Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 127/10798/25

Провадження № 2/126/803/2025

"26" вересня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

за участі представника позивачки, адвоката Зубаня О.О.

представника відповідача, адвоката Горелової Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 05.03.2019 зареєстрували шлюб, під час якого в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя сторін не склалося і рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 16.04.2024 шлюб між ними було розірвано. Позивачка та її малолітній син на даний час проживають в м. Вінниця, де позивачка орендує квартиру. Син ОСОБА_4 відвідує дитячий садок та має інтереси відповідно віку. Дитина повністю перебуває на утриманні матері, яка забезпечує його та розвиває. Відповідач не приймає участі у духовному розвитку та вихованні дитини. Сторони практично не спілкуються і не підтримують зв`язок, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідач періодично відправляє невелику суму на утримання сина, однак дані платежі мають мінливий характер і не мають постійності. Тягар утримання дитини повністю лежить на позивачці, однак інтереси дитини у зв`язку з віком ростуть, а також беручи до уваги теперішній стан економіки в України, матері стало важко, практично не можливо, одній належним чином забезпечувати інтереси сина, тому вона звернулася в суд з даним позовом. Відповідач фізично здоровий, перебуває в працездатному віці, а тому має забезпечувати достатній життєвій рівень своєї дитини.

10.07.2025 від представника відповідача, адвоката Горелової Л.Г., надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача частково визнала позовні вимоги. Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 на даний час проходить військову службу в ЗСУ, тому має обмежені можливості брати участь у вихованні сина. Крім того, позивачка ОСОБА_1 чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, у зв`язку з чим в провадженні Бершадського районного суду Вінницької область перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. ОСОБА_2 щомісячно в добровільному порядку надсилає позивачці кошти на утримання дитини, що підтверджується роздруківками з банку. На даний час ОСОБА_2 має значні порушення зору, а тому потребує лазерної коагуляції сітківки та зміни кришталика, що потребує значних коштів. Крім того, непрацездатні батьки відповідача також потребують його матеріальної допомоги, оскільки батько відповідача хворіє на бронхіальну астму, проходить регулярне лікування в м. Вінниці, має витрати на проїзд до лікувального закладу, придбання необхідних препаратів, а тому такі затрати для батьків пенсіонерів є непосильними. З огляду на вказане просить позовні вимоги задовольнити частково та визначити аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

16.07.2025 від представника позивачки, адвоката Зубаня О.О. надійшла відповідь на відзив в якому зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази частих звернень відповідача протягом 2024-2025 років до медичних установ на лікування чи обстеження, що свідчить про задовільний стан його здоров`я. Відповідач є учасником бойових дій, отже лікування для нього має бути безкоштовним, тобто його мають лікувати за рахунок держави. Відповідач не надав доказів, що медична установа йому відмовила в проведенні безкоштовного лікування, проведенні операції чи безкоштовного забезпечення ліками. Також відповідачем не надано доказів понесення ним витрат на лікування батька. Доказів направлення грошових переказів від відповідача до батька матеріали справи теж не містять. Відповідачем не доведено, що батьки перебувають на його утриманні, не мають інших доходів крім пенсії. Відсутні докази відсутності у батьків нерухомого майна, яке б могли здавати в оренду. Також батько відповідача має, ще одного сина, який також може надавати йому матеріальну допомогу. Відповідач немає жодних інших утриманців, не має інших дітей крім спального сина з позивачкою, а тому заявлений розмір аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, є справедливим та враховує як інтереси дитини так і інтереси батька. З огляду на вказане просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник позивачки, адвокат Зубань О.О., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача, адвокат Горелова Л.Г., позовні вимоги визнала частково, просила позов задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 16.04.2024.

Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою № 1 від 07.01.2025 ДНЗ "Центр професійно-технічної освіти №1 м. Вінниці" та довідкою від від 26.12.2024 ДНЗ "Центр професійно-технічної освіти №1 м. Вінниці".

Позивачка ОСОБА_1 стверджує, що дитина повністю перебуває на утриманні матері, яка забезпечує його та розвиває. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні сина, періодично відправляє невелику суму на утримання сина, однак дані платежі мають мінливий характер і не мають постійності, а тому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду.

Відповідач ОСОБА_2 стверджує, що позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, однак він щомісячно в добровільному порядку надсилає позивачці кошти на утримання дитини,на підтвердження чого надав виписку з АТ КБ "Приватбанк". Не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/6 з усіх видів доходу, оскільки сам потребує операції на очах та має на утриманні непрацездатних батьків.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 20.06.2025 №466 відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 , нараховане грошове забезпечення в період з 01.12.2024 по 31.05.2025 в загальній сумі складає 646333,29 грн.

Отже, сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо утримання малолітнього сина.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сум за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, інших утриманців не має, є військовослужбовцем, може надавати позивачці допомогу в утриманні їхньої спільної дитини, а тому суд вважає розумним та справедливим стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Суд критично оцінює твердження відповідача, що у зв`язку з хворобою його батько потребує його матеріальної допомоги, оскільки відповідачем не надано доказів, що він здійснює оплату лікування батька, а також доказів що батьки перебувають на його утриманні, а добровільне надання допомоги батькам не може впливати на виконання аліментних зобов`язань щодо його дитини.

Згідно ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 1211,20 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, що викладені у постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

На підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката стороною позивача надано свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю адвоката Мироненко В.В., Договір б/н про надання професійної правничої допомоги від 03.04.2025 укладений між адвокатом Мироненко В.В. та позивачкою ОСОБА_1 , Додаток №1 до Договору №1 б/н про надання професійної правничої допомоги від 03.04.2025; платіжну інструкцію про перерахування гонорару.

Разом з позовною заявою сторона позивача не подала детального розрахунку витрат понесених на правову допомогу та зазначила, що сторонами погоджено фіксованого розміру гонорару.

З Додатка №1 до Договору №1 б/н про надання професійної правничої допомоги від 03.04.2025 вбачається, що сторонами погоджено погодинну оплату відповідно до затраченого часу -3600 грн. за 1 год.; фіксована оплата праці адвоката за підготовку позовної заяви про стягнення аліментів та представництво інтересів в суді в кількості 2 засідання - 6000 грн, кожне наступне засідання оплачується окремо, а саме 1500 грн. кожне. Також сторонами визначено умови повернення коштів у разі припинення (розірвання) договору з ініціативи клієнта.

23.06.2025 адвокат Мироненко В.В. надіслала до суду заяву, в якій повідомила, що договір між нею та позивачкою розірвано.

Адвокат Мироненко В.В. представництво позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні не здійснювала.

Враховуючи відсутність детального опису робіт (наданих послуг), суперечливі умови Додатку № 1 до Договору про надання професійної правничої допомоги від 03.04.2025 суд вважає, що позивачем не доведено розмір понесених витрат на правничу допомогу, а тому відмовляє у стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст.Керуючись ст.ст. 180, 182, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст.133, 134, 137, 141263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.04.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 1211 грн. 20 коп. судового збору на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106 Код , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

У стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. І. Губко