Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2816/25
Провадження № 2/711/1612/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Півень С.А.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Хребет Т.І.

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Натурфарм», Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»,

в с т а н о в и в :

Представник позивача адвокат Заруба С.О., яка діє на підставі ордеру серії СА №1091355 від 17.02.2025р., звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог, просила в якості відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнути на користь ОСОБА_3 з АТ «СК «ББС Іншуранс» страхове відшкодування в розмірі 42 882 грн., а з ТОВ «Натурфарм» компенсацію моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. Також позивач просив відшкодувати йому за рахунок відповідачів судові витрати з оплати судового збору в розмірі 968,96 грн. та оплати правової допомоги в розмірі 25 000 грн., поклавши на кожного з відповідачів обов`язок з відшкодування відповідних судових витрат в рівних частинах.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з вини ОСОБА_2 , який керував належним ТОВ «Альпен Фарма» автомобілем, 21.02.2024р. сталася ДТП, в якій було пошкоджено автомобіль позивача, яким у момент ДТП керувала ОСОБА_4 . На місці події ДТП водії склали європротокол та погодили, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2 . Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, яким керував ОСОБА_2 , застрахована у АТ «СК «ББС Іншуранс». Позивач витратив на ремонт свого автомобіля 42 880грн., проте АТ «СК «ББС Іншуранс» безпідставно та необґрунтовано відмовилось виплачувати позивачу страхове відшкодування, посилаючись на те, що за результатом проведення автотехнічного дослідження по матеріалам страхової справи встановлено, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_4 . Натомість водій ОСОБА_2 визнає свою вину у ДТП, оскільки це сталося внаслідок порушення ним вимог Правил дорожнього руху, що було засвідчено учасниками ДТП при складанні європротоколу, а отже особою, яка є відповідальною за шкоду завдану автомобілю позивача є володілець автомобіля, яким керував водій ОСОБА_2 , а відтак страховик такої особи АТ «СК «ББС Іншуранс» має відшкодувати позивачу витрати на ремонт його автомобіля в розмірі 42 880 грн.

Також позивач стверджує, що внаслідок події ДТП йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, моральних переживаннях і страху за життя та здоров`я його доньки, яка на момент події ДТП була водієм належного позивачу автомобіля. ДТП викликала у доньки позивача негативні переживання та спогади, що завдало їй неабиякого стресу та мало наслідком втрату душевного спокою. Позивач ще й зазнав душевних переживань через відчуття несправедливості щодо відшкодування йому майнової шкоди, оскільки винуватцем ДТП є ОСОБА_2 і позивач очікував, що завдана йому шкода буде відшкодована в повному обсязі. Тому позивач оцінює грошовий еквівалент компенсації, завданої йому моральної шкоди, в розмірі 30 000 грн., яка має бути відшкодована ТОВ «Натурфарм», яке є роботодавцем водія ОСОБА_2 та володільцем керованого ним транспортного засобу.

Відповідачі заперечили проти позову та у своїх письмових відзивах просили відмовити у задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість та безпідставність.

09.04.2025р. судом відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

23.04.2025р. від ТОВ «Альпен Фарма» (первісний відповідач) надійшов відзив проти позову, в якому викладено обґрунтування заперечень такої особи проти позовних вимог в частині стягнення компенсації моральної шкоди з посиланням на те, що така особа є неналежним відповідачем, оскільки водій ОСОБА_2 на момент події ДТП не перебував у трудових відносинах з ТОВ «Альпен Фарма». Вказується, що ТОВ «Альпен Фарма» є власником транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , яким в момент ДТП керував водій ОСОБА_2 , проте відповідний автомобіль 14.01.2021р. був переданий у володіння ПрАТ «Натурфам» на підставі договору оренди. Оскільки відповідний автомобіль на момент ДТП не перебував у володінні ТОВ «Альпен Фарма», то така особа не відповідає за шкоду, завдану внаслідок ДТП, що мало місце 21.02.2024р.

