Справа № 606/552/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м.Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради Тернопільської області, про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради Тернопільської області, у якому просив:

- позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- змінити спосіб стягнення аліментів, що присуджені рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області по справі за №606/1406/23 від 12.09.2023 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, що стягуються з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на тверду грошову суму в розмірі 3000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що з відповідачем по справі позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2008, від якого народилося троє дітей, а саме: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 10.09.2020 шлюб між сторонами було розірвано, діти зареєстровані з позивачем. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12.09.2023 з відповідача в користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 20.07.2023 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

У позові вказано, що відповідач взагалі не цікавиться дітьми, їхнім духовним та фізичним розвитком, вихованням, станом здоров`я, вона самоусунулася від виконання обов`язків матері і така її поведінка є свідомою. Усі питання щодо дітей вирішуються позивачем без участі та підтримки відповідача, мати повністю втратила будь-який контакт з дітьми, останні знаходяться на повному утриманні позивача. Відповідач має борг щодо сплати аліментів станом на 18.03.2025 у розмірі 136846, 50 грн. Відтак, ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно дітей.

Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 16.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання.

30.06.2025 до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Теребовлянської міської ради у даній справі, затверджений рішенням виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області від 25.06.2025 №148.

Ухвалою суду від 18.08.2025 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.09.2025.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві міститься його прохання про розгляд справи у відсутності позивача.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином шляхом надіслання повістки рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою зареєстрованого місця проживання. При цьому, на електронну пошту суду 20.06.2025 від ОСОБА_2 надійшло звернення, у якому вказано, що вона не може з`явитися у судове засідання, оскільки перебуває закордоном, має дворічну дитину і має борг по аліментах, про який їй не було відомо. При наявності такого боргу вона не зможе повернутися назад у Польщу. Просить не позбавляти її батьківських прав, оскільки вона постійно пересилає гроші дітям та спілкується з ними. Хотіла забрати дітей у Польщу, однак позивач був проти.

Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Теребовлянської міської ради Тернопільської області до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує висновок органу опіки та піклування Теребовлянської міської ради у даній справі, затверджений рішенням виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області від 25.06.2025 №148.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх повній сукупності, встановив наступні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області 09.10.2008 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 1658, прізвище останньої після укладання шлюбу змінено на " ОСОБА_2 " (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі (а.с. 14).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сторони по справі (а.с. 15).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі (а.с. 16).

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12.09.2023 стягнуто зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 20.07.2023 і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.12-13).

Згідно довідки №16/9-08/67 від 24.03.2025, виданої старостою с.Мшанець, ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 , склад сім`ї зареєстрованих станом на 01.03.2025 наступний: дочка- ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 , син- ОСОБА_5 (а.с. 10).

Згідно довідки про неотримання аліментів №42078 від 19.03.2025 та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданих Тернопільським відділом ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, сукупний розмір заборгованості боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа № 060/1406/23 за період з 01.07.2023 по 28.02.2025, станом на 18.03.2025 становить 136846,50 грн (а.с.23-24).

Як вбачається з психолого-пелагогічних характеристик ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , виданих директором Мшанецької ЗОШ І-ІІІ ступенів Г.Левицькою, класними керівниками, питаннями належного виховання, навчання, утримання займається батько дітей, ОСОБА_2 з лютого 2021 року з сім`єю не проживає. За період навчання в початковій школі дочки ОСОБА_3 мати цікавилася навчанням, приймала участь у вихованні дочки, в старших класах матері жодного разу в школі не було. Щодо синів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 мати до певного часу брала участь у навчанні та вихованні дітей, однак після 2-3 класу не виконувала батьківські обов`язки, не проявляла інтересу до успіхів і невдач синів у навчанні. Маму неодноразово бачили в нетверезому стані (а.с.17-22).

Згідно висновку органу опіки та піклування міської ради про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 № 148 від 25.06.2025, органом опіки і піклування встановлено, що у грудні 2024 року, письмовим зверненням до органу опіки та піклування Теребовлянської міської ради Шкрибайло Андрій Степанович повідомив, що мати дітей ОСОБА_2 у 2020 році покинула дітей, не бере участі у вихованні, утриманні дітей, не цікавиться їх долею. Цим листом заявник просив про вжиття заходів щодо ОСОБА_2 .

