Справа № 685/653/25
Провадження № 2/685/359/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В.,

за участю секретаря судового засідання Медун В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калінін Сергій Костянтинович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калінін Сергій Костянтинович, звернулась до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» про захист прав ОСОБА_1 , як споживача, та визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса № 6409 від 20.01.2021, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 35 383,00 грн за період з 14.01.2020 по 06.01.2021.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням нотаріусом порядку вчинення виконавчих написів, а саме вчиненням виконавчого напису 20.01.2021, керуючись п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, до якої Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було внесено зміни та доповнено розділом щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, у той час як Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». На думку позивача, застосування нотаріусом Горай О.С. під час вчинення виконавчого напису пункту 2 другого розділу Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 є порушенням статті 87 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, оскільки на час вчинення оспорюваної нотаріальної дії вчинення виконавчого напису, нотаріус керувався незаконним та нечинним нормативним актом, а саме пунктом 2 розділу другого Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, тому позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6409 від 20.01.2021, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 35 383,00 грн за період з 14.01.2020 по 06.01.2021.

Справу зареєстровано у Теофіпольському районному суді Хмельницької області 22.07.2025 та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі визначено Турчин-Кукаріну І.В.

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 29.07.2025 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду на 28.08.2025, учасникам справи встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Одночасно з пред`явленням позову представник позивачки подав заяву про забезпечення позову зупиненням стягнення по виконавчому провадженню № 64750102 від 09.03.2021, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича № 6409 від 20.01.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості в розмірі 35 383,00 грн.

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 29.07.2025 заяву представника позивачки про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 64750102 від 09.03.2021.

21.08.2025 представник ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» Запорожченко А.В. подав до суду заяву про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи, які підлягають розподілу між сторонами, мотивовану тим, що справа є нескладною, спір є немайновим, розмір витрат на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн є неспівмірним з предметом позову, із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, у зв`язку з чим позовні заяви у даних справах є майже типовими та шаблонними, обсяг досліджених доказів є невеликим. Відтак, представник відповідача просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з 6000,00 грн до 1500,00 грн.

Від відповідача відзиву, а від третьої особи пояснень щодо позову або відзиву не надійшло.

У зв`язку з відпусткою головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В. судове засідання відкладено на 29.09.2025.

У судове засідання, призначене на 29.09.2025 учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не прибули, представник позивачки подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивачки, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відтак, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з правовідносин щодо стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, що регулюються нормами Закону України «Про нотаріат».

При вирішенні питання про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи.

20.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , яка є боржником за кредитним договором 2236125 від 16.08.2019, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ідентифікаційний код юридичної особи 39861924, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 03042017 від 03.04.2017 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ», ідентифікаційний код юридичної особи 39992082, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, будинок 8, реквізити: IBAN НОМЕР_2 в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», МФО 380634, заборгованості за Кредитним договором 2236125 від 16.08.2019 в розмірі 35 383, 00 грн..

Зазначений виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 6409, датою набрання виконавчим написом законної сили є 20.01.2021.

Як вбачається із постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Малковою М.В. від 09.03.2021 про відкриття виконавчого провадження, за заявою стягувача ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» про примусове виконання виконавчого напису № 6409, виданого 20.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., 09.03.2021 відкрито виконавче провадження № 64750102.

У матеріалах справи наявна копія договору позики № 2236125 від 16.08.2019.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий напис нотаріуса є різновидом рішення, що підлягає примусовому виконанню. Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті, а саме у виконавчому написі нотаріуса, що є підставою для його примусового виконання. Стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (ст. 90 Закону України «Про нотаріат»).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», в редакції, чинній на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з п.п. 1.1 п. 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

За змістом п.п. 1.2 п. 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, п.п. 3.1 п. 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Отже, вчинений нотаріусом виконавчий напис не є підставою для виникнення цивільних прав чи обов`язків, а лише підтверджує, що певне право у стягувача наявне і є безспірним.

Наявність і безспірність заборгованості боржника перед стягувачем підтверджується документами, визначеними «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку і на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999.

До «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку і на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 було внесено зміни Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якими відповідний перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили 22.02.2017, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: («Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин…»).

На офіційному сайті Верховної ради України відповідна постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» оприлюднена із зазначенням необхідності додатково дивитись Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/20084/14 від 20.03.2015 та Постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017.

Оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса вчинено 20.01.2021, з посиланням на п. 2 другого розділу Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, керуючись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку і на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 тобто, після визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та втрати чинності розділом: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин…».

Відтак, оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса вчинено 20.01.2021 з порушенням статті 87 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, оскільки на час вчинення оспорюваної нотаріальної дії, а саме: вчинення виконавчого напису 20.01.2021, п. 2 розділу другого Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 було 22.02.2017 визнано незаконним і нечинним, відтак, виконавчий напис не міг бути виданим щодо заборгованості у сфері у кредитних правовідносин.

З урахуванням наведеного, права позивача слід визнати порушеними унаслідок безпідставної видачі виконавчого напису нотаріусом, оскільки виконавчий напис було вчинено на підставі та в порядку незаконного і нечинного нормативного акту.

Суд звертає увагу на те, що з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, і таке право існує, доки суд не встановить зворотного.

