РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 401/319/24 Провадження № 2/401/88/25

08 вересня 2025 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя - Андріянова С.М.

за участю секретаря судового засідання Бойко Я.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Васечко О.І.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору є Служба у справах дітей Світловодської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав та припинення стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2024 року представник позивача, адвокат Васечко О.І. звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 на підставі судового наказу № 401/546/21 виданого Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області 24 березня 2021 року.

В обґрунтуванні позову посилається на те, що 18 лютого 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 11 січня 2024 року рішенням Світловодського міськрайонного суду шлюб між подружжям розірвано. Колишнє подружжя проживає окремо. З 2015 року позивач проходить службу в ЗСУ. Малолітній син ОСОБА_4 з народження проживав з батьком і матір`ю та позивач надає відповідачу матеріальну допомогу на утримання дитини, а також забезпечує сина усім необхідним. Позивач зазначає, що неодноразово звертався до органів Національної поліції у зв`язку з вчиненням ОСОБА_2 домашнього насильства, у тому числі економічного характеру. Тобто, відповідач продавала посуд, інший кухонний інвентар, дитячий одяг, побутову техніку. Відповідач не цікавиться життям ОСОБА_4 , нормально не спілкується з ним, постійним безперервним вживанням алкоголю подає дитині поганий, неправильний приклад життя, не піклується про малолітнього матеріально, не виявляє материнської турботи та піклування, а навпаки, внаслідок вживання алкоголю створює загрозу життю та здоров`ю малолітнього сина. До того ж, 26 вересня 2023 року відповідачка оформила у приватного нотаріуса заяву про відмову від свого малолітнього сина ОСОБА_5 , та не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. 11 січня 2024 року, після обстеження умов проживання дітей та складання відповідних актів, начальником Служби у справах дітей Світловодської міської ради вирішено влаштувати малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ( дитина відповідача від першого шлюбу) на тимчасове проживання до рідної сестри позивача ОСОБА_7 . Позивач вказує, що на підставі судового наказу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 березня 2021 року з нього стягуються аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 08 березня 2021 року і до досягнення повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки, позивач на даний час проходить службу в ЗСУ та малолітня дитина ОСОБА_4 починаючи з 11 січня 2024 року проживає разом з сестрою позивача ОСОБА_7 , нарахування аліментів за період коли дитина не проживала з матір`ю суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Враховуючи викладене позивач зазначає, що є всі підстави для припинення стягнення аліментів на підставі судового наказу № 401/546/21 від 24 березня 2021 року.

Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов.

25 березня 2024 року представник відповідача, адвокат Чирочка Н.В. подала до суду відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Так, після розірвання шлюбу з позивачем малолітній ОСОБА_4 залишився проживати з відповідачем. До моменту розірвання шлюбу дитина також проживала з відповідачем та її старшим сином ОСОБА_6 . Позивач з 2015 року, ще до народження спільної з відповідачем дитини уклав контракт із ЗСУ, який згодом ним продовжувався, і по теперішній час позивач перебуває у лавах ЗСУ, та фактично по місцю свого проживання відсутній. Вихованням та утриманням спільної дитини завжди займалась мати, цей факт підтверджується характеристикою з ДНЗ №19, який відвідує малолітній ОСОБА_8 та декларацією з сімейним лікарем. Окрім того, звинувачення позивача у зловживанні ОСОБА_2 алкогольними напоями є безпідставними, нічим не підтвердженими та мають на меті лише приниження честі та гідності відповідача. Щодо заяви ОСОБА_2 , вчиненої в присутності приватного нотаріуса 26 вересня 2023 року про згоду на позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , то вона була зроблена під тиском позивача та у стані сильного душевного хвилювання, обумовленого тривалою службою позивача у лавах ЗСУ та щоденним хвилюванням за його життя. Відповідач після вчинення цієї заяви продовжувала піклуватись про сина, забезпечувати його всім необхідним. Відповідач вказує, що позивачем не доведено, що її поведінка відносно дітей є свідомим нехтуванням батьківських обов`язків, а не збіг життєвих обставин, які склалися навколо неї: відсутність офіційного працевлаштування, відсутність коштів для утримання дітей, відсутність підтримки рідних та належного супроводу соціальних служб.

