Провадження № 2/712/4814/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2025 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Токова С.Є., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту за майна, -

В С Т А Н О В И В:

16.09.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Деревянко В.Т. звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_2 , Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту за майна. Просить суд зняти арешт з нерухомого, рухомого майна та грошових коштів, що належать ОСОБА_1 , накладеного головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрипкою Т.В. в рамках виконавчого провадження № 77500908.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрипкою Т.В. перебуває виконавче провадження № 77500908 з примусового виконання виконавчих листів, виданих на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 грудня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно та на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2022 року народження.

Зазначив, що постановами головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрипки Т.В. від 20.03.2025, в рамках виконавчого провадження № 77500908 накладено арешти на все рухоме, нерухоме майно та грошові кошти ОСОБА_1

Станом на 01.09.2025 заборгованість по сплаті аліментів погашена, що підтверджується розрахунками № 90249, 90251 від 04.06.2025, № 127149 від 25.08.2025 та листом № 93031 від 09.06.2025 начальника Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчин О.

З метою зняття арешту, ОСОБА_1 звернувся із заявою до Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), однак у знятті арешту йому було відмовлено, вважає дії державної виконавчої служби незаконними та такими, що порушують його права та законні інтереси.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суддя враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 1, 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.5 постанови №5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» вказав, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Згідно зі ст. 4471 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»: Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином особа, яка не є стороною виконавчого провадження, має право звернутися до цивільного суду з позовною заявою про зняття арешту зі свого майна. У випадку ж, коли особа мала статус боржника у виконавчому провадженні, їй слід звертатись до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця в порядку, передбаченому розділом X Закону та відповідними розділами Цивільного процесуального кодексу.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові у справі № 725/3352/23 від 06 травня 2024 року, який суд в порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 року, у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням ст. ст. 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту.

У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Зі змісту позову убачається, що постановами головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрипки Т.В. від 20.03.2025, в рамках виконавчого провадження № 77500908, накладено арешти на все рухоме, нерухоме майно та грошові кошти ОСОБА_1 . Тобто ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні.

Як зазначено в п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», боржник не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання. У разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження.

Враховуючи наведені вище обставини, слід дійти висновку, що ОСОБА_1 наділений правом звернення до суду зі скаргою на дії, рішення державного виконавця в порядку приписів ст.4471 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі на № 340/25/19 від 22 січня 2020 року.

Таким чином, враховуючи, що виконавче провадження відкрите на виконання рішення суду, винесеному у цивільній справі, ОСОБА_1 у виконавчому провадженні є боржником, арешт на його майно та грошові кошти накладено постановами головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрипки Т.В. від 20.03.2025, в рамках виконавчого провадження № 77500908, тому позовна заява ОСОБА_1 про зняття арешту з не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п. 1 ч.1 цієї статті, суд роз`яснює позивачу, що він не позбавлений права з цими вимогами звернутися до відповідного адміністративного суду або до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства, а саме зі скаргою на дії державного виконавця в порядку ст.447-449 розділу VII ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 186, 260, 261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту за майна.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду із заявленими вимогами в порядку ст. ст. 4471-449 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя : С.Є. Токова