Справа №295/842/25
УХВАЛА

18.09.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира у складі

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Ходоровської І.В.,

представника позивачів: ОСОБА_1 ,

представника відповідача 1: ОСОБА_2 ,

представника відповідача 2: Романишина М.М.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4

до Обслуговуючого кооперативу «Житловий комплекс «Грін-таун»,

Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Житомир Молодіжний»

про захист прав споживачів, визнання майнових прав на майбутній об`єкт нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , від імені яких діє представник ОСОБА_1 , звернулись до суду з позовною заявою, у якій просять:

визнати за ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , майнові права на майбутній об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру, будівельний номер АДРЕСА_1 » на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:031:0061 за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнати за ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , майнові права на майбутній об`єкт нерухомого майна, а саме: житлове приміщення, будівельний номер НОМЕР_3 загальною проектною площею 47,55 кв.м, на 8 поверсі в 2 під`їзді (секції), в об`єкті будівництва з проектною назвою: «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 » на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:031:0061 за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 27.01.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання.

10.03.2025 від представника відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Житомир Молодіжний» Романишина М.М. надійшло до суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Клопотання обґрунтоване тим, що правовідносини між позивачами та відповідачем 1, базуючись на договорах про сплату пайових внесків, не формують спеціальних майнових прав на майбутні об`єкти нерухомості згідно із Законом України «Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому». Це означає, що ці правовідносини не створюють права на конкретні майбутні об`єкти нерухомості, а тому їх можна розглядати виключно, як корпоративні відносини, що виникають у процесі управління пайовими внесками кооперативу.Предметом позовних вимог є визнання «майнових прав» на майбутні об`єкти нерухомості, які, на думку позивачів належить відповідачу 1, і створення яких (майбутніх об`єктів нерухомості) є предметом його статутної діяльності, при цьому позивачі є членами кооперативу відповідача 1, як юридичної особи, а підставою набуття «майнових прав» є правочини щодо сплати паю. Таким чином, спір по справі №295/842/25 виник з корпоративних відносин між учасниками юридичної особи позивачами та юридичною особою відповідачем 1, пов`язаних із статутною діяльністю юридичної особи відповідача 1: здійсненням будівництва житлових будинків, підставою виникнення яких (корпоративних відносин) є правочини щодо сплати паю (пайових внесків): договору про сплату пайових, тому згідно п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, такий спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.Заявник вважає, що з огляду на викладене вище, спір між позивачами та відповідачем 1 повинен бути класифікований як корпоративний, оскільки предмет спору не стосується права власності чи інших речових прав на майбутнє майно, але відображає спірні корпоративні відносини всередині кооперативу щодо майна кооперативу.

Представник відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Житомир Молодіжний» у судовому засіданніРоманишин М.М. у судовому засіданні у своїх поясненнях клопотання про закриття провадження підтримав та просив задовольнити.

Представник позивачів Гуртовенко Р.М. у судовому засіданні проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житловий комплекс «Грін-таун»Мелешко М.А.у судовому засіданні надав пояснення щодо клопотання про закриття провадження, за якими проти задоволення клопотання заперечив, просив відмовити за безпідставністю.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання, матеріали справи, дійшов наступного висновку.

За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, статей 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 20 ГПК України визначає коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, до якого віднесено справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, слід виходити з таких міркувань.

За змістом положень частин 1, 2 статті 96-1 ЦК України, права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та установчих документів товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.

Приписи статті 2 Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» визначено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність у сфері суспільного виробництва, спрямована на виробництво та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом. Під некомерційною господарською діяльністю розуміється господарська діяльність, що здійснюється без мети одержання прибутку.

Не можуть здійснювати господарську діяльність органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи.

Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законом.

Суб`єктами господарювання є:

господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, підприємства, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані у встановленому законом порядку;

громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Суб`єкти господарювання залежно від кількості працівників та обсягу доходів від будь-якої діяльності за рік можуть належати до суб`єктів мікропідприємництва, суб`єктів малого підприємництва, суб`єктів середнього підприємництва або суб`єктів великого підприємництва.

Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 ЦК України, згідно з положеннями яких, юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі. Непідприємницьким товариством є товариство, діяльність якого спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів і яке не має на меті одержання прибутку для його подальшого розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (сільськогосподарські кооперативи та сільськогосподарські кооперативні об`єднання, що діють без мети одержання прибутку, інші кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян, державні та комунальні некомерційні товариства тощо) та установи можуть, поряд із своєю основною діяльністю, здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо така діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України «Про кооперацію».

За змістом положень статей 2, 6, 9 цього Закону кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно- закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (статті 2, 23 Закону України «Про кооперацію»).

Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

У цій справі предметом позову є визнання майнових прав на об`єкти інвестування: майнові права на майбутній об`єкт нерухомого майна - квартиру, будівельний номер АДРЕСА_3 , загальною проектною площею 43,49 кв.м, на 4 поверсі в 2 під`їзді в об`єкті будівництва з проектною назвою: «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 » на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:031:0061 за адресою: АДРЕСА_2 ; житлове приміщення, будівельний номер 107 загальною проектною площею 47,55 кв.м, на 8 поверсі в 2 під`їзді (секції), в об`єкті будівництва з проектною назвою: «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 » на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:031:0061 за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, оскільки предметом даного позову є визнання майнових прав на об`єкти інвестування, за відсутності ознак спору з приводу відносин між членами кооперативу та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності кооперативу, чи спору щодо правочинів щодо паїв, суд приходить до висновку про підвідомчість даного спору судам загальної юрисдикції.

Керуючись статтями 1-12, 251, 255, 260-261, 352-355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Житомир Молодіжний» Романишина М.М. про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.А. Воробйова

Повний текст ухвали складено 25.09.2025.