04 квітня 2024 року представник позивача, адвокат Васечко О.І. подав до суду відповідь на відзив в якому вказує, що діти відповідачки безперервно з 11 січня 2024 року по 21 березня 2024 року проживали у ОСОБА_7 (сестра позивача), в подальшому діти влаштовані до бабусі (матері відповідачки) ОСОБА_9 . Щодо перебування позивача з 2015 року в лавах ЗСУ представник позивача зазначає, що при будь-якій можливості батько завжди приїжджав додому та проводив відпустки із дітьми. Під час таких відпусток щодо відповідача неодноразово складалися протоколи та виносилися постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Не зважаючи на те, що період з 01 січня 2020 року по 29 січня 2024 року відповідачу позивачем було перераховано коштів на утримання дитини на загальну суму 374 219 грн. ОСОБА_2 ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_5 , не займається та не піклується про його духовний розвиток, не забезпечує необхідного медичного огляду.

Ухвалою від 08 квітня 2024 року судом задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову. Зупинено стягнення аліментів, на підставі судового наказу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 березня 2021 року у справі № 401/546/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 09 березня 2021 року до досягнення повноліття ОСОБА_4 , а саме до 14 грудня 2038 року (виконавче провадження № 74541654).

Ухвалою від 12 серпня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судових засіданнях позовні вимоги підтримував у повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позові. Пояснив, що відповідач не цікавиться життям ОСОБА_5 , у зв`язку з постійним зловживанням алкогольними напоями ОСОБА_2 нехтує своїми материнським обов`язками. Окрім того, відповідачка постійно притягувалась до адміністративної відповідності за вчинення домашнього насильства економічного характеру.

Представник позивача, адвокат Васечко О.І. в судових засіданнях позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судових засіданнях заперечувала проти заявлених позовних вимог, просила суд відмовити в задоволенні позову. Пояснила, що має дуже складні відносини з позивачем, проте завжди займалась вихованням спільної з позивачем дитини. Звинувачення позивача у невиконанні нею материнських обов`язків по відношенню до сина ОСОБА_10 є безпідставними та надуманими. Наразі син ОСОБА_8 проживає разом з нею, та відповідач повністю займається вихованням дитини, забезпечує його усім необхідним та піклується про його розвиток. Стверджувала, що під тиском зі сторони позивача та його рідної сестри ОСОБА_7 , спеціально вчиняла правопорушення, щоб скомпрометувати потім себе і чоловік мав змогу звільнитися зі служби в ЗСУ.

Представник відповідача, адвокат Чирочка Н.В. заперечувала проти позовних вимог повністю та надала пояснення ідентичні тим, що викладені у відзиві.

Представник третьої особи ОСОБА_11 в судовому засіданні 13 травня 2025 року надала пояснення посилаючись на висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_12 , який є сусідом позивача, в судовому засіданні 06 листопада 2024 року пояснив, що проживає по АДРЕСА_1 . Живуть разом з позивачем у будинку на двох господарів. За час проживання відповідачки разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_2 неодноразово бачив дитину у незадовільному стані, дитина була голодна, мати не займалась вихованням сина.

Свідок ОСОБА_13 , яка є сусідкою позивача, в судовому засіданні 06 листопада 2024 року пояснила, що за час проживання позивачки у будинку за адресою АДРЕСА_2 спостерігала, що син ОСОБА_8 не ходив до садочка, завжди гуляв сам, мати ОСОБА_10 ніколи з ним не гуляла та не займалась його вихованням.

Свідок ОСОБА_14 , яка перебувала в трудових відносинах з відповідачкою, в судовому засіданні 24 грудня 2025 року пояснила, що ОСОБА_2 знає ще з дитинства, крім того у період з 2018-2019 р.р. вони разом працювали у соцзахисті. Відповідачка відповідальна, щира та доброзичлива, завжди піклувалася про своїх синів. Фактів зловживання відповідачкою алкогольних напоїв за час роботи у соцзахисті не було.

Свідок ОСОБА_15 , яка є колишньою сусідкою сторін по справі, в судовому засіданні 24 грудня 2024 року пояснила, що відповідач завжди піклувалася про своїх дітей. ОСОБА_2 дуже уважна та доброзичлива людина, діти завжди нагодовані та доглянуті. Фактів вживання відповідачкою алкогольних напоїв ОСОБА_15 не спостерігала.

Свідок ОСОБА_6 , який є сином відповідачки, в судовому засіданні 24 грудня 2024 року пояснив, що на даний час проживає разом з мамою, бабусею та молодшим братом ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 . Зазначив, що мама завжди піклувалася про нього з молодшим братом, завжди варить їсти, ходить на роботу та займається їх вихованням. Ніякої алкогольної залежності у матері немає.

Судом також були досліджені письмові докази надані сторонами у справі.

З копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .(а.с.20)

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 11 січня 2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.(Т.1а.с.21,22)

Із нотаріально посвідченої заяви матері ОСОБА_2 від 26 вересня 2023 року вбачається, що остання дає згоду на позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .(Т.1а.с.44)

Наказом начальника служби у справах дітей Світловодської міської ради № 2 від 11 січня 2024 року малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 влаштовано на тимчасове проживання в сім`ю ОСОБА_7 , яка проживає по АДРЕСА_4 , так як діти залишилися без батьківського піклування.( Т.1а.с.45)

Наказом начальника служби у справах дітей Світловодської міської ради № 25 від 21 березня 2024 року малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 влаштовано на тимчасове проживання в сім`ю ОСОБА_9 , яка проживає по АДРЕСА_3 ., так як діти залишилися без батьківського піклування.( Т.1а.с.102)

З копії витягу № 81 від 27 лютого 2024 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована разом зі своїми неповнолітніми дітьми: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_5 .( Т.1а.с.75)

З копії характеристики, що складена вихователем молодшої групи ЗДО № 19 від 19 лютого 2024 року встановлено, що дитина ОСОБА_16 систематично відвідує садочок. Мати, ОСОБА_17 приводить та забирає дитину вчасно. Дитина завжди охайна та доглянута. Мати цікавиться життям дитини та завжди спілкується з вихователями щодо виховання дитини. В стані алкогольного сп`яніння в садочок не приходила.( Т.1 а.с.82)

З копії характеристики Центру надання соціальних послуг ТГ Великоандрусівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_2 працювала соціальним працівником з 02 вересня 2019 року. З 05 лютого 2021 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. У спілкуванні з колегами рівна, доброзичлива і привітна, в скрутних ситуаціях націлена на знаходження компромісних рішень.( Т.1а.с.83)

З копії характеристики складеної головою квартального комітету № 7 вбачається, що ОСОБА_2 за час проживання за адресою: АДРЕСА_2 зарекомендувала себе з позитивної сторони. Виховує двох синів, діти завжди охайні та доглянуті. Веде здоровий спосіб життя.( Т.1а.с.84)

З копії характеристики складеною головою правління ОСББ «Конька 27» від 29 лютого 2024 року встановлено, що ОСОБА_2 за час проживання за адресою: АДРЕСА_5 зарекомендувала себе як ввічлива та не конфліктна. Веде здоровий спосіб життя. Конфліктних ситуацій та скарг від сусідів за час проживання не надходило, алкогольними напоями не зловживає.( Т.1а.с.85)

З копії наказу № 33-к від 16 квітня 2024 року встановлено, що ОСОБА_2 прийнята на посаду помічника вихователя ЗДО № 18 з 19 квітня 2024 року по 31 травня 2024 року.( Т.1а.с.174)

З копії наказу від 09 липня 2024 року встановлено, що ОСОБА_2 призначено на посаду головного спеціаліста відділу перерахунку пенсій ГУ ПФУ в Донецькій області.( Т.1а.с.210)

Згідно наказу від 10 березня 2025 року ОСОБА_2 звільнено з посади головного спеціаліста перерахунку пенсій ГУ ПФУ в Донецькій області за згодою сторін.(Т. 2 а.с.38)

З довідки КНП «Світловодська ЦРБ» від 20 березня 2024 року встановлено, що ОСОБА_2 на обліку лікаря-психіатра не перебуває.( Т.1а.с.176)

