Справа №676/5484/25
Номер провадження 2/676/2935/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя ,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що з відповідачем перебували у шлюбі

зареєстрованому 22 листопада 1997 року у Кам`янець-Подільському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №268. В шлюбі у них народилися діти: ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_4 . Згідно договору купівлі-продажу квартири від 31 серпня 2007 року ними у спільну сумісну власність було придбано квартиру АДРЕСА_1 . Згідно рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 25 жовтня 2021 року наш шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу вона залишилась проживати в квартирі з дочкою ОСОБА_5 . Після розірвання шлюбу відповідач зазначив, що свою частку в квартирі він віддарує їх дочці ОСОБА_6 . Проте коли звернулась до нього з цього приводу він заперечив щодо відчуження своєї частки дитині, повідомив, що зробить це лише тоді як їй виповниться 18 років, а добровільно поділити квартиру та визнати за нею право власності на частину квартири відмовився. Постільки відповідач заперечує щодо добровільного поділу квартири змушена вирішити це питання в судовому порядку. Позивач просить суд провести поділ спільного сумісного майна подружжя та визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 . В судове засідання позивача та його представник не з`явилися, представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити, судові витрати по справі просить покласти на позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 22.11.1997 р. який розірвано рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.10.2021 р. по справі № 676/5203/21(а.с.4).

В шлюбі сторонами придбано спірну квартиру АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу квартири від 31.08.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Саварчуком М.М., зареєстровано в реєстрі за № 4724, покупцем якої в договорі зазначено ОСОБА_2 відповідача по справі. Право власності відповідача на зазначену квартиру підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.12.2017 р. Зазначені обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу(а.с.6), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно(а.с.8).

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Як передбачено ч. 4 ст. 65 СК України договори купівлі-продажу створюють обов`язки для обох з подружжя і після розлучення.

За ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою відповідно до ЦК України.

За ч.1 ст..69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна заявленої після розірвання шлюбу застосовується позовна давність у три роки.

Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України.

Відповідно до п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

Враховуючи, що спірна квартира була набута сторонами під час шлюбу, сторони у справі мають рівні права на майно, оскільки придбане було за спільні кошти. Відповідачем позов визнано, про що вказано в його заяві до суду, за вказаних обставин вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтям 10, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України,, ст.ст. 57, 60, 61, 69-71 СК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, постановою пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

ухвалив:

позов задовольнити.

Провести поділ спільного сумісного майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на частку квартири АДРЕСА_1 , залишивши у власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) частку квартири АДРЕСА_1 .

На рішення учасниками судового розгляду може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02.10.2025 р.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Вдовичинський А.В.