29.04.2025р. від представника АТ «Страхова група «ТАС» Харченко О.Д., який діє на підставі довіреності №ГО-23/57 від 27.10.2023р., надійшли письмові пояснення по суті спору. У таких поясненнях зазначено, що автомобіль Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП був застрахований в АТ «СК «ББС Іншуранс» за договором добровільного страхування наземного транспорту №006-1001647 від 25.01.2024р., внаслідок чого відповідний страховик визначив та виплатив власнику такого автомобіля страхове відшкодування я в розмірі 23 921,80 грн. В подальшому АТ «СК «ББС Іншуранс» направило претензію до АТ «СГ «ТАС» про відшкодування виплаченої суми, внаслідок чого АТ «СГ «ТАС» провело виплату страхового відшкодування в розмірі 23 291,80 грн. на користь АТ «СК «ББС Іншуранс».

29.04.2025р. від представника АТ «СК «ББС Іншуранс» адвокат Голяр І.С., який діє на підставі довіреності №236 від 15.12.2023р., надійшов відзив проти позову. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що з метою з`ясування причин, наслідків та обставин події ДТП, страховиком було залучено судового експерта щодо проведення автотехнічного дослідження, за результатом проведення якого було з`ясовано, що в даній дорожній обстановці технічної причиною виникнення ДТП слід вважати дії водія автомобіля Мазда, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , які не відповідали вимогам п. 10.1, 10.9 ПДР України, а в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей вимогам ПДР України, які б, з технічної точки зору, були умовою створення аварійної обстановки або знаходилися в причинному зв`язку з настанням цієї ДТП, не вбачається. У зв`язку з цим відсутні підстави для виплати АТ «СК «ББС Іншуранс» на користь позивача страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Усною ухвалою суду від 14.05.2025р. за клопотанням сторони позивача судом замінено первісного відповідача ТОВ «Альпен Фарма» на належного відповідача АТ «Натурфарм».

04.06.2025р. від ПрАТ «Натурфарм» надійшов відзив проти позову, в якому зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на те, що визнання вини страхувальником у вчиненні ДТП, при складанні повідомлення про дорожньо-транспортну подію (Європротоколу) не може бути підставою для визнання ДТП, що сталася 21.02.2024р., страховим випадком, так як встановлення вини Страхувальника (ПрАТ «Натурфарм») у вчиненні ДТП можливе у передбаченому національним законодавством порядку: кримінально-правовий порядок (обвинувальний вирок суду); адміністративно-правовий порядок (постанова про притягнення до адміністративної відповідальності); цивільно-правовий порядок. Враховуючи те, що учасники ДТП вирішили самостійно, без залучення та інформування працівників Національної поліції України, розв`язати спірну ситуацію, що виникла - то наявність вини саме Страхувальника у вчиненні ДТП, можливо встановити лише у цивільно-правовому порядку. Беручи до уваги висновок експерта, ПрАТ «Натурфарм» вважає, що відсутні підстави вважати дії водія ОСОБА_2 противоправними, оскільки відсутня наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням, а також відсутня вина такого водія у скоєні дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 , та транспортного засобу Mazda д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала водій ОСОБА_5 . Також у відзиві вказується, що позивач просить стягнути моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 30 000 грн., при цьому жодним доказом такі вимоги не підтверджує, а тому розмір моральної шкоди є надуманим та необґрунтованим, а відтак вимога про стягнення 30 000грн. моральної шкоди є недоведеною та не підлягає задоволенню.