З копії відповіді КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня» від 17 травня 2024 року наданої на запит суду, встановлено, що 18 вересня 2023 року ОСОБА_2 в супроводі чоловіка звернулась на консультацію до лікаря-психіатра. Рекомендовано госпіталізувати до психіатричного відділення, але на стаціонарному лікування не знаходилась.( Т.1 а.с.181)

Судом досліджений висновок виконавчого комітету Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4 . При наданні вказаного висновку Орган опіки та піклування взяв до уваги пояснення ОСОБА_2 , яка повідомила, що дійсно є матір`ю двох дітей: малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько малолітнього ОСОБА_10 з 2021 року перебуває на військовій службі за контрактом. Враховуючи тривале проходження служби своїм чоловіком у лавах ЗСУ та постійного хвилювання за його життя та здоров`я, ОСОБА_1 та його рідна сестра ОСОБА_7 , запропонувала ОСОБА_2 скласти заяву про її згоду на позбавлення батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_10 та засвідчити її в присутності нотаріуса. Після того як складання вищезазначеної заяви не принесло відповідних результатів, для ОСОБА_2 було запропоновано вчиняти адміністративні правопорушення з метою притягнення останньої до адміністративної відповідальності, так як ОСОБА_2 запевнили, що такі дії призведуть до «автоматичного» позбавлення батьківських прав та звільнення чоловіка з військової служби. (Т.1 а.с.200-204)

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків.

Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовного її малолітнього сина ОСОБА_10 , ОСОБА_1 посилалася, зокрема на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява№ 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Зважаючи на заперечення відповідачем можливості позбавлення її батьківських прав та її бажання брати участь у житті та вихованні сина ОСОБА_10 , враховуючи наявність конфліктних відносин між позивачем та відповідачем, очевидність яких констатовано судом під час розгляду справи у суді, суд приходить до висновку, що можливість відновлення родинних стосунків між матір`ю та сином не втрачена і виконання відповідачем батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина можливе, за умови її свідомого ставлення до необхідності виконання таких обов`язків і реальності їх здійснення.

Суд не знайшов підтвердження у доводах позивача, що ОСОБА_2 не бажає приймати участі в утриманні і вихованні сина, тобто свідомо умисно нехтує материнськими обов`язками.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав, відсутні. На даний час дитина проживає з відповідачем, мати дитини бажає спілкуватися з сином, проти позбавлення батьківських прав заперечує, а позбавлення батьківських прав слід розглядати як крайній захід сімейно-правового характеру, який застосовується до батьків, що не забезпечують належного виховання своїх дітей. При цьому позивачем не надано беззаперечних доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та її винної поведінки.

З урахуванням якнайкращих інтересів дитини, бажання відповідача брати участь у вихованні сина та з огляду на відсутність виключних підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно свого малолітнього сина ОСОБА_4 .

Судовим наказом Світловодського міськрайонного суду від 24 березня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 09 березня 2021 року до досягнення повноліття ОСОБА_4 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, нормами Сімейного кодексу України передбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, дитина проживає з батьком і він повністю її утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Отже, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 не надано доказів того, що аліменти, які з нього стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 витрачаються відповідачем не на утримання дитини, що дитина проживає з ним та повністю знаходиться на його утриманні.

Отже, суд дійшов висновку про відмову у позбавленні батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_4 та про відмову у припинені стягненні аліментів, адже належних та допустимих доказів свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення її батьківських прав, позивачем не надано, окрім того позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та є виключним і надзвичайним способом впливу на недобросовісних батьків, а тому приходить до висновку про відмову у задоволені позову.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.150, 164, 165, 171 Сімейного кодексу України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору є Служба у справах дітей Світловодської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав та припинення стягнення аліментів повністю, за безпідставністю вимог.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2024 року про зупинення стягнення аліментів, на підставі судового наказу від 24 березня 2021 року у справі №401/546/21.

Судові витрати у справі віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 01 жовтня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 17 липня 1997 року Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області, ідентифікаційний код НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , паспорт НОМЕР_4 виданий 30 червня 2022 року органом 3531, ідентифікаційний код НОМЕР_5 .

Третя особа: Служба у справах дітей Світловодської міської ради Кіровоградської області, юридична адреса: вул.Героїв України, 14, м.Світловодськ Кіровоградської області.

Головуючий суддя С.М. Андріянова