Єдиний унікальний номер 448/194/25
Провадження № 2/448/250/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22.09.2025 м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гіряк С.І.,

за участю секретаря судового засідання Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бундза Ростислава Олеговича про розподіл понесених позивачем витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Філії «Самбірського лісового господарства» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

учасники справи не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть заяви, що вирішується

1. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бундз Р.О. 29.08.2025 через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про розподіл понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

2. В обґрунтування заяви посилається на те, що між ОСОБА_1 та адвокатом Бундзом Р.О. укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №2301/25 від 23.01.2025. Зазначає, що 25.08.2025 року рішенням Мостиського районного суду Львівської області у справі №448/194/25 позов ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», філії «Самбірське лісове господарство» ДП «Ліси України» та філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, задоволено частково.

Зазначає, що відповідно до ч. 8 с. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Доповнює, що відповідно до п. 4.2. Договору, Види правничої (правової) допомоги та її остаточна вартість визначаються Сторонами за результатами наданих послуг та фіксується в Актах про надані послуги (актах про надання правничої (правової) допомоги). Згідно з п. 4.3. Договору, Акт про надання правничої (правової) допомоги підписується Сторонами після одержання усіх послуг. Виконати зазначені умови договору до закінчення судових дебатів не було можливо зважаючи на погане самопочуття позивача (у зв`язку з розглядом справи у позивача, за його словами, погіршився стан здоров`я, через що він не може на даний момент підписати Акт про надані послуги) та можливого понесення додаткових судових витрат у зв`язку з подальшим розглядом справи та/або перенесенням розгляду справи.

Зазначає, що на виконання умов Договору, між ОСОБА_1 та Адвокатом Бундзом Ростиславом Олеговичем для підтвердження обсягу наданої правової допомоги та фактичної вартості таких послуг, складено відповідний документ - Акт №1 про надання правничої (правової) допомоги від «26» серпня 2025 (із зазначення детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, витраченого часу та вартості). Доповнює, що відповідно до положень Договору, позивач повинен здійснити оплату протягом 2-х місяців з моменту підписання такого Акту про надання правничої (правової) допомоги. Тому, станом на дату подання цієї заяви, позивач оплати ще не здійснив.

Вказує, що при поданні позову позивачем зазначено попередню (орієнтовну) суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000грн. та 29.04.2025 року представником позивача подана відповідна заява про розподіл судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суд. Після складання Акту №1 про надання правничої (правової) допомоги від «26» серпня 2025 остаточна сума судових витрат на правову допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи №448/194/25 становить 22710 грн..

3. Представник відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» Митровка Я.В. 22.09.2025 подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та відмову у стягненні витрат на правничу допомогу, у яких просив зменшити розмір заявлених до компенсації витрат, виходячи з принципів співмірності, розумності, а у разі якщо суд прийде до висновку про необґрунтованість заявлених витрат позивача на правничу допомогу через їх документальну непідтвердженість, то відмовити у відшкодуванні таких витрат.

В обгрунтування заперечень посилається на те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Вказують, що заявлені витрати є неспівмірними складності справи, з огляду на те що у даній справі відсутні обставини, які б свідчили про її підвищену складність, а саме предмет спору є типовим для трудових правовідносин (скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу), правове регулювання таких спорів є чітким і усталеним, не вимагає проведення експертиз чи залучення спеціальних знань, відсутні численні чи складні процесуальні дії (допит великої кількості свідків, значний обсяг письмових доказів, необхідність дослідження спеціальної технічної документації тощо), позовні вимоги та фактичні обставини не виходять за межі звичайного трудового спору й не становлять особливої суспільної значущості. А тому кваліфікація справи як «звичайної трудової» виключає можливість віднесення її до категорії складних, а тому заявлений розмір витрат на правничу допомогу не відповідає вимогам співмірності, визначеним ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Окрім цього доповнює, що аналіз Акту № 1 від 26.08.2025 року свідчить про невідповідність заявленого адвокатом обсягу витраченого часу реальним потребам справи та фактичним обставинам, а саме в акті зазначено істотно більший час, ніж реально необхідно для підготовки процесуальних документів у справі такої категорії. Зокрема, підготовка позовної заяви продубльована двічі у п. 1 та 3, а відтак зафіксована із надмірними часовими витратами у розмірі 8 годин, що не відповідає характеру й обсягу фактичних дій. Окрім цього, у акті дублюються схожі роботи, наприклад підготовка до судових засідань, які фактично дублюють один одного, що призвело до штучного збільшення загального часу й вартості послуг. Також, у акті вказано більше часу на участь у судових засіданнях, ніж це підтверджується протоколами судових засідань, а тому заявлені години не відповідають фактичній тривалості розгляду справи в суді. Більш того, для кожного судового засідання адвокат додатково зазначав час на «підготовку до засідання», хоча справа є нескладною, обсяг доказів не є великим, і потреби у такій значній попередній роботі фактично не було. Це є способом необґрунтованого збільшення часу, включеного до розрахунку. Таким чином, вважає, що акт містить недостовірні та завищені дані щодо витраченого адвокатом часу, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат із фактично виконаною роботою.