На момент звернення було встановлено, що мати дітей ОСОБА_2 не є зареєстрованою на території Теребовлянської територіальної громади та тривалий час не проживає в с.Мшанець. Діти тривалий час здобували освіту в Мшанецькій ЗОШ І-ІІ ст.(до завершення навчального 2023/2024 року). На запит служби у справах дітей міської ради надійшли характеристики цього освітнього закладу на дітей, з яких зрозуміло, що мати до певного часу, в період початкової школи старших дітей, брала участь в навчанні і вихованні, згодом перестала цікавитися шкільним життям дітей та її бачили в нетверезому стані. Діти ніколи не перебували та не перебувають на обліку служби у справах дітей Теребовлянської міської ради (раніше - служби у справах дітей Теребовлянської райдержадміністрації) як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. На момент звернення батька до служби у справах дітей Теребовлянської міської ради він разом з усіма дітьми переїхали жити до м.Тернопіль.

Оскільки батько стверджував, що мати вже тривалий час вихованням дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , їх матеріальним забезпеченням та забезпеченням загальної освіти не займалася, всім цим він займаєтеся самостійно, місце перебування матері дітей йому невідоме та контактів з нею немає, а органи опіки та піклування/служби у справах дітей відповідають за соціально-правовий захист дітей за територіальним принципом - фактичним місцем проживання чи перебування дітей в населених пунктах територіальної громади. На цій підставі батькові було рекомендовано звертатися з питаннями, які стосуються соціально-правового захисту дітей чи здійснення заходів впливу на матір, яка не виконує її батьківських обов`язків, до служби у справах дітей Тернопільської міської ради, а також було роз`яснено підстави для можливого позбавлення батьківських прав матері.

На підставі звернення ОСОБА_1 до Теребовлянського районного суду з позовом про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей, зважаючи на те, що фактичне місце проживання дітей, батька та місце реєстрації проживання матері є у м.Тернопіль, як цього вимагає чинне законодавство, орган опіки та піклування звернувся з запитом до служби у справах дітей Тернопільської міської ради та Тернопільського міського центру соціальних служб з метою вивчення умов проживання позивача, відповідача та особливо дітей, встановлення наявності складних життєвих обставин дітей, а також з`ясування спроможності батька і матері виконувати їх батьківські обов`язки.

З психолого-педагогічних характеристик від 20.12.2024 Тернопільської ЗОШ І-ІІІ ст.№19, де діти навчаються з 02.09.2024 (один навчальний рік), зрозуміло що батько ОСОБА_1 приділяє належну увагу навчанню, вихованню усіх дітей, цікавиться освітнім процесом, бере активну участь у громадському житті класів. Мати ОСОБА_2 в період з 02.09.2024 по 20.12.2024 не бере участі в освітньому процесі дітей.

В ході вивчення справи про позбавлення батьківських прав, де орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради залучено третьою стороною, встановлено, що Тернопільським міським центром соціальних служб з метою оцінки потреб дітей здійснено візит за адресою АДРЕСА_2 . За висновком акту оцінки потреб сім`ї/особи встановлено, що ОСОБА_1 спроможний виконувати обов`язки з виховання дітей та доглядати за ними (лист Комунального закладу "Тернопільський міський центр соціальних служб" №79 від 19.05.2025).

Актом обстеження умов проживання від 15.05.2025, складеним представниками служби у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради за адресою проживання батька та дітей АДРЕСА_2 було встановлено, що неповнолітні разом з батьком живуть на 3 поверсі 9 поверхового будинку у квартирі з 2 кімнат загальною площею 67 кв.м., за договором оренди. Умови проживання задовільні, відповідають санітарно-гігієнічним вимогам, наявні всі необхідні речі побуту, діти мають окремі місця для сну та відпочинку, відповідний одяг та взуття,шкільне приладдя, планшет і телефони, робочий стіл. Стосунки у батька з дітьми доброзичливі. Зі слів батька, ОСОБА_2 не бере участі у вихованні дітей, наявна заборгованість зі сплати аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 18.03.2025 ОСОБА_2 - загалом 136846,50 грн.

У супровідному листі від 19.05.2025 №14427-Ю/2025 Тернопільської міської ради зазначено, що спеціалістами служби у справах дітей здійснено візит до ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3 , та застати мешканців житла не вдавалося, на залишений виклик в службу у справах дітей мати не з`являлася. Провести обстеження умов проживання матері не вдалося та з`ясувати її думку з порушеного питання в суді.

19.05.2025 в телефонному режимі ОСОБА_2 повідомила, що з 2021 року перебуває за межами України, а саме в Республіці Польща, вона повідомила, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач у своїй заяві до суду стверджує, що відповідачка, мати дітей, ухиляється від виконання обов`язків з виховання дітей, не цікавиться їх життям, не відвідує їх вдома, в школі, коштів на утримання не надає та навіть не телефонує їм. Це все вона робить свідомо.

Однак, отримавши від служби у справах дітей Тернопільської міської ради контактний номер для зв`язку у Польщі із ОСОБА_2 , служба у справах дітей Теребовлянської міської ради провела телефонну бесіду з матір`ю дітей, під час якої з`ясовано, що мати періодично передає дітям гроші для їх потреб (мати надіслала копії переказів з 2022 по 2025 рік на ім`я ОСОБА_11 (баби дітей) загальною сумою 72331,06 грн. Крім того, мати дітей стверджує, що передавала для дітей передачі, що не має документального підтвердження. ОСОБА_2 також надіслала копії письмово листування та дзвінків з дітьми через засоби соцмереж, зі змісту яких зрозуміло, що стосунки між мамою і дітьми систематично підтримуються, вони є теплими та довірливими. Але також зрозуміло, що комунікація відбувається без відома батька дітей, оскільки він, ймовірно, не заохочує спілкування дітей з матір`ю. З цього ж листування зрозуміло, що діти недавно довідалися від батька про стягнення аліментів з матері, очевидно за посередництвом візиту в сім`ю соціальних служб м.Тернопіль.

Психологом центру соціальних послуг міської ради 16.06.2025 проведено індивідуальну психологічну діагностику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (протоколи №№7,8,9), якими визначено, що психоемоційний стан дітей є стабільним.

Що стосувалося теми позбавлення батьківських прав матері дітей, то психолог з`ясувала, що ОСОБА_3 (14 років) підтримує зв`язок з матір`ю, періодично спілкується з нею, зберігаючи емоційну прив`язаність. У розмові на тему позбавлення батьківських прав зазначила, що раніше мала таке бажання, однак після усвідомлення юридичних і життєвих наслідків змінила свою думку. Наразі чітко висловлює небажання, щоб матір було позбавлено батьківських прав. Це свідчить про глибоку внутрішню роботу, емоційну зрілість та здатність розуміти складність ситуації.

У ОСОБА_12 (13 років) спілкування з матір`ю дуже обмежене. У темі позбавлення її батьківських прав ОСОБА_4 не зміг дати чіткої відповіді, зауваживши, що йому важко визначитися. На думку психолога, така невизначеність може бути наслідком емоційного конфлікту, недостатнього розуміння суті питання та водночас природного для підлітка бажання уникати гострих тем.

ОСОБА_5 (11 років) зазначає, що практично не пам`ятає мами, спілкування з матір`ю є дуже рідкісним. На запитання про позбавлення її батьківських прав не зміг дати чіткої відповіді, що, з погляду психолога, вказує на внутрішню розгубленість, можливо, не повне розуміння суті питання. У таких темах ОСОБА_5 схильний уникати глибокого аналізу й більше орієнтується на поточні позитивні емоції.

Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Діти ніколи не перебували на обліку служб у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації (до реформи децентралізації) та Теребовлянської міської ради з 2021 року.

Питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 слухалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини за участю батька неповнолітніх, а також матері дітей - онлайн.

Батько повідомив, що не знав про спілкування дітей з матір`ю та іншу її участь в житті дітей, на його думку, спілкування могло початися лише з моменту його звернення до суду з питанням позбавлення батьківських прав. Він також повідомив, що ОСОБА_2 багато років не займалася дітьми, покинула їх, вся відповідальність за дітей лягла на його плечі. ОСОБА_1 інформував про те, що у 2018 році ОСОБА_2 лікувалася від алкоголізму в м.Одеса, про що у нього є відповідна довідка.

Мати брала участь в обговоренні питання позбавлення її батьківських прав. Вона висловила незгоду з цим, мотивувала це бажанням брати участь в житті дітей. Однак вона зауважила, що не має можливості приїхати в Україну, бо виховує дворічну дитину, в якої немає проїзного документу, а залишити її з батьком теж не може через те, що він зайнятий працею.

Виходячи з вищенаведеного, взявши до уваги аргументи батьків і думки дітей, спираючись на рішення комісії з питань захисту прав дитини від 20.05.2025 №23, зважаючи на недостатність підстав для застосування крайнього заходу впливу на матір, захищаючи права та інтереси неповнолітніх, поважаючи думки дітей, яким є більше 10 років, та які відповідно до їх віку мають право брати участь у вирішені важливих питань щодо їх життя, орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради вважає недоцільним та безпідставним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 38-43).

До вказаних правовідносин щодо позбавлення батьківських прав суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із частиною першою статті 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною четвертою статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК.

Згідно з абзацом 2 пунктом 18 вищезгаданої Постанови, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

Отже, позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

В постанові Верховного Суду від 13.03.2019 по справі № 631/2406/15-ц зазначено, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо.

Слід також врахувати, що відповідно до статті 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

В свою чергу, відповідно до статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Судом враховано думку дітей, висловлену при спілкуванні із психологом центру соціальних послуг міської ради, а саме, що дочка ОСОБА_3 спілкується із матір`ю, підтримує з нею зв`язок, висловлює небажання щоб матір було позбавлено батьківських прав, сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що спілкування із матір`ю обмежене, не змогли дати чіткої відповіді щодо позбавлення матері батьківських прав.

Згідно положень статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Орган опіки і піклування, захищаючи інтереси дітей, дійшов висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, судом дійсно встановлена винна поведінка відповідача, як матері, що виявилась у неналежному виконанні батьківських обов`язків по відношенню до дітей, тому, що вона явно недостатньо приділяла уваги участі у їх вихованні, духовному та моральному розвитку, як це передбачено статтею 150 СК України.

Разом з тим, суд зважає і на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, що тягне за собою серйозні правові наслідки, як для матері (батька), так і для дитини і допускається лише коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, обов`язково виходить із інтересів дітей.

В даному конкретному випадку встановлено беззаперечне намагання відповідача підтримувати спілкування із дітьми та виконувати батьківський обов`язок, зокрема, щодо їх матеріального забезпечення. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав також свідчить про її інтерес до дітей.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено на позивача.

В порушення зазначених вимог позивачем не надано належних та допустимих доказів винної поведінки відповідача щодо умисного злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків. У справі відсутні жодні докази застосування до відповідача будь-яких заходів впливу з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування. Також позивачем не доведено, в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дітей в разі застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

Приймаючи рішення у справі суд враховує висновок Органу опіки та піклування Теребовлянської міської ради, яким визнано за недоцільно позбавляти батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд враховує також висновки Верховного Суду у постанові від 09.10.2024 у справі №755/17233/16-ц про те, що нестабільна участь матері в житті доньки спричинена конфліктом між сторонами, проживанням відповідача на відстані від дитини, фізична неможливість спілкування матері з донькою через проживання на відстані один від одного не може бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

Таким чином, судом не встановлена наявність кожного окремо і усіх у сукупності факторів, зазначених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав».

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовної вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав слід відмовити.

До правовідносин щодо позовної вимоги про зміну способу стягнення аліментів суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до вимог статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, враховуючи зміст статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок неодноразово наводив Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 22.05.2019 у справі № 444/2619/16-ц, від 18.09.2019 у справі №127/12177/17-ц, від 23.05.2022 у справі №752/26176/18.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими статтею 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Частина друга статті 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В обгрунтування позовних вимог щодо зміни розміру аліментів, позивач лише вказує на те, що відповідач, на його думку, працює та отримує закордоном дохід, а тому може сплачувати більший розмір аліментів. Також зазначає, що в сучасних реаліях збільшилися видатки на утримання та виховання дітей. При цьому, позивач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження вказаних доводів. За таких обставин позовні вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4,12,76,80,81,247,265,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради Тернопільської області, про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради Тернопільської області контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради, місцезнаходження: вулиця Кн.Василька, 104а, місто Теребовля, Тернопільська область, .

Повний текст рішення суду складено 29.09.2025.

Суддя А.В.Мельник