Справа № 138/1863/25
Провадження №:2/138/990/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2025 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області у складі судді Київської Т.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище позовом, який мотивованим тим, зокрема, що між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №. Даний договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг - кредитування та видача і обслуговування картки. Відповідач звернулась до банку із вимогою відкриття рахунку із кредитною лінією, тим самим підписавши договір про надання споживчого кредиту та безумовно прийняла пропозицію Банку та погодилась із тим, що договір разом із Правилами, Тарифами, є невід`ємною його частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно їх виконувати. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надавав Відповідачу кредитні кошти, активував кредитну картку. Відповідач користувалась кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором. Останній платіж було здійснено 16.03.2021.

24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено Договір факторингу №24/03/23, відповідно до умов якого позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема, за кредитним договором №.

У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за ним не виконував належним чином, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на день відступлення права вимоги становить 36205,16 гривень.

Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 36205,16 грн.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.07.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Головуюча суддя Київська Т.Б. перебувала у щорічній відпустці у період з 18.08.2025 по 26.09.2025, включно, на підставі наказів №135-136, 148 по Могилів-Подільському міськрайонному суду Вінницької області від 01.08.2025 та 15.08.2025.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Також, представник позивача подав до суду заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Відповідач належним чином повідомлялась про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованою адресою проживання, однак поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 24.12.2011 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №.

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, відповідач отримала кредит на придбання товару, загальний розмір кредиту становить 5500,00 грн. Строк кредиту 12 місяців. Пунктом 1.2.1 договору передбачено, що для придбання товару та послуг кредитор надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору та Правил кредитування, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та додатком №1 «Графік платежів», що є невід`ємною його частиною. Пунктом 1.3.1 визначено, що датою надання кредиту є 14.12.2011, а пунктом 1.4.1 визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит не пізніше 14.12.2012.

Пунктом 1.1 даного договору передбачено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Крім того, п.1.5.3 передбачено, що у разі виникнення простроченої заборгованості, на весь період такої заборгованості, до моменту її повного погашення, позичальнику встановлюється подвійна процентна ставка, вказана у п.1.1., але не менше 20% річних.

Крім того, у розділі ІІ вказаного вище договору зазначено, що банком відкрито відповідачу картковий рахунок та випущено кредитну картку. Пунктом 2.2.2. визначено, що кредит надається позичальнику шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії до карткового рахунку у розмірі, що передбачений угодою, а позичальник приймає кредит і зобов`язується повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені угодою. Розмір кредитного ліміту становить 1000,00 грн. В будь-який час строку дії цього договору банк має право змінити розмір кредитного ліміту (зменшити чи збільшити) без зазначення причин такої зміни (п.2.4.). За користування кредитом, втому числі простроченим кредитом за овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому тарифами банку та на дату укладення угоди розмірі процентів становить 1,99% на місяць по операціях розрахунків карткою за товари та послуги та в мережі Інтернет і 2,99% на місяць за зняття готівки.

До вказаного вище договору позивачем також долучено графік платежів, який також був підписаний відповідачем.

Факт отримання та використання відповідачем кредитних коштів підтверджується і наявною в матеріалах справи випискою по картці за період з 08.08.2012 по 24.03.2023. З вказаного розрахунку слідує, що відповідач здійснювала часткове погашення заборгованості, однак не в повному обсязі.

Таким чином, АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором № від 24.12.2011 виконав в повному обсязі, відповідачем після отримання кредитних коштів деякий час та частково здійснювалось погашення кредитної заборгованості, зокрема, останній платіж відповідачем було внесено 16.03.2021.

Таким чином позивач стверджує, що у порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконала, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором № від 24.12.2011 у розмірі 36850,79 грн.

24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за № 265.

Відповідно до умов даного Договору ТОВ «Брайт Інвестмент» (позивач) прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема, за кредитним договором №, укладеними між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бут здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо факто не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 вбачається, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № становить 36205,16 грн.

Крім того, 12.05.2025 позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак як стверджує позивач не була отримана відповідачем та повернута з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

У відповідності до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі змісту ч. 2 ст. 1054 ЦК України випливає, що до кредитних відносин застосовуються положення законодавства, які регулюють позичкові відносини (параграф 1 глави 71 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено юридичний факт прострочення виконання позичальником своїх кредитних зобов`язань (ч. 2 ст. 1050 ЦК України), а тому у позивача виникло право на повернення всієї суми кредиту за договором кредиту та відповідних процентів достроково. Таке право підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу, яка встановлена судом.

Таким чином, враховуючи, що відповідач допустила порушення умов укладеного між банком та нею кредитного договору, беручи до уваги дослідженні судом докази, вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № у розмірі 36205,16 грн.

Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати у виді судового збору та витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, 01.05.2023 між адвокатським бюро «Юлії Чміль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» укладено договір про надання правової допомоги №01/05-23.

У розділі 3 вказаного вище договору передбачено, що вартість наданих послуг бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, відповідно до тарифів вказаних у додатку №1 до договору та виставляє клієнту відповідний рахунок. За результатами надання юридичної допомоги співробітником (адвокатом) бюро складається акт, що підписується представником кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту бюро факсимільним зв`язком або поштою.

Представником позивача також подано до суду додаток №1 до вказаного вище договору в якому наведено тип правової допомоги та її вартість у розрахунку «грн/год».

Відповідно до акту про надання правничої допомоги №2107-25 від 27.07.2025 до вказаного вище договору, сторони погодили, що вартість послуг адвоката становить 8500,00 грн.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у своїй постанові від 28.09.2023 у справі 686/31892/19 (провадження 61-4683св23).

Також, суд при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу при задоволенні позову звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України такі витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо).

Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, а також те, що окрім позовної заяви та заяви про стягнення витрати на правничу допомогу стороною позивача більше жодних заяв, клопотань чи заперечень суду подано не було, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн. є завищеними та недостатньо обґрунтованими.

З урахуванням предмета спору, ціни позову, складністю справи, обсягу виконаної роботи, необхідності та розумності відповідних витрат, враховуючи, що витрати у визначеному позивачем розмірі не є пропорційними до ціни позову, суд визначає вартість наданих юридичних послуг в розмірі 3000,00 гривень, що відповідає критеріям розумності та співмірності.

На підставі викладеного та керуючись ст.509, 512,526,625,1049,1050,1054 ЦК України, ст.12,13,76-81,141,259,263-268,274, 279, 352,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за кредитним договором № у розмірі 36205 гривень 16 копійок, а також судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», код ЄРДПОУ 43115064, адреса місцезнаходження: вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, оф. 402, м.Дніпро, 49019;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т.Б.Київська