Справа № 191/2451/25
Провадження № 2/191/1101/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Форощук С.А., за участю секретаря Вехник С.Л., розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 серпня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 110. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 року шлюб між ними розірвано. На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.01.2019 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2019 року їхній син перебуває на «Д» обліку з діагнозом: бронхіальна астма з переважанням алергічного компонента персистуюча, II ст.; інший алергічний реніт цілорічний, середньотяжкого перебігу, загострений; інший сезонний алергічний реніт, середньотяжкого перебігу, загострений; алергічний реніт, спричинений пилком рослин, ремісія. Вказане захворювання має досить серйозний характер з тяжкими наслідками для здоров`я. Лікування при такому діагнозі потребує значних коштів, які вона не має можливості заробити оскільки виховує свою дитину самостійно. Вказана хвороба потребує, постійного придбання дорогих ліків, а саме аlxoid (суміш полімеризованих екстрактів алергенів) та інших (вартість яких збільшується щороку), а також щорічну обов`язкову госпіталізацію. Вказане підтверджується виписками з медичних карт стаціонарної хворого № 7047/24994, 514/1814, медичною довідкою від 25.04.2025 року, консультацій алерголога від 23.01.2025 року, консультаційним висновком спеціалістів від 24.02.2025 року. Таким чином, вона щомісячно додатково витрачає на лікування дитини (придбання ліків, стаціонарне лікування) близько 12000 грн. У зв`язку з цим, просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати у розмірі 6000 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09.06.2025 року від представника відповідача надійшов відзив в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування зазначено, що позовні вимоги надумані, додатки до позовної заяви не підтверджують щомісячні витрати на дитину в сумі 12 000 грн. Відповідач не заперечує тієї обставини, що син перебуває на «Д» обліку з діагнозом: бронхіальна астма з переважанням алергічного компонента персистуюча, II ст.; шино: алергічний реніт цілорічний, середньо тяжкого перебігу, загострений; алергійний ренії, спричинений пилком рослин, ремісія. Лікування при такому діагнозі потребує значних коштів, але не 12 000 грн. на місяць. Позивачка не надала щомісячні платежі в сумі 12 000 грн. з вказівкою на призначення платежу, а надала лише чотири копії платіжних інструкцій за період: 19.07.2023 року на суму 10100 грн.; 06.10.2023 року на суму 11100 грн; 16.04.2024 року на суму 1100 грн.; 20.02.2025 року на суму 12200 грн. Ці докази свідчать про те, що це не щомісячні платежі, а платежі зроблені протягом двох років. Зазначає, що 50% від вартості платежу відповідач одразу відшкодовує і ніколи не відмовлявся їх відшкодовувати в подальшому, якщо такі рахунки на лікування його єдиного сина будуть надаватися йому позивачкою. Також зазначає, що позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини, які обґрунтовує тим, що їх син має тяжке захворювання, але не зазначила, перелік ліків та назви які вона йому купує щомісяця на суму 12 000 грн. Позивач не надала довідку про власні щомісячні доходи. Позивачкою не надано доказів на підтвердження фактично понесених витрат, а також обґрунтування витрат, які вона просить стягнути у майбутньому у заявленому в позові розмірі. Також, на думку відповідача, возивачкою не доведено тих особливих обставин у розумінні ст. 185 СК України для фінансування додаткових витрат наперед. Крім того, відповідач щомісячно сплачує аліменти на утримання дитини відповідно до постанови від 05.03.2019 року про відкриття провадження № 58506159, яка знаходиться на виконанні в Синельниківському відділі державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області ПМУМЮ (м. Одеса) та відповідно до розрахунку від 03.06.20025 року заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_2 у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, заборгованість станом на 30.05.2025 року відсутня. Станом на 30.05.2025 року переплата по аліментам складає 16075,62 грн. Внаслідок переплати за аліменти відсутні підстави для стягнення додаткових витрат на дитину, про що чітко вказав Верховний суд України у своїй постанові по справі № 545/3115/19 (ВС КЦС № 545/3115/19 від 12.01.2022 р. провадження № 61- 18145св20). Крім того, відповідач проживає разом зі своїми батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які є особами похилого віку та знаходяться на його утриманні, мають незначні доходи та потребують лікування. Таким чином, якщо позивач буде сплачувати щомісячні аліменти в розмірі 3522,25 грн. та щомісячні додаткові витрати на дитину у розмірі 6000 грн., що буде дорівнювати щомісячно 9 522,25 грн., то в нього значно погіршиться майновий стан. Він не зможе утримувати себе та двох хворих батьків.

