№ 207/1963/25
№ 2-о/207/85/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м.Кам`янське

Південний районний суд міста Кам`янського у складі

головуючого судді Бушанської О.В.

при секретарі Трохименко К.О.

за участю

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа ОСОБА_3

про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 01.01.2016 по цей час.

Вказана заява обґрунтована тим, що заявниця постійно проживала по АДРЕСА_1 . У 2015 році вона познайомилась з ОСОБА_4 , через деякий час вони почали зустрічатися. ОСОБА_4 проживав у м.Кам`янське. Вони їздили один до одного в гості, проводили разом час. Вона не наважувалася переїхати до ОСОБА_4 у м.Кам`янське. Після того, як вона завагітнила від нього та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина, влітку 2018 року вона разом із сином переїхала до ОСОБА_4 у м.Кам`янське. Під час спільного проживання, вона не працювала, займалась доглядом за сином та веденням домашнього господарства. Єдиним джерелом доходів був заробіток ОСОБА_4 . 14.06.2024 ОСОБА_4 був мобілізований до лав ЗСУ. Вони вирішили офіційно одружитися, тому 06.07.2024 ОСОБА_4 на підставі його рапорту було надано один день для реєстрації шлюбу. Однак, у зв`язку з поганим транспортним сполученням, він запізнився і вони не встигли зареєструвати шлюб у той день. Більше ОСОБА_4 не надавали звільнення для вирішення питання щодо одруження. 14.08.2024 його направили для проходження служби до в/ч НОМЕР_1 під АДРЕСА_2 , де під час штурмових дій противника 11.12.2024 він зник безвісті. Після отримання від ІНФОРМАЦІЯ_2 сповіщення сім`ї №12/12560 від 26.12.2024 про факт зникнення безвісті ОСОБА_4 , заявниця звернулась за допомогою до ТЦК, де їй роз`яснили, що усі мобілізовані вправі залишити розпорядження на випадок певних бставин, а також - зразки свого ДНК. Відповідно до отриманої інформації, ОСОБА_4 зробив розпорядження на отримання допомоги на випадок його смерті на користь ОСОБА_1 та їх сина. Встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 пов`язано із виникненням у заявниці певних цивільних прав, пов`язаних з отриманням соціальних, комунальних та іших пільг, а також отримання спадкових прав.

Ухвалою Південного районного суду міста Кам`янського від 30.06.2025 відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку окремого провадження; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 18.08.2025 на 11:30 годин.

18.08.2025 у судове засідання з`явились заявниця, представник заявниці та заінтересована особа.

Заявниця та її представник підтримали подану заяву про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та просили її задовольнити.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення поданої ОСОБА_1 заяви.

18.08.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 22.09.2025 до 10:30 годин.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що у 2015 році ОСОБА_1 познайомилась з ОСОБА_4 , через деякий час вони почали зустрічатися. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився спільний син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час спільного проживання, заявниця не працювала, займалась доглядом за сином та веденням домашнього господарства.

14.06.2024 ОСОБА_4 був мобілізований до Збройних Сил України.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вирішили офіційно одружитися, тому 06.07.2024 ОСОБА_4 на підставі його рапорту було надано один день для реєстрації шлюбу. Однак, у зв`язку з поганим транспортним сполученням, він запізнився та вони не встигли зареєструвати шлюб у той день. Більше ОСОБА_4 не надавали звільнення для вирішення питання щодо одруження.

26.12.2024 за №12/12560 ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу ОСОБА_1 було надіслано сповіщення сім`ї №12/12560, в якому повідомлено що її цивільний чоловік навідник мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 зник безвісті 11.12.2024 в п.Курахове, Донецької області, внаслідок штурмових дій з боку противника.

З метою уточнення причин та умов, що сприяли зникненню безвісті 11.12.2024 військовослужбовця ОСОБА_6 було проведено службове розслідування, під час якого встановлено, що близькі родичі ОСОБА_4 - дружина ОСОБА_1 .

Відповідно відомостей з державного реєстру речових прав, ОСОБА_4 є власником 2/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Головою квартального комітету №9 Південного району міста Кам`янського Корнієнко О.І. 25.03.2025 в присутності мешканців ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було складено акт №46/9 про підтвердження факту проживання/непроживання осіб, який був затверджений посадовою особою відділу з питань діяльності ОСН та ОСББ Кам`янської міської ради Косенок І.М. Зміст цього акту свідчить про те, що в результаті обстеження помешкання за адресою: АДРЕСА_3 було встановлено, що за вказаною адресою проживають без реєстрації ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Вони перебувають у цивільному шлюбі, мешкали однією сім`єю за даною адресою з 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою ст.293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За приписами п.5 ч.1 ст.315 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною другою ст.3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення "член сім`ї" зазначено, що членами сім`ї є дружина (чоловік), їх діти і батьки, а також інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч.4 ст.3 СК України).

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, оскільки факт спільного проживання сам по собі без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склалися та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.

При цьому факт місця реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Так само факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не може бути встановлений лише показаннями свідків та наявністю спільних фотографій за відсутності інших доказів.

У судовому засіданні зацікавлена особа ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_4 є племінником її покійного чоловіка. ОСОБА_10 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. У 2017 році у них народився син. ОСОБА_11 завжди казав, що ОСОБА_12 з сином це його єдина сім`я. Він завжди піклувався про них, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ОСОБА_11 працював та матеріально забезпечував сім`ю, ОСОБА_12 займалась вихованням сина та веденням домашнього господарства. У грудні 2024 року ОСОБА_11 зник без вісті.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона перебувала у дружніх відносинах з ОСОБА_14 - матір`ю ОСОБА_4 , яка померла приблизно 4 роки тому. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 почали зустрічатися у 2015 році, у 2017 році у них народився син. З літа 2018 року вони стали проживати разом в одному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ОСОБА_11 працював вантажником, а також мав інший підробіток. Інна не працювала, вона займалась вихованням сина та веденням домашнього господарства. У грудні 2024 ОСОБА_11 зник без вісті.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що він працював разом з ОСОБА_4 в ТОВ "Руді". ОСОБА_10 він знає як дружину ОСОБА_11 . У 2018 році вони разом святкували першу річницю народження їх сина. У 2018 році свідок допомагав перевозити речі ОСОБА_16 з м.Жовті Води у м.Кам`янське. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 проживали в будинку батьків ОСОБА_11 у м.Кам`янське. Мати ОСОБА_11 померла у 2021 році, його батька він ніколи не бачив.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що ОСОБА_4 племінник її чоловіка. ЇЇ чоловік та батько ОСОБА_11 рідні брати, вони померли у 1996 році. Інну вона знає з 2018 року як дружину ОСОБА_11 , з цього часу вони разом проживають у м.Кам`янське. До цього вони проживали у м.Жовті Води. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вели спільне господарство, разом виховували їх сина. У грудні 2024 року ОСОБА_11 зник без вісті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги правову мету звернення заявниці до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу, який впливає на можливість реалізації ОСОБА_1 прав у сфері соціального забезпечення та спадкових прав; наявні в матеріалах справи докази та пояснення свідків, а також те, що в іншій спосіб, ніж в судовому порядку, заявниця позбавлена можливості встановити юридичний факт, суд доходить до висновку, що факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, в період з 01.01.2016 по даний час, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,76-78,81,89,265, 293,352, 354, 355 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 01.01.2016 по цей час.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Бушанська