Справа № 603/260/25
Провадження №2/603/183/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті його баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 0,7290 га та 1,0975 га згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 068896, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Завадівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, з кадастровими номерами :01:001:0848 та :01:001:0430. Вказане майно ОСОБА_3 заповіла його батьку ОСОБА_2 . Останній прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем та, окрім того, у шестимісячний строк звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, проте за життя не оформив своїх спадкових прав.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_2 відкрилася спадщина на вищевказані земельні ділянки, яку він прийняв, оскільки належить до спадкоємців першої черги за законом і на момент відкриття спадщини постійно проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем. Проте позивач не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. З огляду на наведені обставини просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

У письмових поясненнях представник третьої особи адвокат Рокетська С. В. зазначила, що АТ КБ «ПриватБанк» вважає позов ОСОБА_1 безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню. Вказує, що визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку можливе лише у виняткових випадках за наявності обставин, що перешкоджають нотаріальному оформленню спадщини. Проте позивач не надав доказів вчинення будь-яких дій щодо відновлення втрачених правовстановлюючих документів, як і не надав доказів, що свідчать про неможливість нотаріального оформлення спадкових прав. Окрім того, представник третьої особи звертає увагу на те, що у спадкодавця ОСОБА_2 існують зобов`язання (заборгованість) перед АТ КБ «ПриватБанк», які ні у добровільному порядку, ні за рішенням суду не були виконані.

У повідомленні АТ КБ «ПриватБанк» № SAMDNS196 від 03.09.2025 року, адресованого Монастириській державній нотаріальній конторі, АТ КБ «ПриватБанк» вказує про відсутність претензій до спадкоємців ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповіді на письмові пояснення третьої особи представник позивача адвокат Андрусенко І. Я. зазначив, що правовстановлюючий документ на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню втрачено, про що ОСОБА_1 розмістив відповідне оголошення у газеті. Також у позивача відсутня можливість відновити втрачений державний акт, оскільки отримати його дублікат неможливо через відсутність встановленої процедури. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню, а у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна інформація про належність ОСОБА_3 лише земельної ділянки площею 0,1698 га з кадастровим номером :03:001:0250, яка не є предметом розгляду цієї справи. Вважає, що ефективним способом захисту за таких обставин буде визнання за позивачем права власності на спадкове майно у судовому порядку. Окрім того, представник позивача звертає увагу на те, що у ОСОБА_1 як спадкоємця ОСОБА_2 відсутня заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 03.09.2025 року, адресованим Монастириській державній нотаріальній конторі. З огляду на наведені обставини просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 15.05.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у Монастириської державної нотаріальної контори інформації про те, чи заведено спадкові справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 01.07.2025 року задоволено заяву представника позивача та залучено до участі у справі АТ КБ «ПриватБанк» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 29.07.2025 року підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Андрусенко І. Я. у судове засідання не з`явилися, проте у відповіді на письмові пояснення третьої особи представник позивача просить розглянути справу за їхньої відсутності.

Представник відповідача Монастириської міської ради у підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності представника Монастириської міської ради. З обставинами, викладеними у позові, Монастириська міська рада погоджується та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повторно не забезпечила явку представника у судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд установив такі обставини.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02.07.1977 року позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.06.1952 року ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Як видно зі змісту фотокопії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 068896 від 21.05.2003 року, бабі позивача ОСОБА_3 належала земельна ділянка загальною площею 1,83 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Завадівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, до складу якої входять земельні ділянки площею 1,10 га та 0,73 га з кадастровими номерами :01:001:0430 та :01:001:0848.

Внесення даних вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджується долученими до матеріалів справи витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 та № НВ-025 від 14.04.2025 року, згідно з якими земельним ділянкам площею 1,0975 га та 0,7290 га, що належали ОСОБА_3 згідно з державним актом серії ТР № 068896 від 21.05.2003 року, присвоєно кадастрові номери :01:001:0430 та :01:001:0848.

Належність ОСОБА_3 державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 068896 від 21.05.2003 року також підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.2131-2075/2-25 від 15.05.2025 року. Зі змісту цієї відповіді, окрім того видно, що виготовити дублікат вищевказаного державного акта неможливо.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 068896 від 21.05.2003 року втрачено, про що розміщено оголошення у місцевій газеті «Вісті Придністров`я» (редакція від 04.09.2020 року).

Як видно зі змісту інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 443563148 від 15.09.2025 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна інформацію про належність ОСОБА_3 лише земельної ділянки площею 0,1698 га з кадастровим номером :03:001:0250.

ОСОБА_3 (баба позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 13.05.2013 року.

Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 233/01-16 від 20.05.2025 року після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведено спадкову справу № 327 за 2013 рік.

Із матеріалів вказаної спадкової справи видно, що за життя ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений 02.07.2012 року секретарем Завадівської сільської ради Балацькою М. Я., (реєстровий № 51), яким заповіла належну їй згідно з державним актом серії ТР № 068896 від 21.05.2003 року земельну ділянку (пай) площею 1,83 га своєму синові ОСОБА_2 , а житловий будинок АДРЕСА_1 , та все те, на що за законом матиме право, ОСОБА_7 .

Як видно зі змісту довідок № 819 та № 820 від 07.11.2013 року, виданих виконкомом Завадівської сільської ради, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті проживала на АДРЕСА_1 .

08.11.2013 року ОСОБА_2 (батько позивача) та ОСОБА_7 звернулися до Монастириської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25.05.2015 року ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належний ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , а 18.11.2023 року на земельні ділянки площею 0,1700 га та 0,1700 га, призначені для ведення особистого селянського господарства, розташовані у с. Коржова Чортківського району Тернопільської області, з кадастровими номерами :03:001:0247 та :03:001:0248.

Батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 08.07.2015 року.

Згідно з довідкою № 162 від 12.05.2025 року, виданою виконавчим комітетом Монастириської міської ради, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживав та був зареєстрований разом зі своїм сином ОСОБА_1 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 233/01-16 від 20.05.2025 року після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу № 178 за 2015 рік.

З матеріалів цієї спадкової справи видно, що її заведено на підставі претензії кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк», поданої у порядку, визначеному ст. 1281 ЦК України, у зв`язку із наявністю у спадкодавця ОСОБА_2 заборгованості перед банком у розмірі 6990,94 грн.

Як видно зі змісту повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» № SAMDNS196 від 03.09.2025 року, адресованого Монастириській державній нотаріальній конторі, АТ КБ «ПриватБанк» не має претензій до спадкоємців ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 213/02-31 від 02.05.2025 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,7290 га та 1,0975 га згідно з державним актом на право власності на змельну ділянку серії ТР № 068896, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, що залишилися після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, що передбачено ч. 1 ст. 1235 ЦК України.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що передбачено ст. 1261 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У силу ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що бабі позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , належали земельні ділянки площею 0,7290 га та 1,0975 га згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 068896, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Завадівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, з кадастровими номерами :01:001:0848 та :01:001:0430. Вказані земельні ділянки ОСОБА_3 заповіла своєму синові ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, проте за життя не оформив свої права на це спадкове майно. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , першої черги за законом, спадщину прийняв. Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, відсутні. Водночас через втрату правовстановлюючого документа на майно, що підлягає спадкуванню, позивач не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. Отже, існують об`єктивні перешкоди в оформленні спадкових прав позивача у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим суд критично оцінює доводи представника третьої особи, викладені у письмових поясненнях, та вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, визнавши за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1216-1218, 1223, 1225, 1235, 1258, 1261, 1268-1270, 1281, 1296 ЦК України, ст. 81 ЗК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 82, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,7290 га з кадастровим номером :01:001:0848, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Завадівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 068896;

- земельну ділянку площею 1,0975 га з кадастровим номером :01:001:0430, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Завадівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 068896.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Монастириська міська рада, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, .

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова