Справа № 706/580/25
2/706/466/25
У Х В А Л А

01 жовтня 2025 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі :

головуючої судді Школьної А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Самсоненко А.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Банара В.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Лабюк А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Христинівка Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Банара В.В. звернулася до Христинівського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати відповідача батьком її дітей та внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 16.05.2025 позов прийнято до розгляду, відкрите загальне позовне провадження у справі та призначено у ній підготовче судове засідання.

У підготовчому засіданні 01.10.2025 представник позивача подав мирову угоду та спільну заяву сторін про її затвердження.

Відповідно до змісту датованої 02.09.2025 мирової угоди сторони дійшли згоди, що відповідач ОСОБА_2 визнає себе батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сторони домовились внести зміни до актових записів про народження дітей, зазначивши відповідача батьком дітей та змінити по батькові дітей на ОСОБА_5 , а прізвище на ОСОБА_6 . Крім того, сторонами досягнуто згоди щодо виключення із актових записів про народження дітей відомостей про ОСОБА_7 як батька ОСОБА_3 , та відомостей про ОСОБА_8 як батька ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 у судовому засіданні просили затвердити мирову угоду.

Відповідач ОСОБА_2 також висловив думку про наявність підстав для затвердження мирової угоди.

Представник третьої особи: Христинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Лабюк А.В. проти затвердження мирової угоди між сторонами не заперечувала.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши її матеріали, спільну заяву про затвердження мирової угоди та саму мирову угоду, суд дійшов висновку, що мирова угода, на умовах запропонованих сторонами, задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини сьомої статті 49 ЦПК України сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Положеннями статті 207 ЦПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі, якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є визнання батьківства.

Частиною першою статті 128 Сімейного кодексу України унормовано, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Тобто визнання батьківства в судовому порядку є можливим за наявності спору між батьками, оскільки за загальним правилом походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Як слідує із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнає, про що зазначив у поданому 16.06.2025 до суду клопотанні та підтвердив у підготовчому засіданні.

Сторони в порядку ст. 126 Сімейного кодексу України звернулися 12.08.2025 до Христинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із спільною заявою про внесення змін до актових записів про народження дітей, проте у вчиненні таких реєстраційних дій їм було відмовлено.

Суд зауважує, що мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спір, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Мирова угода ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах, вона, як правило виконується добровільно. У противному разі, мирова угода, затверджена судом, може бути підставою для примусового виконання.

Вивченням мирової угоди судом встановлено, що вона не містить взаємних поступок сторін, а її укладення не направлене на врегулювання спору, позаяк спору між позивачем та відповідачем не існує.

На підставі викладеного суд виснує, про відсутність підстав для затвердження поданої сторонами мирової угоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

На підставі наведеного, керуючись статтями 207, 208, 260, 261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання батьківства.

Продовжити розгляд справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Альона ШКОЛЬНА