ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 210/891/23

провадження № 61-10438св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 ,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2024 року в складі колегії суддів: Зубакової В. П., Бондар Я. М., Тимченко О. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 , та просила: встановити факт її сумісного проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 09 червня 2016 року по 20 квітня 2022 року; визнати спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, 2003 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , та гараж № НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі «ІНФОРМАЦІЯ_4» за адресою: АДРЕСА_2 .

На обґрунтування позову зазначала, що у період з 09 червня 2016 року по 20 квітня 2022 року вона проживала з ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, піклувались один про одного, проводили разом дозвілля, а також мали взаємні права та обов`язки, які притаманні чоловіку і дружині.

21 вересня 2017 року за рахунок спільних коштів вони придбали квартиру АДРЕСА_1 , в якій проживали разом, що підтверджується актом про її фактичне проживання за цією адресою без реєстрації з 21 вересня 2017 року по цей час.

Крім того, у період проживання однією сім`єю за рахунок спільних коштів вони придбали автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport 2003 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , та гараж № НОМЕР_2 в Гаражно-будівельному кооперативі «ІНФОРМАЦІЯ_4» за адресою: АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

У березні 2019 року ОСОБА_5 було подано декларацію № 0001-082T-MOO про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, в пункті 1.12 якої ним зазначено ОСОБА_1 та її контактний номер телефону як довірену особу пацієнта, для повідомлення у разі настання з ним екстреного випадку.

Коли чоловік помер, вона займалась його похованням, та, відповідно несла всі пов`язані з цим витрати, отримала свідоцтво про смерть та лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_5 .

У неї наявні оригінали всіх правовстановлюючих документів на квартиру, автомобіль, гараж, собаку, в тому числі розписка продавця квартири ОСОБА_6 від 21 вересня 2017 року, в якій зазначено, що вона отримала від ОСОБА_5 кошти в якості оплати по договору купівлі-продажу за квартиру АДРЕСА_1 , і що ці кошти передані у її присутності.

Короткий зміст судових рішень в справі

Рішенням Металургійного районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2024 року позов задоволено.

Встановлено факт сумісного проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 09 червня 2016 року до 20 квітня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано спільною сумісною власністю подружжя та визнано за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, 2003 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , та гараж № НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі «ІНФОРМАЦІЯ_4» за адресою: АДРЕСА_2.

Суд першої інстанції виходив зі встановлення під час розгляду справи тієї обставини, що з 09 червня 2016 року до 20 квітня 2022 року позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_5 проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, мали спільний побут та бюджет, вели спільне господарство, виконували взаємні права та обов`язки. Ці обставини підтверджені показаннями свідків.

Під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не перебували у шлюбних відносинах із іншими особами.

Враховуючи викладене, спірна квартира, автомобіль та гараж є об`єктом права спільної сумісної власності позивача ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_5 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2024 року рішення Металургійного районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_1 не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 у період з 09 червня 2016 року до 20 квітня 2022 року.

Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2024 року та залишити в силі рішення Металургійного районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

На обґрунтування касаційної скарги зазначала про застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року в справі № 6-1026цс15 та у постановах Верховного Суду від 22 серпня 2018 року в справі № 644/6274/16-ц, від 17 жовтня 2018 року в справі № 587/302/16, від 30 січня 2019 року в справі № 158/2229/16-ц, від 14 березня 2019 року в справі № 320/4964/17, від 03 липня 2019 року в справі № 554/8023/15-ц, від 07 грудня 2020 року в справі № 295/14208/18-ц, від 23 вересня 2021 року в справі № 204/6931/20, від 08 грудня 2021 року в справі № 369/16486/18, від 22 лютого 2022 року в справі № 642/8107/14-ц, від 05 серпня 2022 року в справі № 442/3303/20, від 11 листопада 2022 року в справі № 752/2546/19, від 15 березня 2023 року в справі № 519/475/17, від 08 травня 2023 року в справі № 753/1902/21, від 18 грудня 2023 року в справі № 361/5135/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Вона надала безліч доказів на підтвердження факту спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_5 , а не лише показання свідків та спільні фотографії.

Апеляційний суд порушив статтю 89 ЦПК України, не надав об'єктивну оцінку зібраним нею доказам про наявність з ОСОБА_5 спільного побуту, бюджету та взаємних прав і обов'язків, притаманних подружжю.

Дніпровський апеляційний суд у постанову від 18 червня 2024 року зробив неправильні висновки про застосування постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц, помилково вказав, що нею обрано неправильний спосіб захисту порушених прав та не зазначив, який спосіб захисту є ефективним.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2024 року відкрито касаційне

провадження у справі та витребувано її матеріали з Металургійного районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

04 вересня 2024 року справа № 210/891/23 надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів

та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного

провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або

апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може

встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були

встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність

або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над

іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, 2003 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 та гаражу № НОМЕР_2 в Гаражно-будівельному кооперативі «ІНФОРМАЦІЯ_4» за адресою: АДРЕСА_2 .

До приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської І. із заявою про прийняття спадщини звернулися діти померлого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_4 , та позивач ОСОБА_1 , яка з її слів проживала із померлим як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу.

Квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5 набув у власність 21 вересня 2017 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_6 . Грошові кошти за квартиру були передані в присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , що підтверджується відповідною розпискою.

Відповідно до акту проживання від 28 грудня 2022 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_2 та засвідченого ТОВ «Сітісервіс-КР», ОСОБА_1 з 21 вересня 2017 року проживає без реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 .

10 липня 2018 року за ОСОБА_5 було зареєстроване право власності на автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, 2003 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 .

09 липня 2018 року ОСОБА_5 як покупець уклав з ОСОБА_8 договір купівлі-продажу, за умовами якого придбав гараж № НОМЕР_2 в Гаражно-будівельному кооперативі «ІНФОРМАЦІЯ_4» за адресою: АДРЕСА_2.

У пункті 7.3 договору ОСОБА_5 підтвердив, що на момент купівлі вищевказаного гаража у шлюбі не перебуває і ні з ким не проживає однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

На підтвердження факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , ОСОБА_1 надала: фотографії, копії правовстановлюючих документів на належне ОСОБА_5 майно, копії свідоцтва про смерть, лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті ОСОБА_5 , копії квитанцій про оплату комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1 за період з травня по грудень 2022 року, копії чеків на підтвердження придбання побутової техніки у 2019 та 2021 році.

У декларації ОСОБА_5 №0001-082Т-8МОО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, від 28 березня 2019 року зазначено ОСОБА_1 як довірену особу пацієнта для повідомлення у разі настання з ним екстреного випадку.

Відповідно до показань допитаних в суді першої інстанції свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з 2016 року проживали однією сім`єю, проте подружні стосунки не реєстрували. Обидва працювали, мали єдиний бюджет, розподіл якого здійснювали спільно. Їхні рішення про придбання майна були спільними, спірну квартиру, автомобіль та гараж позивач та померлий купили разом і в подальшому ремонт робили за спільні кошти.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.

Слід зазначити, що факт спільного проживання сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю.

Показання свідків та спільні фотографії сторін не можуть свідчити про факт спільного проживання сторін однією сім`єю без державної реєстрації і не можуть бути визначальними у вирішенні даного питання (висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 28 червня 2023 року в справі № 357/9241/21).

За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу відсутні і підстави, передбачені статтею 74 СК України, вважати майно таким, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши, що позивач не надав належних доказів, які підтверджували б факт її спільного проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, ведення ними спільного господарства, наявність спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків починаючи з 09 червня 2016 року по 20 квітня 2022 року, зокрема, у період придбання спірного нерухомого майна, врахувавши, що показання свідків і надані спільні фотографії не можуть беззаперечно підтвердити існування усталених сімейних відносин, притаманних подружжю, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Висновки апеляційного суду не суперечать правовим висновкам, викладеним Верховним Судом у зазначених в касаційній скарзі постановах.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення,

касаційний суд не встановив.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі

колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко