Справа № 946/3653/25
Провадження № 2/946/2847/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бортейчука Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Іванової Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального злочину,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням 6 435 гривень 75 копійок, моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням 150 000 гривень 00 копійок, а всього 156 435 гривень 75 копійок.

У обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначив, що був потерпілим по кримінальному провадженню № 0000151 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2022 року по справі № 679/199/21 встановлено доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України по обставинах спричинення потерпілому ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я при зазначених у вироку обставинах. Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у зазначеному вище кримінальному правопорушенні судом апеляційної інстанції не переглядався. Однак, вироком Хмельницького апеляційного суду від 27.01.2025 року у справі № 679/199/21 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 червня 2020 року за №0000151 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Цивільний позов у кримінальному провадженні ОСОБА_1 був поданий через канцелярію Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області до початку судового розгляду у справі № 679/199/21 та питання задоволення позовних вимог розглядалося при постановленні вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2022 року у справі № 679/199/21. Таким чином з огляду на факт закриття 27.01.2025 року судом апеляційної інстанції кримінального провадження щодо ОСОБА_2 , подав позов про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у порядку цивільного судочинства.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, його представник адвокат Фоменко С.О. в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, його представник адвокат Горщар Б.А. в судовому засіданні в режимі відеоконференції позов визнав частково, 16.06.2025 року надав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що з приводу стягнення на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 6435,75 гривень відповідач ОСОБА_2 в цій частині позов визнає в повному обсязі. Що стосується цивільного позову, в частині стягнення моральної шкоди в сумі 150 000 гривень, вважає слід звернути увагу на наступні обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 91 Кримінального процесуального кодексу України, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідач, ОСОБА_4 в частині стягнення з нього моральної шкоди на користь позивача ОСОБА_1 визнає частково в сумі 30 000,00 гривень. (Аналогічний розмір моральної шкоди визначений вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2022 року). Водночас, жодних належних доказів, які підтверджують розмір саме такої заявленої моральної шкоди в сумі 150 000, 00 витрат, позивач, не надає. Разом з тим, щодо стягнення моральної шкоди, просить суд взяти до уваги, що така сума, на думку відповідача, не відповідає характеру отриманих травм потерпілим (позивачем) ОСОБА_1 , та з урахуванням загальних засад визначених у ст. 23 Цивільного кодексу України, в тому числі не підтверджується належними доказами. Крім того, розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. На думку відповідача зазначена сума стягнення моральної шкоди, не підтверджується жодним обґрунтуванням зі сторони позивача, не доведено чому саме таку суму слід стягнути, які моральні чи психічні страждання потерпілий (позивач) поніс, у зв`язку із вище згаданою подією. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. На підставі викладеного просить суд задовільнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду в розмірі 6435, 75 гривень та моральну шкоду в розмірі 30000,00 гривень. В решті позовних вимог відмовити.

Заслухавши думку сторін, з`ясувавши обставини справи, та перевіривши їх письмовими доказами, суд доходить висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4).

Судом встановлено, що вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2022 року у справі № 679/199/21 встановлено доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України по обставинах спричинення потерпілому ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я при зазначених у вироку обставинах.

Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 679/199/21 від 12 грудня 2022 року було визнано документально підтвердженими витрати на лікування ОСОБА_1 у розмірі 6 435,75 грн (чек за проведення КТ від 01.06.2020 на суму 800 грн, чек від 24.06.2020 на суму 950 грн за МРТ, акт про надання послуг від 05.06.2020 200 грн, чеки на придбання ліків від 03.06.2020 393,20 грн, 04.06.2020 273,20 грн, 05.06.2020 825,23 грн, 06.06.2020 91,32 грн, від 09.06.2020 63,80 грн, 186,12 грн, 933,84 грн, квитанція від 05.06.2020 200 грн, чек на придбання комірця шийного з отвором від 06.06.2020 на суму 719,04 грн, від 07.06.2021 27,80 грн, 187 грн, від 10.06.2021 на суму 53,50 грн, від 22.06.2021 105 грн, від 29.06.2021 на суму 31,50 грн, 19.07.2021 409,20 грн) та те, що вони підлягають стягненню лише з винної особи ОСОБА_2 . Крім того, вказаним рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 30 000 грн., а всього 36 435,75 грн.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у зазначеному вище кримінальному правопорушенні судом апеляційної інстанції не переглядався.

Вироком Хмельницького апеляційного суду від 27.01.2025 року у справі № 679/199/21 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 червня 2020 року за №0000151 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що факт її заподіяння підтверджується вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2022 року у справі № 679/199/21, яким відповідача ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 6 435,75 гривень підлягають задоволенню.

В частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно із ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пунктах 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб

У п.4 вказаної Постанови зазначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивач зазначає, що завдана йому моральна шкода, полягає у тому, що внаслідок побиття пережив стрес, який негативно відобразився на його стані здоров`я. Це супроводжувалось погіршенням як фізичного, так і психічного стану здоров`я, дискомфортом, поганим самопочуттям, душевними стражданнями, порушились нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження нормального способу життя та необхідністю докладати додаткові зусилля від його відновлення.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Чинне законодавство не містить методики чи способів обчислення моральної шкоди, та при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю та спокою особи, а будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Відповідно до вимог абз. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди.

Враховуючи вищезазначені норми права та часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди.

Сума заявленої позивачем ОСОБА_1 моральної шкоди складає 150 00,00 грн.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних потерпілому моральних страждань, характер та об`єм його душевних, психічних страждань, в зв`язку з спричиненням потерпілому легких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з урахуванням встановлених судом обставин характеру спричиненої шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за можливе стягнути на користь потерпілого 50 000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які потерпілий переживав протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час.

Виходячи з викладеного суд виснує, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору.

Таким чином, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1211, 20 грн. та за позовну вимогу щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 403,70 грн. (33,33%) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а разом 1614,90 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 265, 280-284 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушення 6 435 (шість тисяч чотириста тридцять п`ять) гривень 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) - моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок,

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1211, 20 грн. та за позовну вимогу щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 403,70 грн. (33,33%) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а разом 1614 (одна тисяча шістсот чотирнадцять) гривень 90 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Суддя: Ю.Ю.Бортейчук