Позивачка у судове засідання не з`явилися, попередньо надала заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги уточнила та просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати у розмірі 4000 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник відповідач в судове засідання не з`явилася, попередньо надав заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача, вважає позовні вимоги не обґрунтованими, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Підтримує пояснення викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

14 серпня 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 110.

У даному шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , копія якого додана до матеріалів справи.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2018 року, шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 січня 2019 року з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Стягнення провадити з 29 жовтня 2018 року.

Положеннями ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з хронічною хворобою дитини, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, згідно якого СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Визначення особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Отже, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»).

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Так, позивачкою надані медичні документи, а саме: виписку з медичної карти стаціонарного хворого №7047/24994 та №514/1814, довідка від 25.04.2025 року та консультація алерголога КНП «Клінична лікарня швидкої медичної допомоги» ДМР від 23.01.2025 року, що підтверджують факт перебування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на «Д» обліку з діагнозом: бронхіальна астма з переважанням алергічного компонента персистуюча, II ст.; інший алергічний реніт цілорічний, середньотяжкого перебігу, загострений; інший сезонний алергічний реніт, середньотяжкого перебігу, загострений; алергічний реніт, спричинений пилком рослин, ремісія.

Крім того, позивачкою також надані квитанції про оплату медичних послуг ФОП ОСОБА_6 за період: 19.07.2023 року на суму 10100 грн.; 06.10.2023 року на суму 11100 грн.; 16.04.2024 року на суму 11100 грн.; 20.02.2025 року на суму 12200 грн. При цьому, надані поивачкою квитанції свідчать про те, що це не щомісячні платежі, а платежі зроблені протягом одноразово на декілька місяців. Водночас, відповідачем не заперечувався факт відшкодування позивачці 50% від понесених витрат за вказаними платежами.

Таким чином, з огляду на викладене та враховуючи стан здоров`я дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає, що позивачкою надано достатньо доказів, які підтверджують, що дитина потребує періодичного лікування і специфічного догляду, та відповідно, значних матеріальних витрат.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Так, відповідачем надано копії пенсійних посвідчень своїх батьків, з якими останній спільно проживає, їх довідки про дохід та медичні документи, що підтверджують факт, що батьки хворіють та потребують певних матеріальних витрат на лікування.

Крім того, згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 03.06.2025 року № 68056, станом на 01.06.2025 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня, існує переплата, яка становить 16 075,02 грн. Водночас, суд звертає увагу, що протягом строку стягнення аліментів, ОСОБА_2 сплачував аліменти, при цьому встановлені, як випадки переплати так і випадки наявності заборгованості. При цьому, встановлений у дитини ОСОБА_3 діагноз із ронічним захворюванням потрепує постійного лікування та відповідних додатковим матеріальних витрат.

Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції, висловленої в ухвалі Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 грудня 2009 року № 6-20478св09, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

У даному випадку, враховуючи що ОСОБА_2 є здоровою, працездатною особою, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 , як батько неповнолітнього ОСОБА_3 , повинен оплачувати частину додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, а саме хронічним захворюваннями дитини.

Однак, системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень Сімейного кодексу України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що у якості додаткових витрат на утриманні дитини, які будуть понесені в майбутньому, необхідно стягнути суму у розмірі 1600 гривень, щомісячно.

Крім того, відповідно до ч.1, ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом була звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 150, 180, 185 Сімейного Кодексу України, та керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 78, 133,137, 141, 206, 259, 263, 264 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_3 , додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. щомісяця починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави в особі : Стягувач : Державна судова адміністрація України, Отримувач коштів : ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача : UA0026001, код класифікації доходів бюджету : 22030106, судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 02.10.2025 року.

Суддя С. А. Форощук