09.06.2025р. від представника позивача адвокат Заруба С.О. надійшла відповідь на відзив. У такій заяві акцентується увага на тому, що на момент ДТП ПрАТ «Натурфам» було законним володільцем транспортного засобу Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 , який є працівником ПрАТ «Натурфарм». Посилаючись на положення ч. 1 ст. 1172, ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України сторона позивача стверджує, що саме володілець джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності його вини у її заподіянні, а отже перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність по використанню яких є джерелом підвищеної небезпеки. Додатково вказується, що розмір суми відшкодування моральної шкоди визначалась позивачем з врахуванням наявності психологічно травмуючого фактору на засадах розумності та справедливості.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні в повному обсязі з підстав, викладених у позові та інших заявах по суті справи. Додатково зазначила, що водії-учасники ДТП склали європротокол після ДТП, оскільки дійшли згоди, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2 , який визнає, що при здійсненні виїзду з парко-місця, всупереч вимог ПДР України перетнув суцільну смугу та виїхав на смугу руху водія ОСОБА_4 , внаслідок чого і сталася ДТП. Зауважила, що оскільки ОСОБА_2 перебував у трудових правовідносинах з ПрАТ «Натурфарм», то саме така особа є відповідальною за відшкодування шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження у ДТП його транспортного засобу.

Представник АТ «СК «ББС Іншуранс» - Хребет Т.І., яка діє на підставі довіреності від 27.08.2024р., заперечила проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Зауважила, що за результатом проведення автотехнічної експертизи було встановлено, що ДТП сталося з вини водія ОСОБА_5 , а відтак відсутні підстави для цивільно-правової відповідальності власника автомобіля, яким керував водій ОСОБА_2 .

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він, керуючи автомобілем Фольксваген, виїжджав з парко-місця від торгівельного центру (м. Черкаси, вул. Смілянська, район Центрального ринку) заднім ходом і перетнув подвійну суцільну смугу, щоб в подальшому рухатись в напрямку м. Сміла. Після перетину суцільної смуги його автомобіль зупинився, щоб почати рухатися вперед і в цей момент сталася ДТП. Зіткнення відбулось внаслідок того, що автомобіль ОСОБА_6 виїжджав заднім ходом з місця паркування і в`їхав в автомобіль Фольксваген. Зауважив, що на місці ДТП він визнав свою вину, оскільки при виїзді з місця паркування він перетнув суцільну смугу дорожньої розмітки. Про подію ДТП він повідомив свого роботодавця ПрАТ «Натурфарм». Пізніше представник страховика АТ «СК «ББС Іншуранс» зателефонував йому та повідомив про те, що потрібно надати додаткові письмові пояснення з приводу обставин події ДТП та надав зразок змісту пояснень, які в подальшому були написані ним. Зазначив, що він не заперечує наявності своєї вини у створенні аварійної обстановки, оскільки він в порушення ПДР України перетнув подвійну суцільну смугу дорожньої розмітки, проте зауважив, що не він в`їхав в автомобіль Мазда, а автомобіль Мазда в`їхав в його автомобіль, а тому він не вважає себе винуватим у ДТП. Додатково зазначив, що заперечує щодо обґрунтованості вимог про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані суду докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

21.02.2024р. о 12год 40хв в м. Черкаси по вул. Смілянській в районі торгівельного центру «Ринковий» відбулось зіткнення автомобілів Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та Мазда, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , внаслідок чого обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Фіксація такої події здійснена водіями шляхом складання спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі- Європротокол).

У Європротоколі обидва водії зазначили, що водій ОСОБА_2 при виїзді з місця паркування перетнув подвійну суцільну смугу дорожньої розмітки. Одночасно водієм ОСОБА_5 було складено на адресу АТ «СК «ББС Іншуранс» повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку, в якій зазначено, що ДТП сталося з вини водія ОСОБА_2 , а потерпілою особою є власник автомобіля транспортного засобу Мазда, д.н.з. НОМЕР_2 /а.с.107, 108/.

Того ж дня, 21.02.2024р. позивачем була складена заява, адресована АТ «СК «ББС Іншуранс», про виплату йому, як потерпілій особі, суми страхового відшкодування на ремонт транспортного засобу Мазда, д.н.з. НОМЕР_2 /а.с. 109/.