Боржник не позбавлений можливості захищати своє цивільне право і вправі оспорити виконавчий напис нотаріуса в судовому порядку з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині) тощо.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів і може перевірити доводи боржника, у тому числі щодо небезспірності заборгованості перед стягувачем.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 виснувала, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та у постанові від 02.07.2019 по справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обрана відповідачем та третьою особою процесуальна поведінка, у тому числі неявки в судові засідання, неподання заяв по суті справи унеможливлюють формування у справі висновків про повну або часткову безпідставність позовних вимог.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку, що права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає задоволенню, а порушене право відновленню шляхом визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивачка у зазначеній категорії спору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору як за подання позовної заяви, так і за подання заяви про забезпечення позову, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За змістом ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до приписів частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджується, що правнича допомога у справі згідно з договором № б/н/25 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 27.06.2025 ОСОБА_1 надавалася Адвокатським бюро «Калінін і Партнери» в особі адвоката Калініна С.К.

Згідно з актом виконаних робіт (наданих послуг) від 22.07.2025 загальна вартість наданих послуг адвокатського бюро за правничу допомогу у суді першої інстанції склала 6000,00 грн.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, за визначеними у ній правилами, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» («East/West Alliance Limited» v Ukraine), заява № 19336/04, пункт 268).

У рішенні від 18 лютого 2022 року у справі «Чоліч проти Хорватії», заява № 49083/18, ЄСПЛ зазначив, що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі (п.77).

ЄСПЛ наголошував на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність).

Водночас не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінюючи їх необхідність. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Під час визначення суми відшкодування суд має керуватись критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21); з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені у частинах третій, п`ятій, дев`ятій статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами) (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 № 922/1964/21).

Подібні висновки викладено також у постановах Верховного Суду від 20.02.2024 у справі № 910/615/14 (№ 910/5042/22), від 26.09.2024 у справі № 910/11903/23.

Отже, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені у ч. 3 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24).

Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24.

Отже, суд уповноважений перевірити, чи є судові витрати, зокрема, неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.

Вирішуючи клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та надаючи оцінку доводам заявника щодо понесених позивачем витрат на послуги адвоката та надані на їх підтвердження докази, суд виходить із того, що згідно з поданим позивачем актом виконаних робіт (наданих послуг) позивачці було надано такі послуги на загальну суму 6000,00 грн:

1) усна з вивченням документів консультація клієнта щодо захисту його прав як споживача, а саме за рішенням суду визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича № 6409 від 20.01.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованість в розмірі 35 383,00 грн одна година на суму 500,00 грн;

2) складання, оформлення (друк) адвокатського запиту приватному виконавцю від 03.07.2025 одна година на суму 500,00 грн;

3) вивчення та аналіз сканкопій матеріалів виконавчого провадження № 64750102 від 09.03.2021, що завантажені виконавцем до Автоматизованої системи виконавчого провадження одна година на суму 500,00 грн;

4) складання, оформлення, подання до Теофіпольського районного суду Хмельницької області позовної заяви в інтересах клієнта до ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованість в розмірі 35 383,00 грн, третя особа: приватний виконавець, про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню шість годин на суму 3500,00 грн;

5) складання, оформлення, подання до Теофіпольського районного суду Хмельницької області заяви про забезпечення позову від 22.07.2025 дві години на суму 1000,00 грн.

При розгляді і вирішенні клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує таке: 1) справа розглядалася у відсутності сторін; 2) зазначений спір є типовим для спорів про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що має бути враховано при оцінці співмірності витрат на складання позовної заяви; 3) оплата за аналіз сканкопій матеріалів виконавчого провадження, на що витрачено 1 год 30 хв, є завищеною, та повністю покривається вартістю консультації з вивченням документів.

Відтак, з урахуванням викладеного, ступеню складності справи, обґрунтованих затрат часу та обсягу виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та критерію розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, розмір витрат, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки, з урахуванням клопотання відповідача, необхідно зменшити з 6000,00 грн до 5000,00 грн, із розрахунку 3000 грн оплати за складання позовної заяви, 500 грн за надання усної консультації з вивченням документів, 500 грн за складання адвокатського запиту, 1000 грн за складання та подання до суду заяви про забезпечення позову, таким чином, частково задовольнивши заяву відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами та частково задовольнивши вимогу позивачки про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 41, 55 Конституції України, статтями 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, ст.ст. 39, 87-90 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 12, 81, 137, 141, 247, 263-265, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калінін Сергій Костянтинович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса № 6409 від 20.01.2021, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором 2236125 від 16.08.2019 на загальну суму, що підлягає стягненню: 35 383,00 грн за період з 14.01.2020 по 06.01.2021.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» на користь держави судовий збір у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістанадцять) гривень 80 копійок із розрахунку: 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп за подання позовної заяви немайнового характеру та 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за подання фізичною особою заяви про забезпечення позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи, у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Представник позивача: адвокат Калінін Сергій Костянтинович (адреса: вулиця Холодногірська, будинок 45, місто Суми, 40004).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» (ІКЮО в ; місцезнаходження: вулиця Набережно-Лугова, будинок 8, місто Київ, 04071).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна (адреса: вулиця Черчилля Вінстона, будинок 42, офіс 329, місто Київ, 02094).

Повне рішення суду складено і підписано 29.09.2025.

Головуюча суддя І.В. Турчин-Кукаріна