідкою комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 28.11.2017 № 158967.

Заявами від 14 червня 2022 року, та 30 липня 2022 року позивачка зверталася до КП «Кривбасводоканал» щодо отримання проєкту підключення водопостачання з трубопроводу за адресою: АДРЕСА_2 ; отримання інформації щодо норми відступу від краю фундаменту забору за адресою: АДРЕСА_1 , до водопроводу прокладеного повз вулиці Чемпіонів; створення та направлення комісії з проєктом і актом приймання встановленого водопровідного колодязя за адресою: АДРЕСА_2 .

Листами КП «Кривбасводоканал» від 15 червня 2022 року, від 27 червня 2022 року, та від 01 серпня 2022 року позивачці повідомлено, що на звернення ОСОБА_3 , щодо видачі технічних умов на встановлення вузла обліку води у індивідуальному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , було виконано технічне обстеження водопровідних мереж за вищевказаною адресою і надані технічні умови (вихідні дані) № 279 від 28.02.2020 на встановлення вузла обліку води. Абонент встановив вузол обліку у водопровідному колодязі, в точці підключення водопровідного вводу домоволодіння до комунального водопроводу Д=63мм, згідно наданих йому технічних умов.

Відповідно до п. 19 пункту 22 Ліцензійних умов на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення передбачається наявність встановлених приладів обліку води в кожній точці розподілу послуг. Не виконання даних вимог для комунального підприємства «Кривбасводоканал» є порушенням ліцензійних умов з провадження господарської діяльності централізованого водопостачання та водовідведення, що передбачає накладення штрафу на підприємство або позбавлення його ліцензії з централізованого водопостачання та водовідведення.

Межа балансової належності водопровідних мереж розташована в колодязі на підключення водопровідного вводу домоволодіння до комунального водопроводу. Тобто згідно вищезазначених Ліцензійних умов, прилад обліку води повинен бути встановлений у водопровідному колодязі на підключенні від комунального водопроводу.

Абонент ОСОБА_3 дотрималася наданих їй технічних умов вихідних даних) № 279 від 28.02.2020 на встановлення вузла обліку води за адресою: АДРЕСА_2 .

Листом голови Центрально-Міської районної у місті ради Мурашової К. від 04.07.2022 позивачці роз`яснено, що за інформацією КП «Кривбасводоканал», на звернення ОСОБА_3 , щодо видачі технічних умов на встановлення вузла обліку води у індивідуальному житловому будинку АДРЕСА_2 , працівниками підприємства було виконано технічне обстеження водопровідних мереж за вищевказаною адресою і видані технічні умови від 28.02.2020 № 279 на встановлення вузла обліку води. Абонентом було встановлено вузол обліку у водопровідному колодязі, в точці підключення водопровідного вводу домоволодіння до комунального водопроводу Д63 мм, згідно з виданими технічними умовами. Абонент ОСОБА_3 дотримується виданих технічних умов від 28.02.2020 № 279 на встановлення вузла обліку води у буд. АДРЕСА_2 .

Згідно акту інженера технічного нагляду ОСОБА_5 № 328 від 14.09.2021, при виконанні технічного нагляду за установкою вузла обліку води по об`єкту: «Індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_2 », замовниця ОСОБА_4 , відповідно до листа-заявки № 368 від 06.08.2021, ОСОБА_5 07.09.2021 був проведений технічний нагляд вузла обліку води об`єкта. Роботи з установки вузла обліку води були виконані до пред`явлення технічному нагляду. Підрядна організація, матеріали для будівельних робіт обрані замовником самостійно. При огляді виявлено наступне: в місці приєднання водопровідного вводу домоволодіння АДРЕСА_3 до комунального водопроводу O63 мм виконано будівництво водопровідного колодязя ВК-1пр; монтаж вузла обліку води (лічильник води BAYLAN TY-2 DN20 № 16087438) виконано в проектному водопровідному колодязі ВК-1пр, в точці підключення водопровідного вводу домоволодіння АДРЕСА_2 до комунального водопроводу O63 мм.

Водолічильник споживача ОСОБА_4 було опломбовано, що підтверджується актом опломбування вузла обліку питної води у приватному будинку від 09.09.2021.

Також, судом досліджено технічні умови (вихідні дані) № 279 від 28.02.2020 на встановлення вузла обліку води замовниці ОСОБА_3 , схему водопровідних мереж від 07.07.2021, монтажну схему, складені та затвердженні КП «Кривбасводоканал».

Згідно акту обстеження КП «Кривбасводоканал» від 20.03.2025, складеного комісією у складі: інженера групи технічного нагляду та контролю за виконанням технічних умов ЦВМ та ТК Сабодаш О., техніка відділу ОЦК ЦВМ та ТК Рубан І.В., ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 . Підстава проведення технічного обстеження: клопотання про огляд доказів на місці; технічні умови № 279 від 28.02.2020; робочий проєкт В 485/21-ВК «Встановлення вузла обліку води. Індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_2 ».

