Провадження № 2-з/554/67/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року м.Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

Головуючого судді Материнко М.О.

за участю секретаря судових засідань Кашуби В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві заяву Заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області Сошина Валентина Валентиновича в інтересах держави в особі Полтавської міської ради про забезпечення позову Заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області Сошина Валентина Валентиновича в інтересах держави в особі Полтавської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності по справі №554/14326/25 , -

в с т а н о в и в :

Заступник керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області Сошин Валентин Валентинович в інтересах держави в особі Полтавської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності.

Заступник керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області Сошин Валентин Валентинович в інтересах держави в особі Полтавської міської ради звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, а саме просить Накласти арешт на належне ОСОБА_1 на праві власності нерухоме майно - будівля, А-1, загальною площею 30,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080) та заборонити ОСОБА_1 відчужувати чи розпоряджатись іншим чином, належним йому на праві приватної власності об`єктом нерухомості будівля, А-1, загальною площею 30,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . 3. Накласти арешт на належне на праві власності ОСОБА_2 нерухоме майно - будівля, А-1, загальною площею 49,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080) та заборонити ОСОБА_2 відчужувати чи розпоряджатись іншим чином, належним їй на праві приватної власності нерухомим майном будівля, А-1, загальною площею 49,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . 4. Накласти арешт на належне на праві власності ОСОБА_3 нерухоме майно - будівля, А-1, загальною площею 65,9 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080) та заборонити ОСОБА_3 відчужувати чи розпоряджатись іншим чином, належним йому на праві приватної власності нерухомим майном будівля, А-1, загальною площею 65,9 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . 5. Накласти арешт на належне на праві власності ОСОБА_4 нерухоме майно - будівля, А-1, загальною площею 49,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080) та заборонити ОСОБА_4 відчужувати чи розпоряджатись іншим чином, належним йому на праві приватної власності нерухомим майном будівля, А-1, загальною площею 49,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .

Вимоги заяви про забезпечення позову мотивовані тим, що на думку позивача, є підстави для забезпечення даного позову, оскільки існує можливість відчуження власником майна за адресою АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 ; власником майна за адресою АДРЕСА_2 - ОСОБА_2 ; власником майна за адресою АДРЕСА_3 - ОСОБА_3 і власником майна за адресою АДРЕСА_4 ОСОБА_4 третім особам, зміни конфігурації (об`єднання, поділу), вчинення інших дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про визнання права власності на вказане майно за Полтавською міською радою. Це зумовлює необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на 4 об`єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою АДРЕСА_5 та заборони ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відчужувати чи розпоряджатись іншим чином належною кожному на праві власності нерухомістю. Оскільки зазначені види забезпечення не перешкоджають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 володіти та користуватись об`єктом нерухомого майна, у випадку відмови у задоволенні даного позову йому не може бути завдано значних збитків, а забезпечення позову не створить жодних перешкод у їх відшкодуванні, тому підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За положеннями ч.3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Отже, ЦПК України передбачає можливість розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Заслуховувати пояснення особи, яка подала заяву про забезпечення позову, є правом суду, а не обов`язком.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення у справі в разі задоволення заявленого позову.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність безпосереднього зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Разом з тим, за ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Судом не встановлено наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 Постанови визначено, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що немає підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у зв`язку з чим заява не підлягає задоволенню.

З викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області Сошина Валентина Валентиновича в інтересах держави в особі Полтавської міської ради про забезпечення позову Заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області Сошина Валентина Валентиновича в інтересах держави в особі Полтавської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності по справі №554/14326/25 , -- відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.О.Материнко