Провадження № 2-о/761/487/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2025р. на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшли за підсудністю від Дніпровського районного суду м. Києва матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, згідно вимог якої заявник просив суд:

1.Заборонити заінтересованій особі наближатися до заявника, його дружини та неповнолітніх дітей на відстань ближче сто метрів;

2.Заборонити заінтересованій особі контактувати із заявником та членами його сім`ї будь-якими засобами зв`язку;

3.Заборонити заінтересованій особі вчиняти будь-які дії, що можуть загрожувати життю заявника, його здоров`ю та психологічному стану;

4.Зобов`язати заінтересовану особу утриматись від погроз, образ, переслідувань та інших протиправних дій відносно заявника та його родини;

5.Вжити інших заходів, які суд вважатиме за необхідне для забезпечення безпеки заявника та його сім`ї.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 19 вересня 2025р. заяву передано до провадження судді Волошина В.О.

Під час вивчення матеріалів вказаної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 350-4 ЦПК України.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2025р. вказану заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

24 вересня 2025р. за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» заявнком скеровано до суду заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 19 вересня 2025р.

Згідно змісту заявлених вимог заяви про усунення недоліків, заявник просив суд:

1.Заборонити заінтересованій особі наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця проживання сім`ї заявника ( АДРЕСА_1 );

2.Заборонити заінтересованій особі контактувати із заявнкиом та членами його сім`ї будь-якими засобами зв`язку (телефонні дзвінки, SMS, месенджери, соціальні мережі, електронна пошта);

3.Зобов`язати заінтересовану особу утримуватися від будь-яких форм домашнього насильства, у тому числі: погроз, образ, переслідувань; псування майна; будь-яких інших протиправних дій, що загрожують життю, здоров`ю чи психологічному стану родини заявника;

4.Видати обмежувальний припис строком на 6 місяців.

Повно та всебічно дослідивши заяву про усунення недоліків, суд дійшов висновку, що стороною заявника вимог ухвали суду про залишення заяви без руху від 19 вересня 2025р. у повному обсязі виконано не було, та відповідно не усунуто недоліків вказаної заяви, а відтак, заяву слід визнати неподаною і повернути заявнику, виходячи із наступного.

Суд приймає до уваги, що згідно висновків Європейського суду з прав людини, право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Так, на виконання вимог ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2025р., стороні заявника, серед іншого, необхідно було:

-уточнити суб`єктний склад учасників справи, оскільки, як вбачалось із змісту вимог, заявник звернувся до суду не лише у своїх інтересах, а й у інтересах своєї дружини та дітей, при цьому заява була підписана лише заявником, як і у суб`єктному складі не було вказано інших осіб, що було процесуально недопустимо та підлягало уточненню з боку заявника/заявників;

-конкретизувати зміст усіх заявлених вимог максимально чітко та детально, оскільки зміст вимог у наявній редакції був неконкретизованим в частині відсутності відомостей про місця, до яких заявник просив суд заборонити заінтересованій особі наближатись, в частині зазначення конкретних засобів зв`язку, за допомогою яких заявник просив суд заборонити заінтересованій особі контактувати із заявником та його сім`єю. Як і не було конкретизовано які дії необхідно заборонити заінтересованій особі, що можуть загрожувати життю, здоров`ю та психологічному стану заявника та його родини;

-надати суду докази, які б підтверджували подачу заяви до поліції щодо вчинення домашнього насильства та отримання та/чи опрацювання вказаної заяви поліцією, а також її подальний рух.

Виправлену редакцію позовної заяви необхідно було подати стороні заявника до суду з урахуванням ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Разом із тим, всупереч вищезгаданим вимогам ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2025р. заявником було подано до суду заяву про усунення недоліків, у якій останній знову звернувся до суду не лише у своїх інтересах, а й у інтересах своєї родини, при цьому, уточнивши суб`єктний склад заявників по тексту заяви ( ОСОБА_3 - дружина заявника, ОСОБА_4 - малолітній син заявника, ОСОБА_5 - малолітня донька заявника). Разом із тим, вказана заява підписана лише заявником, зважаючи на те, що подана за допомогою засобів підсистеми ЄІСТС «Електронний суд». Підпису дружини заявника - ОСОБА_3 вказана заява не містить, як і не містить повноважень заявника (довіреності) на представництво інтересів своєї дружини у суді. Також матеріали заяви про усунення недоліків не містять доказів того, що заявник має право звертатись до суду і в інтересах малолітніх дітей як законний представник (відсутні копії свідоцтв про народження дітей).

Слід також вказати, що зміст заявлених вимог заявником не було конкретизувано максимально чітко та детально, оскільки вимога «заборонити заінтересованій особі контактувати із заявником та членами його сім`ї будь-якими засобами зв`язку (телефонні дзвінки, SMS, месенджери, соціальні мережі, електронна пошта)» не містить конкретизації про номери телефонів, назви месенджерів, соціальних мереж, відомостей про електронні пошти. Разом із тим, вимога «зобов`язати заінтересовану особу утримуватися від будь-яких форм домашнього насильства, у тому числі: погроз, образ, переслідувань; псування майна; будь-яких інших протиправних дій, що загрожують життю, здоров`ю чи психологічному стану родини заявника» не містить конкретизації про конкретно визначене майно, про інші протиправні дії (які конкретно дії).

Суд повторно наголошує, що задоволення вказаних вимог у вищевказаній редакції, на переконання суду, фактично призведе до неможливості виконання рішення суду у майбутньому.

Як і не містить заява про усунення недоліків відомостей про рух заяви до поліції щодо вчинення домашнього насильства та отримання та/чи опрацювання вказаної заяви поліцією.

Також слід зазначити і те, що в ухвалі суду від 19 вересня 2025р., судом було закцентовано увагу на тому, що виправлену редакцію позовної заяви необхідно подати до суду з урахуванням ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Положеннями ч. 1 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

При цьому, заява про усунення недоліків, яка подана до суду за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», не містять доказів надсилання зазначеної заяви іншим учасникам процессу (заінтересованій особі), що є порушенням процесуального закону.

Разом з тим, ухвалою суду від 19 вересня 2025р. заявнику було детально роз`яснено процесуальний порядок усунення недоліків.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Слід зазначити, що судом враховано практику Європейського суду з прав людини, при реалізації положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду та не містить ознак процесуального формалізму зі сторони суду, так як після усунення вказаних недоліків позивачі мають право повторно звернутися до суду із вказаною заявою, суд вважає за необхідне заяву визнати неподаною та повернути заявнику, у зв`язку з не усуненням недоліків у вищезгаданій частині.

Роз`яснити заявнику, що згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису- визнати неподаною і повернути заявнику.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: