Справа № 474/1063/24
Провадження № 6/474/10/25
УХВАЛА

про розстрочення виконання рішення суду

24.09.25р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянув у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

02.10.2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0 від 01.05.2023р. у розмірі 90 573 грн. 17 коп., та судові витрати у розмірі 7 422 грн. 40 коп.

Рішенням суду від 09.05.2025р. позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01.05.2023р. в сумі 77 158 грн. 44 коп. - заборгованість за тілом кредиту, судовий збір в сумі 2 063 грн. 64 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 4 259 грн. 50 коп.

18.08.2025р. представниця відповідача Черниш А.А. звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду від 09.05.2025р. строком на 10 місяців з дня постановлення ухвали суду, шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 8 348 грн. 16 коп.

Заява обґрунтована тим, що на даний час у відповідача склалися обставини, які ускладнюють виконання рішення суду. На його утриманні перебуває малолітній син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також кожного місяця відповідач оплачує спожиті ним та його сім`єю комунальні послуги, покриває витрати на харчування, придбання одягу та інші щоденні потреби.

Єдиним джерелом доходу відповідача є грошове забезпечення за основним місцем роботи - старший інспектор-черговий у Головному управлінні Національної поліції в Миколаївській області. Згідно довідки про доходи № 135/28/1-2025 від 14.08.2025р. дохід відповідача за лютий-липень 2025 року становить 224 820 грн. 48 коп.

Рішенням суду з відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором, витрати на оплату судового збору та на правову допомогу, що загально складає 83 481 грн. 58 коп. Тобто сума стягнутої з нього заборгованості становить 37,13 % від усього його доходу за 6 попередніх місяців. Виплата даного боргу одноразовим платежем поставить відповідача та його сім`ю у скрутне матеріальне становище. При цьому, виходячи з такої суми боргу, відповідач може сплачувати вищевказану суму протягом 10 місяців рівними частинами.

Також представниця позивача просить суд врахувати, що відповідач не намагається ухилитися від виконання рішення суду, а навпаки лише просить надати можливість сплачувати ці кошти поетапно, цим самим виявляє ініціативу до добровільного погашення заборгованості, що, на її думку, однозначно в інтересах самого позивача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки не повідомив.

Відповідач та його представниця ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки не повідомили. Водночас 15.09.2025р. представниця відповідача звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її та відповідача відсутності.

Враховуючи приписи ст.ст. 211, 223, 435 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про розстрочення виконання рішення суду за відсутності учасників судового розгляду, оскільки неявка останніх не перешкоджає розгляду вказаної заяви.

Розглянув заяву про розстрочення виконання рішення суду, судом встановлено таке.

Як вказано вище 02.10.2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0 від 01.05.2023р. у розмірі 90 573 грн. 17 коп., та судові витрати у розмірі 7 422 грн. 40 коп.

Рішенням суду від 09.05.2025р., яке набрало законної сили 12.06.2025р., позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01.05.2023р. в сумі 77 158 грн. 44 коп. - заборгованість за тілом кредиту, судовий збір в сумі 2 063 грн. 64 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 4 259 грн. 50 коп.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочення виконання рішення суду представниця відповідача Черниш А.А. вказує, що відповідач має лише дохід за основним місцем роботи, за рахунок якого утримує свого малолітнього чина та сім`ю, платить комунальні послуги.

З наданих до заяви доказів вбачається, що відповідач є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане 16.02.2016р. Виконавчим комітетом Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області).

Згідно довідки про доходи № 135/28/1-2025 від 14.08.2025р. відповідач працює на посаді старшого інспектора-чергового у Головному управлінні Національної поліції в Миколаївській області та його дохід за лютий-липень 2025 року становить 224 820 грн. 48 коп.

Встанови вказані обставини, суд приходить до такого висновку.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, які кореспондуються зі ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Водночас ч.ч. 1-5 ст. 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Заява про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У постанові від 04.06.2019р. у справі № 916/190/12 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що розстрочення - це виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною.

Таким чином, розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання, у тому числі в частині строків його виконання. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

У постанові від 19.06.2019р. у справі № 2-55/10 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Частиною 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В силу ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

В свою чергу, ч. 5 ст. 263 ЦПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, з огляду на вищевикладене вбачається, що задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Водночас, обставини на які посилається представниця відповідача Черниш А.А., як підстави для розстрочення виконання рішення суду, не відповідають критеріям винятковості, особливості та надзвичайності.

При цьому, слід зазначити, що долученні до заяви докази підтверджують лише факт, що відповідач є батьком, офіційно працевлаштований та отримує відповідну заробітну плату.

Однак в матеріалах справи відсутні жодні докази, які б підтверджували наявність у відповідача сім`ї, членів якої він матеріально забезпечує та утримує, в тому числі, перебування на утриманні відповідача малолітнього сина, та розмір витрат, які відповідач реально несе на забезпечення та утримання вказаних осіб. Також відсутні докази на підтвердження відсутності у відповідача інших доходів чи майна, на яке можливо звернути стягнення.

Таким чином, з огляду на вищевикладене в сукупності, заява про розстрочку виконання рішення суду є безпідставна та необґрунтована, а відтак не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259-263, 435 ЦПК України, -

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ф.Г. Сокол