Під час проведення технічного огляду за вищевказаною адресою встановлено: в місці приєднання водопровідного вводу домоволодіння АДРЕСА_2 , до комунального водопроводу O63 ммвиконано будівництво водопровідного колодязя ВК-1пр, що відповідає ТУ № 279 від 28.02.2020 та робочому проєкту В 485/21-ВК «Встановлення вузла обліку води. Індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_2 »; монтаж вузла обліку води (лічильник води BAYLAN TY-2 DN20 № 16087438)виконано в проєктному водопровідному колодязі ВК-1 пр, в точці підключення водопровідного вводу домоволодіння АДРЕСА_2 , до комунального водопроводу O63, що відповідає ТУ № 279 від 28.02.2020, та робочому проєкту В 485/21-ВК «Встановлення вузла обліку води. Індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_2 »; земельна ділянка (паркан) з фундаментом по АДРЕСА_1 , розташована у захисній охоронній зоні 0,65 м комунального водопроводу O63, що не відповідає додатку Н, 1 ДБН 522-12; 2019 «Планування і забудова територій» - заборонено розміщувати фундаменти споруд ближче ніж на 5 м від водопровідної мережі.

Відповідно до положень ст.ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно п. б ч. 1, ч. 2 ст. 90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. Порушення права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Землекористувачі зобов`язанні не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон (п. г, е ч. 1 ст. 96 ЗК України).

Статтею 103 ЗК України визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Також, нормою статті 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України видано Наказ № 553 від 31.11.2012 «Про затверджено державних будівельних норм України» ДБН В. В.2.5-74:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація».

Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», місце встановлення вузла комерційного обліку визначається відповідно до будівельних норм і правил, якими в свою чергу є, зокрема, ДБН В.2.5-64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація» та ДБН В.2.5-74:2013 «Водопостачання». Зовнішні мережі та споруди.

Згідно п. 13.1 ДБН В.2.5-64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація» лічильники води слід установлювати на вводах трубопроводі холодного водопостачання.

Підпунктом 19 пункту 2.2 розділу 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання, затверджених Постановою НКРЕКП № 307 від 22.03.2017,КП «Кривбасводоканал» при провадженні господарської діяльності з централізованого водопостачання та/або водовідведення за наявності встановлених приладів обліку в кожній точці розподілу послуг. Тобто, вузол обліку повинен бути встановлений в точці розподілу послуг.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», оснащення будівель вузла комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно п. 13 Порядку оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Мінрегіону України № 206 від 09.08.2018, вузол комерційного обліку встановлюється на стороні споживача на межі майнової належності у точці приєднання (вводу) до зовнішніх інженерних мереж відповідних внутрішньобудинкових інженерних систем будівлі, а вразі неможливості встановлення в іншому місці якомога ближче до точки приєднання.

З урахуванням встановлених судом обставин, аналізу письмових матеріалів справи суд дійшов висновку, що при встановленні засобу обліку води відповідачкою було дотримано вимог державних будівельних норм, технічних умов № 279 від 28.02.2020, та схеми водопровідних мереж від 07.07.2021.

Посилання позивачки на недотримання відповідачкою схеми водопровідних мереж, та порушення ДБН Б. В.2.2-12:2019, де вказано, що відстань виступаючої конструкції стіни будівлі повинна становити не менше 1,0 м, тоді як вузол обліку води відповідачки від фундаменту її паркану розміщено на відстані 22 см, є безпідставними, оскільки стосується місця розміщення будинків відносно межі сусідніх ділянок, та не може бути застосовано до розміщення вузла обліку водопостачання відносно фундаменту паркану. Також, не заслуговує на увагу посилання позивачки про те, що наявність вузла лічильника відповідачки на відстані від фундаменту паркану позивачки позбавляє останню можливості проведення робіт із укріплення і заміни паркану, що спростовується фотокартками, та оглянутим відеодиском з місця події.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, зокрема, позивачкою не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження заявлених нею вимог, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

При цьому суд зважає, що в останньому судовому засіданні відповідачка повідомила, що з метою припинення цього спору вона дозволила позивачці пошкодити свій колодязь під час виконання робіт з відновлення паркану й у такому разі вона не буде мати жодних претензій до позивачки, та за власний рахунок відновить колодязь у випадку його пошкодження. Позивачка підтвердила ці обставини у судовому засіданні, однак зазначила, що не довіряє відповідачці і вважає, що згоди їй не надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: комунальне підприємтсво «Кривбасводоканал», ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду виготовлене 24 вересня 2025 року.

Суддя Ю.В.Онопченко