Справа № 502/1443/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.

за участю секретаря судового засідання Кас`яненко О.Я.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області,

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадкове майно.

В обгрунтовання позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка на день смерті проживав в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , яка належала їй як власнику згідно Договору купівлі-продажу від 12.09.1972 року та Акту про закінчення будівництва від 12.07.1979 року, однак право власності на житловий будинок належним чином оформлено не було, оскільки фактично житловий будинок з 1972 року до 1979 року був перебудований. Інша 1/2 частина належала на підставі вищевказаних документів ОСОБА_1 . Оскільки заповітів на своє майно ОСОБА_3 не залишала, то після її смерті спадкування відбувалось за законом.

Після смерті ОСОБА_3 належне їй майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ) фактично прийняла її дочка ОСОБА_4 , оскільки звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого була відкрита спадкова справа № 128/2012, що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №81374601 від 01.06.2025 року.

В подальшому ОСОБА_4 спадщину належним чином не оформлювала.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , після смерті якої належне їй все спадкове майно успадкувала її дочка ОСОБА_2 за законом та за заповітом, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.06.2025 року та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.06.2025 року, однак свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 через відсутність правовстановлюючих документів отримано не було. Отримати Свідоцтво про право на спадщину не є можливим, оскільки відсутні правовстновчі документи на спадкове майно.

Відповідно до технічного паспорта від 25.06.2025 року, вбачається, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 складається: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 129,0 кв. метра, житлова площа 85,6 кв. метра), літ. «Б» гараж, літ. «В» - лазня, літ. «Г» комора №1-5; I - надвірні споруди.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд:

-встановити факт належності кожному по 1/2 частині житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 її 1/2 частини вказаного житлового будинку - за спадщиною ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

-визнати право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 129,0 кв. метра, житлова площа 85,6 кв. метра), літ. «Б» гараж, літ. «В» - лазня, літ. «Г» комора №1-5;I- надвірні споруди,в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

-визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 129,0 кв. метра, житлова площа 85,6 кв. метра), літ. «Б» гараж, літ. «В» - лазня, літ. «Г» комора №1-5;I - надвірні споруди як власником.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився.

Позивач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась.

Представник позивачів ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивачів, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 15.08.1960 року Шабельською Радою Краснодарського краю вбачається, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 . батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , актовий запис № 14 від 29.11.1943 року, /а. с. 12/.

Відповідно до договору купівлі продажу від 12.09.1972 року, посвідченого Кілійською державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим № 2393 вбачається, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 продали, а ОСОБА_3 , ОСОБА_1 придбали житловий будинку АДРЕСА_2 , /а. с. 17-18/.

Шлюб ОСОБА_10 , 1946 року народження та ОСОБА_11 , 1943 року народження був зареєстрований 25.06.1964 року Кілійським міськбюро ЗАГС Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , актовий запис № 93, /а. с. 13/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого повторно 05.12.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками записані ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , актовий запис № 368 від 02.10.1973 року, /а. с. 11/

Відповідно свідоцтва про народження, виданого 08.05.1950 року Кілійським рай ЗАГС вбачається, що ОСОБА_12 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , актовий запис № 178.

Згідно заповіту від 01.02.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори за реєстровим № 173 вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, яке на день її смерті буде їй належати, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, заповіла дочкам: ОСОБА_4 та ОСОБА_13 в рівних частинах.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 21.02.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 45, /а. с. 9/.

Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрита спадкова справа № 128/2012.

20.04.2012 року за вх. № 249 до Кілійської районної державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_13 , відповідно до якої, заявник приймає спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.04.2012 року за вх. № 248 від ОСОБА_4 , до Кілійської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 03.12.2021 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , актовий запис № 535, /а. с. 10/.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.06.2025 року, виданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 1416 вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 є її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з: квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , /а. с. 24/.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.06.2025 року, виданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 1417 вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 з врахуванням 1/2 частки спадкового майна, від якої відмовився чоловік спадкодавця ОСОБА_10 , є її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з: квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , /а. с. 25/.

Згідно технічного паспорта від 25.06.2025 року, складеного ФОП « ОСОБА_14 », вбачається, що житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 складається: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 129,0 кв. метра, житлова площа 85,6 кв. метра), літ. «Б» гараж, літ. «В» - лазня, літ. «Г» комора №1-5; I - надвірні споруди.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про належність по 1/2 частині житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 її 1/4 частини вказаного житлового будинку - за спадщиною ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За правилами частини першої статті 69, частини першої статті 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 та ч. 2 ст. 372 ЦК України з урахуванням положень п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при відкритті після нього спадщини. За відсутності доказів про те , що участь когось із учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, частки визначаються рівними. «У разі виділу частки із майна , що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними, законом або рішенням суду .

За приписами статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу, виданого з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов частковому задоволенню, оскільки після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину, прийняли за заповітом її дочки у розмірі по 1/4 частині, відповідно позивач ОСОБА_2 спадкує лише частину, яка належала її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Встановити факт належності по 1/2 частині житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 її 1/2 частини вказаного житлового будинку - за спадщиною ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на 1/4 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 129,0 кв. метра, житлова площа 85,6 кв. метра), літ. «Б» гараж, літ. «В» - лазня, літ. «Г» комора №1-5;I- надвірні споруди,в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 129,0 кв. метра, житлова площа 85,6 кв. метра), літ. «Б» гараж, літ. «В» - лазня, літ. «Г» комора №1-5;I - надвірні споруди як власником.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан