Справа № 395/1291/25
Провадження № 2/395/436/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Романенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Орган опіки та піклування Новомиргородської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В Новомиргородському районному суді Кіровоградської області на розгляді знаходиться справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Орган опіки та піклування Новомиргородської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні дитини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується його розпискою від 08.07.2025 року, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 14.08.2025 року, а також повідомлявся за допомогою СМС-повідомлень на номер телефону вказаного ОСОБА_1 у заяві на оповіщення про судові засідання, повторно не з`явивсь, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності не подав.

Відповідач та третя особа оповіщені про час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися.

Згідно з приписами частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Суд, зважаючи на вимоги частини 4 ст. 10 ЦПК України, враховує прецедентне рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001, у якому ЄСПЛ дійшов висновку, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Якщо в законі визначено порядок учинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного законодавства повинен дисциплінувати осіб, котрі звертаються до суду, та не допускати входження процесу в безладний рух, оскільки право на суд не є абсолютним.

Також, суд зазначає, що передбачене частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особина справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07.07.1989).

Європейський суд з прав людини у справі «Каракуця проти України» наголосив на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії'» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд констатує, що позивач ОСОБА_1 двічі не з`явився без поважних причин в судові засідання призначені на 30.07.2025 та 02.10.2025, про що свідчать розписка та рекомендований лист з повідомленням та довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber».

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на викладене, суд не знаходить правових підстав для відкладення судового засідання з метою повторного виклику позивачf, оскільки, на переконання суду, це призведе до безпідставного затягування розгляду справи, а відтак, до порушення розумних строків її розгляду.

Отже, повторна неявка позивача, є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Залишення позовної заяви без розгляду не порушує права та інтереси як позивача, за яким відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України зберігається право звернутися до суду повторно, так і відповідача.

Керуючись ст.ст. 257, 260, 261 ЦПК Українисуд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Орган опіки та піклування Новомиргородської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні дитини залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Р. А. Забуранний