Березівський районний суд Одеської області
30.09.2025
Справа № 494/1825/25
Провадження № 2/494/920/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області

в складі головуючого судді Панчишина А.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Станілевич А.В.,

представника відповідача Юрченко В.А.,

представника відповідача Юрченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», у якій представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу по об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належний відповідачу на праві власності. Відповідач приєднався до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») шляхом заявочного приєднання. Позивач постачав природний газ, а відповідач отримував його та використовував для власних потреб. З жовтня 2021 року по липень 2025 року включно відповідачем було спожито природний газ на загальну суму 63198,58 грн., вартість якого залишилась не оплаченою відповідачем. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, тим самим неналежно виконував свої зобов`язання та порушив права ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», тому просять стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 63198,58 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

02 вересня 2025 року відкрите провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. 17 вересня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечили, зазначили, що газом користувались, однак з заявленою сумою боргу не згодні. Зазначили, що за тиждень до розгляду справи вони звертались до газової служби, щоб їм зробили перерахунок. Однак ніхто так і не прийшов. Будь-яких доказів звернення до ТОВ «Газопостачальна компанія Нафтогаз України» суду не надали. Пояснити, чому раніше протягом майже чотирьох років не зверталася до ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про перерахунок заборгованості на підставі зафіксованих показів суду не пояснили. Доказів на обгрунтування меншого споживання природного газу, ніж зазначений у Фінансовому стані поданому позивачем за період з жовтня 2021 року по липень 2025 року, представники відповідача суду не подали.

Заслухавщи пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних по справі доказів, на їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником відокремленої газифікованої споруди житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копією інформаційної довідки з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності №147-4 від 26.06.2025 року (а.с. 18).

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює постачання ОСОБА_1 природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , ЕІС код споживача 56ХМ25О809179637.

Згідно даних фінансового стану по особовому рахунку НОМЕР_1 споживача ОСОБА_1 слідує, що з жовтня 2021 року по липень 2025 року включно спожитий природний газ на загальну суму 63198,58 грн., вартість якого залишилася не оплаченою споживачем (а.с. 6).

Судом встановлено, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій постачання природного газу …» на території України.

Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, ст. ст. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач зобов`язаний постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі - здійснювати оплату за отриманий природний газ згідно особового рахунку і встановлених тарифів.

Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ст. 4, п. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, затвердженого Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку (п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу»).

Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу (п. 2 ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про ринок природного газу»).

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 629 ЦК України).

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» побутовим споживачам є договором приєднання, що укладається із урахуванням ст. ст. 205, 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.

Відповідач приєднався до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») шляхом заявочного приєднання.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

У поданій позовній заяві позивачем зазначено, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» постачало природний газ, а відповідач отримував його та використовував для власних потреб.

Відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, порушуючи право ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Враховуючи, що споживач не виконує належним чином зобов`язання, не сплачуючи нараховані суми за спожитий природний газ, чим порушує права ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», суд вважає, що заявлена вимога підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» необхідно стягнути судовий збір у заявленому розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 81, 141, 258, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 633, 634, 641, 642 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ в сумі 63198 (шістдесят три тисячі сто дев`яносто вісім) гривень 58 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок сплачений за подання позову до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення виготовлено 30.09.2025 року.

Суддя: Панчишин А.Ю.