Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/219/25
Провадження № 2/376/539/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м.Сквира

Сквирський районний суд Київської області у складі головуючого судді:

головуючого судді Ловінської С.С.,

за участю секретаря судових засідань Кропивлянської С.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №2555-1768-1 від 19.11.2023 станом на 20.01.2025 у розмірі 68875,00 грн, яка складається з 5000,00 грн заборгованість за кредитом, 63875,00 грн заборгованість за нарахованими процентами за період з 19.11.2023 року по 18.11.2024, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн судового збору та 10000 грн витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до кредитного договору №2555-1768-1 від 19.11.2023, укладеного між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_2 , відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн, строком на 365 днів, шляхом переказу його на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «Приват Банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб сайті та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 336600, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідач в порушення умов кредитного договору не повернув суму кредиту, не сплатив нараховані відсотки відповідно до графіку платежів, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором. Позивач звертає стягнення виключно на заборгованість за простроченими процентами та сумою кредиту за період з 19.11.2023 по 18.11.2024.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 25.02.2025 прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Вважає позовну заяву необгрунтованою та заперечує проти задоволення позову з огляду на наступне: 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки за споживчим кредитом, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. Таким чином, за договорами, які були укладені, денна процентна ставка повинна розраховуватися з урахуванням законодавчих обмежень, викладених у ст. 8 Закону України № 3498-IX; Законом № 2120 було внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань. Відповідно п. 18 Законом № 2120 встановлено, що на час дії воєнного стану та в 30- денний строк після дня його припинення або скасування споживач звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 Цивільного Кодексу України, перед кредитодавцем у разі прострочення виконання зобов`язань за споживчим кредитом. Окрім цього, Закон забороняє у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит збільшення процентної ставки за користування кредитом. Також Законом № 2120-ІХ визначено, що неустойка, штраф, пеня та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання зобов`язань за договором підлягають списанню; приналежність платіжної картки N 516874XXXXXX4505 до ОСОБА_1 не було підтверджено. А отже, зазначену інформацію Представником Кредитора не можна враховувати, як доказ при перегляді справи. Звернув увагу, що у поданому представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» чеку про проведення переказу відсутні будь-які дані, включно з ПІБ та підписом (фізичним або ж електронним) отримувача, які могли б виступати доказом по справі, а вказано лише номер платіжної картки із символами НОМЕР_2 .

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якому вказав, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 2555-1768-1 від 19.11.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та ОСОБА_3 , відповідач отримав кредит у розмірі 5000 гривень, строком на 365 днів (до 18.11.2024 року), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_3 емітовану АТ «КБ «Приват Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних). Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, що має відображення у Розрахунку заборгованості, порушує умови Кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. Позивач звертає стягнення виключно на заборгованість за простроченими процентами та сумою кредиту за період з 19.11.2023 року по 18.11.2024 року. 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) , яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, - з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Оскільки, строк дії Кредитного договору не продовжувався (не укладались договори про продовження строку дії), то відповідно законодавче обмеження по зменшенню денної процентної ставки на даний Кредитний договір не поширюється. Просив позов задовольнити та розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ «ФК «Процент»

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, 19.11.2023 між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №2555-1768-1 (а.с.20-24).

Відповідно до умов кредитного договору: п.1.1. На умовах встановленим цим договором, Товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором; п.1.2. Процентна ставка за користування Кредитом становить - 3,5% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 1277,50%) користування кредитом; п.1.3. Строк надання кредиту становить 365 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; п.1.7. Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , що належить позичальникові.

Вищевказаний кредитний договір був укладений в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 336600, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с.24).

На виконання ухвали суду 09 квітня 2025 року АТ КБ «Приват Банк» надано виписку про рух грошових коштів по рахунку № НОМЕР_4 за період 19-11-2023-24-11-2023 та інформацію про те, що на ім`я ОСОБА_3 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 . Відповідно до виписки на рахунок ОСОБА_1 19.11.2023 надійшли грошові кошти в сумі 5000,00 грн. Відповідачем не надано до суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були ним отримано.

Відповідно до детального розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «ФК «Процент» за договором № 2555-1768-1 від 19.11.2023 загальна сума заборгованості за договором станом на 20.01.2025 становить 68875,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом становить 63875,00 (а. с. 28-33).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначено, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91).

Як зазначалося вище, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача прострочену заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредит у сумі 5000,00 грн.

З огляду на те, що доказів на погашення відповідачем заборгованості за тілом кредиту у сумі 5000,00 грн матеріали справи не містять, суд доходить висновку, що вимога про їх стягнення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до п.11.ч.1ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Таким чином, на спірні правовідносини поширюються норми ЗУ «Про споживче кредитування».

Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року.

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно.

Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Оскільки кредитний договір №2555-1768-1 від 19.11.2023 укладено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», однак після набрання чинності цим Законом строк дії договору продовжувався, тобто даний кредитний договір діяв після набрання чинності цим Законом, відтак положення цього Закону застосовуються до договору №2555-1768-1 від 19.11.2023, на підставі якого з відповідача стягується заборгованість.

Аналіз наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №2555-1768-1 від 19.11.2023 свідчить про те, що проценти за користування кредитними коштами нараховано в межах строку дії кредитного договору та за процентною ставкою, визначеною його умовами в розмірі 3.5% за кожен день користування кредитом.

Враховуючи встановлений частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, починаючи з 24 грудня 2023 року, протягом перших 120 днів, тобто по 21 квітня 2024 року розмір процентної ставки для нарахування відсотків за користування кредитними коштами не міг перевищувати 2,5 % в день від залишку неповерненої суми кредиту, протягом наступних 120 днів, починаючи з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року не міг перевищувати 1.5 %, а з 20 серпня 2024 року по 26 жовтня 2024 року 1%.

Відповідно до п.1.2. кредитного договору № 2555-1768-1 від 19.11.2023 процентна ставка становить 3,5 %, отже з 19.11.2023 до 24.12.2023 ( до дати набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023), застосовується процентна ставка за користування кредитом, яка визначена умовами кредитного договору, а саме 35 днів х (5000 грн х 3,5%) = 6125,00 грн.

Починаючи з 24.12.2023 по 21.04.2024 розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 2,5% від суми кредиту за кожен день 120 днів х (5000 грн х2,5%) =15000,00 грн.

Починаючи з 22.04.2024 по 19.08.2024 розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 1,5% від суми кредиту за кожен день 120 днів х (5000 грн х1,5%) =9000,00 грн.

Починаючи з 20.08.2024 по 18.11.2024 розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 1% від суми кредиту за кожен день 90 днів х (5000 грн х1%) =4500,00 грн.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за кредитним договором №№2555-1768-1 від 19.11.2023 у розмірі 39625,00 грн, з яких 5000,00 заборгованість за тілом кредиту та 34625,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами за період з 19.11.2023 по 18.11.2024.

Позивач ставить вимогу про стягнення судових витрат зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, та оскільки позов задоволено на 57,53% (39626 грн х 100 : 68875 грн ), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1393,61 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5753,00 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за Договором № 2555-1768-1 від 19.11.2023 у розмірі 39625,00 грн (тридцять дев`ять тисяч шістсот двадцять п`ять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1393,61 грн (одну тисячу триста дев`яносто три гривні 61 копійку).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5753,00 грн (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят три гривні 00 копійок).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу проголошення рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальнісю «Фінансова компаня «Процент», , місцезнаходження: 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.4.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя С.С.Ловінська