Вказує, що частина 4 ст. 137 ЦПК України вимагає, щоб розмір витрат на оплату послуг адвоката був співмірним, зокрема, з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. У даній справі позивач та його представник здійснили обмежену кількість процесуальних дій: подання позовної заяви та адвокатського запиту; участь у декількох судових засіданнях.

Ці дії є типовими для трудового спору й не потребують значного часу чи особливих зусиль. Обсяг поданих процесуальних документів не є великим, не потребував спеціальних знань або аналізу значного масиву доказів. У той же час, в акті адвокатом зазначено обсяг робіт, що явно перевищує реальні потреби справи: дублювання підготовчих документів, повторне врахування підготовки до засідань, завищення тривалості фактичних дій. Це свідчить про невідповідність заявлених витрат фактичному обсягу наданих послуг. Отже, враховуючи реальний обсяг роботи представника позивача,вважає, що сума 22 710 грн є необґрунтованою та неспівмірною з характером справи.

Також вважає, що є наявні підстави для відмови у стягнення витрат на правничу допомогу з огляду на те, що Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару, його розмір, підстави для зміни та порядок сплати визначаються у договорі про надання правничої допомоги. У поданому договорі від 23.01.2025 року відсутні умови щодо: конкретного розміру гонорару; порядку його визначення (фіксована сума чи погодинна ставка); підстав для зміни чи коригування суми. Фактичне зазначення вартості у Акті № 1 від 26.08.2025 року не може заміняти відсутню істотну умову договору, оскільки акт є лише документом підтвердження факту наданих послуг, але не правочином, що визначає розмір винагороди. У самому Акті № 1 не визначено порядку розрахунку гонорару (відсутні відомості про погодинну ставку та порядок її визначення, критерії визначення вартості конкретних дій чи послуг) та Акт було укладено пізніше укладення договору та вже після надання переважної більшості послуг, а до моменту його складення між сторонами взагалі була відсутня будь-яка узгоджена сума гонорару, розмір ставок чи порядок їх визначення. Визначення у акті ставок за послуги, які надавались ще до його укладення, є безпідставним, адже акт не містить положень про його поширення на відносини, що виникли раніше.

Тому вважає, що позивачем не доведено належним чином, що вартість 22 710 грн. була належним чином узгоджена сторонами договору на момент надання таких послуг. Включення цього розміру лише до акта не створює юридичних підстав для його компенсації з іншої сторони.

Окрім цього, вказує, що частина 5 ст. 134 ЦПК України встановлює, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, зазначену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд має право відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні різниці, крім випадків, коли буде доведено, що такі витрати неможливо було передбачити.

Вказує, що у даній справі позивач у позовній заяві визначив орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу у 20 000 грн. У поданому клопотанні заявлено вже 22 710 грн., що є перевищенням на понад 13 %. При цьому позивачем не наведено жодних належних пояснень або доказів, які б підтверджували неможливість передбачити такі витрати заздалегідь. Справа розглядалась у звичайному порядку, без залучення експертиз, без значної кількості процесуальних документів, без непередбачуваних витрат, усі дії адвоката (підготовка позову, участь у кількох засіданнях) є типовими та могли бути враховані при попередньому розрахунку.

З огляду на наведене, вважає, що є підстави для відмови у відшкодуванні тієї частини витрат, що перевищує орієнтовну заявлену суму витрат (20000грн.), оскільки позивач не довів неможливості їх передбачити на час подання позовної заяви.

ІІ. Позиція учасників справи

4. В судове засідання позивач та його представник адвокат Бундз Р.О. не з`явилися. Адвокат Бундз Р.О. подав клопотання, в якому просить розглянути заяву від 29.08.2025 без їх участі та просить задовольнити її в повному обсязі.

5. Представник відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» Митровка Я.В в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить провести засідання без участі їхнього представника, вказавши, що вирішення покладають на розсуд суду.

