Справа № 375/1712/25
Провадження№ 2-о/375/52/25
УХВАЛА

про залишення без руху

01 жовтня 2025 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Штифорук О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області із заявою, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком малолітньої дитини.

Ухвалою суду від 24.07.2025 року позовну заяву було залишено без руху.

Позивач недоліки усунув частково, а саме: долучив квитанцію про сплату судового збору та копію рішення від 19.06.2025 року.

Водночас, інші недоліки, зазначені в ухвалі суду від 24.07.2025 року, залишилися неусунутими.

Відповідно до вимог ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до п.1 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право

Разом із тим, в порушення вимог наведеної норми, позивач не вказав мету встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини, не конкретизовано для виникнення якого саме права позивача потрібно встановити факт самостійного утримання дитини. Тобто, позивачем не наведено у заяві обґрунтування, для відновлення яких саме порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів необхідно, щоб суд встановив відповідний факт.

При цьому, від визначення мети залежить коло осіб, права і обов`язки яких можуть зачіпатися за наслідками розгляду справи судом. Це коло визначається взаємовідносинами із позивачем у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов`язки.

При визначенні кола осіб у встановленні факту, що має юридичне значення, слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факт, що підлягає встановленню, може вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких позивач буде реалізовувати рішення про встановлення факту. Залежно від мети встановлення факту сторонами можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування у справах про встановлення факту, наявність якого необхідна для вирішення питання страхових виплат тощо (п.п.5,8Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення").

Зокрема, позивачем не зазначено сторонами всіх тих осіб, кому позивач має намір подавати рішення про встановлення даного факту в разі задоволення його вимог.

Крім того, згідно із п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Оскільки на підставі можливого рішення суду у даній справі про встановлення юридичного факту, позивач буде мати підстави звернутися до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, на обліку в якому він перебуває, з метою отримання відстрочки від призову на військову службу, тому рішення у справі може вплинути на обов`язки відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з оформлення такої відстрочки позивачу.

Проте, у заяві позивач не зазначає, в якому саме територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки він перебуває на обліку та не вказує його як учасника у справі.

Після визначення кола осіб і зазначення їхніх даних в позовній заяві позивачу також слід додати копії заяв з додатками для кожної із сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

У свою чергу суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 30.04.2024 у справі №910/12404/21, безпосередню мету, якої прагне досягнути позивач звертаючись з позовом до суду, втілює спосіб захисту порушеного права, застосування якого має за ціль попередити, усунути чи компенсувати наслідки порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного цивільного права та інтересу.

Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорювання та спричинених відповідними діяннями наслідків (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 18.01.2013 у справі №488/2807/17, від 04.07.2023 у справі № 373/626/17).

Разом із цим, до позовної заяви не додано жодних доказів, які б вказували на те, що права позивача кимось порушені, не визнаються або оспорюються, у тому числі не зазначено у чому полягає порушення його прав, свобод чи законних інтересів.

Навпаки, як вбачається із позовної заяви місце проживання дитини разом із позивачем визначено відповідним рішенням суду.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу постановляє ухвалу в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачем ухвали.

За даних обставин, позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу необхідно надати строк для виправлення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачку слід попередити, що в разі не виправлення зазначених недоліків у певний строк, позовна заява буде визнана неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком малолітньої дитини - залишити без руху, надавши позивачу для усунення зазначених недоліків строк 10 (десять) днів з дня вручення позивачеві даної ухвали.

Попередити позивача, що в разі не виправлення зазначених в ухвалі недоліків протягом наданого часу, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Оксана ШТИФОРУК