Справа № 214/853/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Розстальної К. В.,

представника відповідача Тукало В.І.(в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2024 року Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», звернувшись до суду із даною позовною заявою, посилається на те, що 03.03.2021 року AT «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №9594887_ELITE. підписанням якого акцептував Публічну пропозицію АТ «Такскомбанк», яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов Договору.Заява договір оформлена (заповнена та підписана) у двох примірниках, по одному для Клієнта та для АТ «ТАСКОМБАНК» та є документом, що підтверджує відкриття поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів.

Відповідно до умов Кредитного договору Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 100 000,00 гривень; на поточний рахунок НОМЕР_1 строк дії кредитного ліміту становить 365 днів; відсоткова ставка за встановлення кредитного ліміту 48% відсотків річних. Штраф прострочення строків сплати ОМП становить 100,00 грн. Штраф застосовується за кожен факт порушення (п.3.6. р.1). Підписавши заяву-договір, відповідач підтвердив достовірність відомостей, обізнаності та розуміння. Виписка та Розрахунком заборгованості, доданими до даної позовної заяви. Дана інформація є відомою Боржнику. Разом із тим повідомляють, що умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку Позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Станом на 04.01.2024 року заборгованість Позичальника за Кредитним договором, становить 297 183,93 грн. в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 190 733,97 грн., заборгованість по відсоткам (в т. ч. прострочена) 106 449,96 грн., що підтверджується відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками (надаються в додатку).

04.07.2023 року № 15887/15887/70.2.1 директором Департаменту проблемних активів АТ «ТаскомБанк» надіслано на адресу ОСОБА_1 , сповіщення про наявність заборгованості за кредитом та необхідність її погашення у відповідні терміни, однак кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що стало наслідком утворення заборгованості, яку позивач просить стягнути та понесені судові витрати. Таким чином, Позичальником було грубо порушено умови Кредитного Договору, Умови надання та обслуговування Кредитної лінії, а також норми чинного законодавства.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.02.2024 року цивільну справу відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач своїм правом не скористався відзив на позовну заяву не надав.

Представником відповідача подано клопотання про витребування у позивача: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК документально підтверджені відомості довідкового із бухгалтерського обліку що до суми заборгованості відповідача за кредитним договором № 9594887_ELITE від 03.03.2021. У бухгалтерській довідці вказати вид заборгованості сума основного боргу та часу його виникнення, а за наявності суму штрафних санкцій за порушення умов договору та часу їх виникнення.

Ухвалою від 24.04.2024 витребувано від Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ) відомості про розмір заборгованості (детальний розрахунок заборгованості) ОСОБА_1 за кредитним договором № 9594887_ELITE від 03.03.2021, що виникла станом на 24.04.2024 із зазначенням сум по кожній складовій боргу.

На виконання ухвали від 24.04.2024 представником позивача суду надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 9594887_ELITE від 03.03.2021 станом на 24.04.2024, розмір якої становить 324949,47 грн.

Ухвалою від 25.03.2025 року враховуючи ціну позову, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що є безумовною обставиною розгляду справи за правилами загального позовного провадження у зв`язку з внесеними змінами до ЦПК України, суд вважає за необхідне перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Від представника позивача через Електронний суд надійшло клопотання, про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує просить суд задовольнити.

Від представник відповідача заперечує в задоволені позову, просить позивні вимоги позивача відмовити в повному обсязі.

Поряд з тим, представником відповідача суду надано клопотання про долучення до матеріалів справи довідки про залишок заборгованості та рух коштів від 14.02.2024, відповідно до якої Клієнт ОСОБА_1 по рахунку НОМЕР_1 станом на 14.02.2024 має баланс 0,00 грн. з урахуванням кредитного ліміту. Лише заявлено клопотання, представником відповідача Тукало В. І. про витребування доказів від АТ «Таскомбанк» документально підтверджені відомості довідкового із бухгалтерського обліку що до суми заборгованості відповідача за кредитним договором № 9594887_ELITE від 03.03.2021.

Ухвалою суду від 12 червня 2025 року закінчено підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази, у тому числі й ті, що відхилені судом, а так само і оцінка аргументів сторін:

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, при цьому, створивши учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

У відповідності з пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Цивільно процесуальним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 03 березня 2021 року відповідач ОСОБА_1 підписав анкету-заяву та уклав із АТ "Таскомбанк". Підписавши вищезазначену заяву-договір, позичальник погодився з тим, що Публічна пропозиція АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на вебсайті www.tascombank.com.ua, Умови підключення до клієнт-банку «ТАС24», Правила обслуговування корпоративних клієнтів і Тарифи банку разом з цією заявою-договором становлять Договір банківського обслуговування та є його невід`ємними частинами.

Водночас 03 березня 2021 року представником банку та відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту за карткою «Elite», у якому зазначено інформацію про умови кредитування. Так, відповідно до паспорта споживчого кредиту строк кредитування становить 365 місяців з автоматичною пролонгацією, мета отримання кредиту споживчі цілі, пільгову процентну ставку встановлено у розмірі 0,00001 % річних, базову процентну ставку 48 % річних. Тип процентної ставки фіксована, пеня відсутня. Штраф нараховується у розмірі 100 гривень за кожен факт прострочення сплати. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, становить 56 %.

У паспорті споживчого кредиту зазначено, що позичальник ознайомився з умовами кредитування та загальною вартістю кредиту.

Кредитні кошти відповідачу були надано у спосіб, зазначений у заяві-договору № 9594887_ELITE від 03.03.2021 року про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, отже, кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі.

Відповідно до розрахунку заборгованості судом встановлено, що відповідачем порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 24.04.2024 року має заборгованість 324949,47 грн.

Відповідно до списку «032» відправлення рекомендованим листом, відповідачу ОСОБА_1 за адресою її проживання: АДРЕСА_1 , банком АТ «ТАСКОМБАНК» направлялось Повідомлення-вимога № 15887/70.2.1 від 04.07.2023 року, щодо дострокового повернення кредитних коштів, однак відповідачем вимога не виконана, заборгованість не погашена (а.с.44-45).

Представником позивача АТ «ТаскомБанк» на виконання ухвали суду надано розрахунок заборгованості по кредитному договору № 9594887_ELITE від 03.03.2021 року укладеного з ОСОБА_1 станом на 24.04.2024 року становить 324949,47 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними і достатніми.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Про допустимість доказів зазначено у статті 78 ЦПК України, згідно вимог якої, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Згідно з процесуальним законодавством сторони мають певні права та обов`язки, реалізація яких, як правило, залежить від самих учасників процесу.

Надання доказів на підтвердження доводів і обставин, на які позивач посилається як на підставу свої вимог, є обов`язком саме позивача, і їх ненадання є неналежним виконання процесуальних прав та свідчить про те, що позивач не вчиняє активних дій для доведення обґрунтованості своїх вимог перед судом.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Своїми процесуальними правами сторони під час розгляду вищевказаної цивільної справи розпорядились на власний розсуд.

Надані Позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з Відповідача заборгованості.

На час розгляду справи в суді Відповідач простроченої кредитної заборгованості не погасив відповідно до отриманої інформації витребуваної судом, яка надійшла засобами поштового зв`язку від АТ «ТаскомБанк», відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договорм № 9594887_ELITE від 03.03.2021 року укладеного з ОСОБА_1 станом на 24.04.2024 року становить 324949,47 грн., що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду повинне бути не просто формально законним і обґрунтованим, а й справедливим за своєю суттю.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи (постанова Верховного Суду від 17 листопада 2021 року в справі № 755/5684/18-ц).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

В рішенні ЄСПЛ «Суомінен проти Фінляндії» (№ 37801/97, 01.07.2003р. §36) зазначено, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доводів сторін на підтвердження їхніх позицій, суд зобов`язаний виправдовувати свої дії і наводити обґрунтування своїх рішень.

Також в рішенні «Гірвісаарі проти Фінляндії" (№ 49684/99, 27.09.2001р. §30) ЄСПЛ вказує: «ще одне призначення належно обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам спору, що вони були почуті; також, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд судом вищої інстанції; лише за умови винесення обґрунтованого рішення забезпечується публічний контроль за здійсненням правосуддя».

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона позивача посилалася як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову сторони Позивача, з наведених вище мотивів та підстав.

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача.

В матеріалах справи містяться платіжна інструкція від 10 січня 2024 року, яке засвідчує той факт, що Позивачем при подачі позовної заяви сплачено 4457,76 грн. судового збору, які, враховуючи вищевикладені норми процесуального права, - повинні бути стягнені з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м.Київ, вул.С. Петлюри, 30, ідентифікаційний ) кредитну заборгованість за Заявою договором № 9594887_ELITE від 03.03.2021 року в розмірі 324949,47 грн. та понесені судові витрати в розмірі 4457,76 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Сіденко