6. Інші учасники справи про дату, час та місце розгляду заяви сторони третіх осіб про стягнення витрат на правничу допомогу були повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

Встановлені Судом обставини

7. 31.01.2025 представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Філії «Самбірського лісового господарства» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

8. Ухвалою суду від 07.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

9. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 25.08.2025 у справі №448/194/25 позов ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Філії «Самбірського лісового господарства» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково, а саме постановлено визнати незаконним та скасувати наказ Філії "Самбірське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» №396-к від 27 грудня 2024 року про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із припиненням філії «Самбірське лісове господарство» ДП «Ліси України» на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, поновити ОСОБА_1 на посаді лісничого Судововишнянського лісництва філії "Самбірське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», а також стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 28.12.2024 до 25.08.2025 в розмірі 263 169 (двісті шістдесят три тисячі сто шістдесят дев`ять) грн. 00 коп. із утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. В решті частини задоволення позовних вимог відмовлено.

Застосоване законодавство та висновки Суду

10. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

11. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

12. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

13. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

14. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

15. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.

Згідно з ч.6 ст.137 ЦПК України,обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

16. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

17. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

18. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

19. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України).

20. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

21. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

22. Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17.

Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14 листопада 2018 року у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11 грудня 2018 року у справі № 910/2170/18, від 10 жовтня 2019 у справі № 909/116/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

23. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

24. Судом встановлено, що 23.01.2025 року між адвокатом Бундз Р.О. та ОСОБА_1 був укладений договір про надання правничої (правової) допомоги (а.с 8-9).

Відповідно до пункту 4.2. Договору види правничої (правової) допомоги та її остаточно вартість визначаються сторонами за рехультатми наданих послуг та фіксуються в Актах про надані послуги.

Відповідно до пункту 4.3. договору Акт про надання правничої (правової) допомоги підписується сторонами після одержання всіх послуг.

25. З копії Акту №1 від 26.08.2025 про надання правничої (правової) допомоги за договором про надання правничої (правової) допомоги №2301/25 від 23.01.2025 послуг від 07.04.2025 вбачається, що адвокат передав, а клієнт прийняв надані послуги, а саме за збирання документів по справі та їх аналіз, опрацювання законодавчої бази, аналіз судової практики, консультування клієнта, підготовка та направлення адвокатських запитів, підготовка та подача позовної заяви, її примірників та додатків до суду, підготовка до участі та участь в судових засідання 03.03.2025, 31.03.2025, 02.05.2025, 28.05.2025, 22.08.2025. Вартість наданих адвокатом послуг у справі №448/194/25 становить 22 710 гривень.

26. Суд погоджується з доводами представника позивача про те, що позивач поніс витрати на правову допомогу, однак критично оцінює розмір, який просять стягнути 22 710 грн.

Взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду представником позивача заяв та матеріалів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості) та розумності їх розміру, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу позивача не відповідає принципам розумності в цих правовідносинах, не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спірних правовідносин.

27. Судом враховується кількість судових засідань з участю представника позивача, та обсяг і складність складених процесуальних документів, які не є значними. Крім того, правова допомога в судовому засіданні надавалася адвокатом, який приймав участь також і в режимі відеозв`язку, що значно зменшило витрати часу представника. Крім цього, до матеріалів позовної заяви не долучені квитанції про оплату наданих послуг.

28. Враховуючи категорію справи, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, те, що позов задоволено частково, обсяг фактичних витрат, понесених позивачем, обсяг наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність, кількість засідань, в яких адвокат брав участь в режимі відеозв`язку 31.03.2025, 02.05.2025, 28.05.2025, 22.08.2025, а також дослідивши докази, надані представником позивача на підтвердження понесених судових витрат, керуючись принципом законності, розумності, співмірності та справедливості, а також зважаючи на подані заперечення представника відповідача щодо розміру таких витрат, суд вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 5 000 гривень, оскільки заява представника позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу має необґрунтовано завищену вартість та не підтверджена належними доказами.

29. За наведених обставин, приходжу до переконання, що заява представника позивача адвоката Бундз Р.О. про розподіл понесених позивачем витрат на правничу допомогу у справі підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 137, 141, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд

постановив:

1. Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бундза Ростислава Олеговича про розподіл понесених позивачем витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Філії «Самбірського лісового господарства» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

3. В решті вимог відмовити.

4. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

5. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний суддею 26.09.2025.

Суддя Світлана ГІРЯК