Позивач є власником автомобіля Мазда, д.н.з. НОМЕР_2 /а.с. 8-9/. Володільцем автомобіля Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , є ПрАТ «Натурфарм», оскільки володіє відповідним автомобілем на підставі договору оренди від 22.12.2020р., укладеним з його власником ТОВ «Альпен Фарма» /а.с. 78-81/.

На момент події ДТП водій ОСОБА_2 перебував у трудових правовідносинах з ПрАТ «Натурфарм» і керував автомобілем Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з виконанням трудових обов`язків.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Мазда, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування №ЕР-218844017 від 10.01.2024р., а власника транспортного засобу Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , в АТ «СК «ББС Іншуранс», згідно полісу обов`язкового страхування №ЕР-219082285 від 25.01.2024р. /а.с. 93, 106/. Окрім того, транспортний засіб Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП був застрахований в АТ «СК «ББС Іншуранс» за договором добровільного страхування наземного транспорту №006-1001647 від 25.01.2024р.

На замовлення АТ «СК «ББС Іншуранс» судовим експертом Скороходом К.М. було проведено автотехнічне дослідження по матеріалам страхової справи щодо обставин ДТП, що мало місце 21.02.2024р., за результатом якого складений висновок експерта №54/24 від 16.03.2024р., відповідно до якого в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля Мазда, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 10.1, 10.9 ПДР України, і з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та зіткненням з автомобілем Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 . Одночасно експерт виснував, що в даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей вимогам ПДР України, які б з технічної точки зору, були умовою створення аварійної обстановки або знаходились в причинному зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається /а.с. 111-113/.

На підставі договору добровільного страхування АТ «СК «ББС Іншуранс» визначило та здійснило виплату страхового відшкодування володільцю автомобіля Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , в розмірі 23 921,80 грн., після чого направило претензію до АТ «СГ «ТАС» про відшкодування відповідної суми витрат /а.с. 94/. АТ «СГ «ТАС» відповідно до умов полісу №ЕР-218844017 від 10.01.2024р., враховуючи, що ДТП сталася з вини водія транспортного засобу Мазда, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснило відшкодування таких витрат шляхом виплати страхового відшкодування в розмірі 23 921,80 грн. на користь АТ «СК «ББС Іншуранс» /а.с. 94-95/.

Листом від 22.03.2024р. за вих. №643-11 АТ «СК «ББС Іншуранс» повідомило ОСОБА_5 про відсутність підстав для виплати їй страхового відшкодування /а.с. 114/.

На ремонт автомобілю Мазда, д.н.з. НОМЕР_2 , позивач витратив 42 880 грн., які сплатив 24.04.2024р. на користь ФОП ОСОБА_7 на підставі акту №72 від 24.04.2024р. /а.с. 31, 32/.

Оскільки дотепер позивачу не відшкодовані збитки, яких він зазнав у зв`язку з ремонтом свого автомобіля, то він звернувся до суду з даним позовом.

Таким чином, між сторонами існує спір щодо порядку відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК) та Закону України від 01.07.2004 №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон №1961). При цьому, на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин, суд бере до уваги, що ключовим питанням для правильного вирішення спору є встановлення особи з вини якої сталася ДТП, а також наявність правових підстав для відшкодування шкоди позивачу володільцем транспортного засобу, яким завдано такої шкоди, незалежно від його вини, оскільки шкоди завдано внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК).

Факт завдання майнової (матеріальної) шкоди породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 1188 ЦК).

За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що 21.02.2024р. мало місце ДТП за участю двох легкових транспортних засобів: автомобілю Мазда, власником якого є позивач, та автомобілю Фольксваген, володільцем якого є ПрАТ «Натурфарм». Обставини події ДТП не заперечувалися водіями відповідних транспортних засобів, внаслідок чого ними було складено Європротокол, в якому водій автомобілю Фольксваген визнав свою вину у порушенні вимог Правил дорожнього руху.

Натомість страховик автомобіля Фольксваген для з`ясування питання вини у діях учасників ДТП, а також наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями водіїв та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, забезпечив проведення автотехнічного дослідження судовим експертом, за результатом якого був складений висновок експерта №54/24 від 16.03.2024р., відповідно до якого винуватцем ДТП є водій автомобіля Мазда, оскільки саме порушення таким водієм вимог п. 10.1, 10.9 ПДР України з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та зіткненням з автомобілем Фольксваген. Відсутність у діях водія автомобіля Фольксваген невідповідностей вимогам ПДР України, які б з технічної точки зору були умовою створення аварійної ситуації або знаходились в причинному зв`язку з настанням ДТП, стала підставою для відмови АТ «СК «ББС Іншуранс» у відшкодуванні матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням його автомобіля.

Аналіз змісту висновку експерта №54/24 від 16.03.2024р. свідчить, що він відповідає вимогам, передбаченим законом, та є належним чином обґрунтованим. Будь-яких обставин, які б свідчили про невідповідність такого експертного висновку вимогам належності, достовірності та допустимості судом не встановлено. При цьому, суд бере до уваги, що відповідний висновок складений на підставі вихідних даних про обставини події ДТП, які не заперечуються водіями-учасниками ДТП. Отже наявність вини водія автомобіля Мазда та відсутність вини водія автомобіля Фольксваген у настанні події ДТП та її наслідках підтверджується висновком експерта №54/24 від 16.03.2024р.

В контексті доводів сторони позивача щодо винуватості водія ОСОБА_2 у події ДТП та її наслідках суд зауважує наступне.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом №1961, який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону №1961 відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно зі ст. 6 Закону №1961 страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону №1961 у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Пунктом 33.3 ст. 33 Закону №1961 передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно з п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону №1961 страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Статтею 34 Закону №1961 передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Аналіз вищенаведених норм законодавства свідчить, що для з`ясування наявності підстав цивільно-правової відповідальності страхувальника страховик має право вживати заходи для встановлення обставин події ДТП, до яких відноситься і наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями страхувальника та наслідками у вигляді завданні шкоди. Таким чином слід виснувати, що підставою цивільно-правової відповідальності виступають об`єктивні дані про обставини та подію ДТП, а отже суб`єктивне сприйняття учасниками такої пригоди своєї ролі не має вирішального значення.

За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що події ДТП передував маневр водія автомобіля Фольксваген, який полягав у виїзді з місця паркування заднім ходом на смугу для руху у зустрічному напрямку з перетином подвійної суцільної смуги дорожньої розмітки, що є порушенням вимог ПДР України. Після виконання такого маневру автомобіль Фольксваген опинився на смузі руху позаду автомобіля Мазда. В цей час водій автомобіля Мазда розпочав рух заднім ходом з місця паркування і допустив зіткнення із автомобілем Фольксваген, який стояв позаду (перебував у нерухомому стані) на шляху руху автомобіля Мазда, що також є порушенням вимог ПДР України. Відповідні обставини події ДТП не заперечувались учасниками справи і підтверджуються змістом Європротоколу та поясненнями водія ОСОБА_2 . Отже судом встановлено, що події ДТП передувало вчинення обома водіями-учасниками ДТП порушень вимог ПДР України.

Натомість, встановлення наявності правових підстав для покладання на учасника ДТП цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану внаслідок ДТП, необхідним є наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням її заподіювача.

Юридичний аналіз причинно-наслідкового зв`язку є складним процесом і часом виходить за рамки дослідження технічної причинності між діями учасника дорожнього руху і виникненням ДТП. В той же час враховуючи складність визначення універсального алгоритму встановлення причинного зв`язку між порушенням нормативних вимог та настанням шкідливих наслідків, оцінці судом підлягають найбільш значущі особливості, на які потрібно зважити для встановлення необхідного причинного зв`язку як складової підстави цивільно-правової відповідальності.

Використання правил встановлення необхідного причинного зв`язку, які покладено в основу практичного застосування теорії необхідного спричинення, дозволяє встановити, що у процесі послідовного розвитку протиправної дії в часі суспільно небезпечний наслідок з необхідністю походить від конкретного діяння, вчиненого особою, а не знаходиться стосовно нього у випадковому відношенні. Діяння винуватого є головною і визначальною умовою настання суспільно небезпечного наслідку. Це правило, в тих ситуаціях, коли в розвиток причинного ряду вплітаються дії інших осіб, що, відповідно, обумовлює необхідність наступної юридичної оцінки декількох чинників, які певною мірою впливають на настання передбачених законом наслідків, є ключем до розв`язання питання про наявність (відсутність) підстави юридичної відповідальності конкретної особи. Отже, порушення ПДР одним водієм не виключає юридичної відповідальності іншого водія транспортного засобу, який також порушив ПДР і саме таке порушення є головною умовою заподіяння матеріальних збитків, і перебуває з ними в необхідному причинному зв`язку.

Причинний зв`язок у деліктних правовідношеннях, зумовлених завданням шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР та відповідними наслідками. При виявленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом яким завдається шкода, так і неналежне поводження інших учасників руху, що також може виключити відповідальність водія. Саме порушення ПДР, які виступають безпосередньою причиною настання негативних наслідків у кожному конкретному випадку ДТП, тобто внаслідок яких завдається шкода, і є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу відповідного деліктного правовідношення.

Крім того, при вирішенні питання про причинний зв`язок слід враховувати наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається.

Подібний висновок узгоджується із правовим аналізом, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №13-31кс19 та постанові Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №537/1916/18.

Аналізуючи обставини події ДТП, що мала місце 21.02.2024р., в контексті наданих сторонами доказів, які були об`єктом дослідження під час даного судового провадження, суд доходить висновку про обґрунтованість твердження про те, що винуватцем ДТП є водій автомобіля Мазда ОСОБА_5 , оскільки саме порушення таким водієм вимог п. 10.1, 10.9 ПДР України з технічної точки зору знаходились у прямому причинному зв`язку з зіткненням з автомобілем Фольксваген. При цьому, суд бере до уваги, що водій автомобіля Мазда мав технічну можливість уникнути даної ДТП, оскільки у нього не було перешкод технічного характеру для виконання вимог п. 10.1, 10.9 ПДР України, а напрямок руху задавався його вольовою активністю. У свою чергу водій автомобіля Фольксваген ОСОБА_2 своїми односторонніми діями не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Мазда. Та обставина, що водій ОСОБА_2 до того, як здійснив маневр з виїзду місця паркування та зупинився позаду автомобіля Мазда, допустив порушення вимог дорожньої розмітки 1.1, 1.3 ПДР України, не є підставою для покладання на водія ОСОБА_2 цивільно-правової відповідальності за наслідки ДТП, оскільки відповідні дії не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з зіткненням відповідних транспортних засобів.

За таких обставин, беручи до уваги, що ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Мазда, який належить позивачу, сталася з вини водія такого автомобіля ОСОБА_5 , то відсутні правові підстави для покладання цивільно-правової відповідальності за завдану позивачу шкоду на володільця автомобіля Фольксваген та його страховика, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з того, що відповідні витрати складаються з витрат сторони позивача та відповідача АТ «СК «ББС Іншуранс». Натомість, враховуючи здійснені представниками сторін заяви щодо необхідності подання додаткових доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат, суд доходить висновку, що питання про розподіл судових витрат на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України доцільно вирішити шляхом постановлення додаткового рішення у порядку, передбаченому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 11-13, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Натурфарм», акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення проголошений 01 жовтня 2025 року.

Головуючий : В.М. Скляренко