Справа 279/594/25

РІШЕННЯ
"30" вересня 2025 р. м. Коростень
Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Пацко О.О., за участю секретаря судового засідання Гончарової Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростень справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Дубенчук М.В. заінтересована особа - Овруцька міська рада Житомирської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -
Звернувшись до нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори, їй відмовлено у вчинені нотаріальної дії у зв"язку з тим, що на оригіналі Держаних актів та у витязі з ДЗК , зазначено прізвище спадкодавця " ОСОБА_3 ", а відповідно до свідоцтва про смерть " ОСОБА_4 ".
Вказані обставини стали підставою звернення до суду.
Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник заявниці подав до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.
Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснюється.
Як передбачено ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У відповідності з ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
За приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , а.с. 5)
За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.6).
Після смерті ОСОБА_2 заявниця звернулась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав за заповітом, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як у витязі з Державного земельного кадастру померла вказана " ОСОБА_5 ", а у свідоцтві про смерть " ОСОБА_2 ".
Таким чином, судом було встановлено, що у державних актах на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №054340 виданого 10.032003 року та серії ЖТ №054341 виданого 10.03.2003 року власником якого є ОСОБА_2 , допущені виправлення в написанні прізвища власника земельних ділянок.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Таким чином, проаналізувавши зміст письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про смерть, державні акти про право власності на земельні ділянки, витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню.
Достовірність факту належності правовстановлюючого документу ніким та нічим не оспорюється і не спростовано при розгляді справи, а встановлення даного факту має для заявника юридичне значення.
На підставі викладеного, керуючись ст.263-265,319 ЦПК України, ст.28 ЦК України,
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : О.О.Пацко