Номер провадження 2/387/806/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 вересня 2025 року селище Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Солоненко Т. В.

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В :

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2025 вказану позовну заяву передано на розгляд судді Солоненко Т.В.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, судом направлено запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача за вказаною у позовній заяві адресою.

Згідно відповіді № 1809148 від 23.09.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено інформацію щодо місця проживання відповідача.

Справа підсудна Добровеличківському районному суду Кіровоградської області.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Положенням ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подала клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу.

В обґрунтування клопотання позивачка посилалась на те, що вона на даний час одинока мати та самостійно утримує малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько якої ухиляється від сплати аліментів, не має власного житла, іншого нерухомого майна, отримує допомогу як ВПО, яка є не достатньою для задоволення потреб дітей та її потреб, є постраждалою особою від домашнього насильства.

Дослідивши дане клопотання та матеріали позовної заяви, суд зважає на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити, розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, саме на заявника покладається обов`язок довести обставини неможливості сплати судового збору.

Між тим, позивачкою не надано належних доказів, які б вказували на важкий її фінансовий стан та неможливість сплати судового збору.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі- ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania»), «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п.1ст.6Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти росії» («Shishkov v. russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, на підтвердження підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору останньою до позовної заяви додано довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи .

Відомостей, а також іншої інформації, яка б дозволила об`єктивно оцінити матеріальне становище позивачки (зокрема, щодо отримання чи неотримання доходів,наявності чи відсутності нерухомого майна і транспортних засобів, наявності депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, тощо) та дійти висновку про неможливість сплати ОСОБА_1 судового збору, додані до позовної заяви та клопотання про звільнення від сплати судового збору документи, не містять.

Відтак, доводи клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви не знайшли свого підтвердження.

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, слід зазначити, що ОСОБА_1 , як сторона у цивільній справі, має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору, а тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви слід відмовити.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Положенням ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношені до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Частиною 3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України 2025 року" установити з 1 січня 2025 році прожитковий мінімум працездатних осіб - 3028,00 гривень.

Отже 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1211,20 грн.

Позивачкою не надано до суду квитанцію про сплату судового збору або доказів про звільнення від сплати судового збору .

Тому позивачці за подання даного позову необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, із зазначенням реквізитів: із зазначенням реквізитів: Отримувач коштів ГУК у Кіров.обл./тг Добровел/22030101 , Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37918230, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0011503, Код класифікації доходів бюджету 22030101. Призначення платежу: 101 __ (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Добровеличківський районний суд Кіровоградської області (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі, а тому позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачці строк на усунення наведених недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

Запропонувати позивачці в указаний строк надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору в сумі 1211,20 гривень, із зазначенням реквізитів: Отримувач коштів ГУК у Кіров.обл./тг Добровел/22030101 , Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37918230, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0011503, Код класифікації доходів бюджету 22030101. Призначення платежу: 101 __ (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Добровеличківський районний суд Кіровоградської області (назва суду, де розглядається справа).

Роз`яснити позивачці, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО