Справа № 346/4319/25
Провадження № 2-з/346/20/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 р.м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Коваленко Д.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовною заяву про стягнення заборгованості за розпискою, разом з якою подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на майно, зокрема на грошові кошти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у межах суми 140 186 гривень 64 копійки щодо кожного, а також на транспортний засіб, що належить ОСОБА_5 , а саме марки «Infiniti» модель «QX60».

В силу положень частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті (але вказаний випадок не застосовується у ситуації із заявою адвоката Бедрика).

Внаслідок чого суд, розглядав заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову без повідомлення та виклику всіх учасників спору у судове засідання, і вирішив її виходячи з мотивів викладених нижче, на основі поданих йому позивачем доказів, оскільки права на їх збирання з власної ініціативи суд не має.

При цьому суд відзначає, що він приступив до розгляду заяви тільки 03.10.2025, оскільки це перший робочий день судді після періоду його тимчасової непрацездатності.

В силу положень частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

А згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 150 цього ж кодексу, позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Застосовуючи вказані норми процесуального права, суд враховує і роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, надані ним у пункті 4 постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року. Зокрема, у тій частині (оскільки суд вважає, що вони не втратили своєї актуальності), що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тож, у першу чергу суд відзначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 з юридичної точки зору, зводяться до стягнення заборгованості за розпискою. І він просить накласти арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також на автомобіль, який належить другому відповідачу.

Суд враховує, що позовні вимоги ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , він обґрунтовує викладеними у позові обставинами, на підтвердження існування яких він подав наявні у нього письмові докази та мотивує необхідність їх задоволення нормами матеріального права, правильність застосування яких суд встановлю тільки після розгляду справи по суті.

Тому суд відзначає, що заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про вжиття заходів забезпечення позову не є явно необґрунтованою чи такою, що свідчить про зловживання ним своїм правом на забезпечення позову, через що її слід розглянути по суті.

У своїй заяві про забезпечення позову, ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 ставить питання про вжиття судом заходів забезпечення позову і шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у розмірі 140 186 гривень 64 копійки кожному, і шляхом заборони відчуження, перереєстрації та зняття з обліку транспортного засобу Infiniti QX 60, рік випуску 2014, колір білий, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .

А ч.2 ст.150 ЦПК України передбачає, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як вже вказувалось вище, одним із способів забезпечення позову, в силу положень пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України, є накладення арешту на майно, що належить відповідачам. А з огляду на положення частини 1 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-XVIII, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви боргове зобов`язання не виконано. Таким чином, станом на 20.08.2025 року відповідач прострочила виконання свого зобов`язання на 55 календарних днів, що на момент розгляду заяви про забезпечення позову складає більший час. Згідно з інформацією з Єдиного реєстру боржників станом на 19.08.2025 року щодо ОСОБА_3 відкрито 28 виконавчих проваджень. Категорії стягнення включають стягнення коштів за рішеннями суду, а також на користь держави.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 не зареєстровано жодних об`єктів нерухомості на праві власності. Водночас, у цьому ж реєстрі наявні численні записи про арешт всього рухомого майна ОСОБА_3 , накладені відділами державної виконавчої служби починаючись з 2007 року. Це свідчить про те, що вона є боржником протягом багатьох років.

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру боржників, станом на 19 серпня 2025 року щодо ОСОБА_4 відкрито 22 виконавчих провадженні. Усі провадження стосуються стягнення штрафів у сфері безпеки дорожнього руху. Систематичне невиконання зобов`язань перед державою характеризує його як недобросовісного боржника.

Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пошук за РНОКПП НОМЕР_2 та за ПІБ) за ОСОБА_6 не зареєстровано жодного нерухомого майна. Єдиним відомим ліквідним активом, що належить відповідачу є транспортний засіб.

І на думку представника позивача, наведене свідчить про вкрай високу ймовірність, що дізнавшись про позов, відповідачі намагатимуться відчужити вказаний автомобіль та вивести будь-які грошові кошти, що унеможливить виконання судового рішення. Враховуючи вищевикладене, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти та єдиний відомий цінний актив відповідачів призведе до повної неможливості захистити порушені права позивача.

Суд відзначає, що відповідно до положень частини 2 статті 149 ЦПК України вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Крім того, згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у пункті 7 постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року, для вжиття заходів забезпечення позову, достатньо встановити наявність обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову, у конкретному випадку, може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення про задоволення позову.

А позивач, наявність такого обґрунтованого припущення, в аспекті неможливості ефективного захисту його порушеного права, зміг довести суду, і тому суд погоджується із необхідністю вжиття заходів забезпечення його позову шляхом накладення арешту на рахунки відповідачів та автомобіль відповідача.

Але, накладення арешту на всі рахунки відповідачів без виключення, суд вважає не співмірним заходом забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Оскільки згідно із ч.3 ст.52 Закону 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Таким чином, заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає задоволенню, але частково, тобто без накладення арешту на абсолютні усі рахунки відповідачів.

Також суд відзначає, що на даному етапі, з урахуванням наданих заявником відомостей про кількість вже існуючих проти ОСОБА_4 виконавчих проваджень та відсутності відомостей про реальну наявність на його рахунку чи рахунках грошових коштів, що є предметом позовних вимог (на які не було би накладено арешту), накладення арешту на його автомобіль у заявленому заявником обсязі обмеження прав власника, разом з накладенням арешту на його грошові кошти, які можуть бути на рахунках, а можуть і не бути, буде співмірним із заявленими позовними вимогами.

Тому, керуючись статтями 1-18, 149-150,153-154,157,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову, задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, що належать громадянці України ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), які знаходяться на рахунках банківських та інших фінансових установ, у розмірі 140 186 (сто сорок тисяч сто вісімдесят шість) гривень 64 (шістдесят чотири) копійки.

Накласти арешт на грошові кошти, що належать громадянину Республіки Вірменії ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ), які знаходяться на рахунках банківських та інших фінансових установах, у розмірі 140 186 (сто сорок тисяч сто вісімдесят шість) гривень 64 (шістдесят чотири) копійки.

У задоволенні заяви про забезпечення позову, в частині накладення арешту на усі рахунки відповідачів без будь-якого виключення - відмовити.

Накласти арешт на транспортний засіб Infiniti QX60, 2014 року випуску, колір білий, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_4 що належать громадянину Республіки Вірменії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження, перереєстрації та зняття з обліку.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі наявності на його арештованому рахунку чи рахунках грошових коштів у розмірі 140186 гривень 64 копійки, або з інших підстав, він має право подати вмотивоване клопотання про скасування арешту його автомобіля.

Роз`яснити, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що суд може скасувати заходи забезпечення позову або допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим, за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Надіслати копію ухвали ОСОБА_2 або видати йому у Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області під розписку.

Надіслати копію цієї ухвали ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , як особам, без повідомлення яких вжито заходи забезпечення позову, негайно після отримання Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області доказів її виконання.

Роз`яснити ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що вони мають право протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали подати до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її складання шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Оскарження цієї ухвали не зупиняє її виконання і не перешкоджає подальшому розгляду справи, і вона набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Коваленко Д. С.