Справа №705/1141/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Піньковського Р.В.

при секретарі Заповітряній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дмитрушківська сільська об`єднана територіальна громада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, в обґрунтування зазначивши наступне.

З 2005 року вона почала проживати разом з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, оскільки для них у цьому не було потреби. Всі свята вони проводили в колі рідних та друзів, вели спільне господарство, їздили разом на відпочинок, робили ремонт будинку, мали спільний бюджет, спільно приймали участь у витратах, вирішували побутові питання, мали взаємні права і обов`язки, які притаманні подружжю.

Проживали разом у належному її батькам будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Від подружніх стосунків у них народилося двоє дітей, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки з ОСОБА_2 вони не перебували у зареєстрованому шлюбі та він не мав на той час можливості прибути особисто до приміщення ДРАЦСу та подати відповідну заяву, відомості про батька у свідоцтвах про народження їх дітей записані з її слів - ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер. Його похованням та всіма, пов`язаними з цим витратами, займалася вона.

Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно - земельна ділянка, площею 2,9250 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області. Але оформити спадкові права після смерті чоловіка вона не має можливості, оскільки їх шлюб не був зареєстрований офіційно.

Таким чином, за захистом своїх прав вона вимушена звертатися до суду.

Просить суд встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 2005 року по день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги заяви та фактич, викладені у ній, просила заяву задовольнити, в подальшому в судове засідання не з`явилася, від представника заявника ОСОБА_6 надійшла письмова заява, у якій просить суд розгляд справи проводити у відсутність заявника, вимоги заяви підтримує та просить суд заяву задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила її задовольнити, в подальшому в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просила суд розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність її довірителя, вимоги заяви підтримала та просила заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника, та просить винести рішення у відповідності до правових вимог законодавства України.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що заявник ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 більше 10 років до смерті останнього постійно проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , мають спільну дитину та вели спільне господарство.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що дійсно заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом тривалого часу проживали однією сім`єю як чоловік та дружина, мали дитину та вели спільне господарство до самої смерті ОСОБА_2 .

Суд, вислухавши заявника та її представника, допитавши свідків, врахувавши позицію заявника, її представника та представника заінтересованої особи, викладені у письмових заявах, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Поняття «проживання однією сім`єю» та «член сім`ї» не є тотожними.

Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю.

Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді справи ОСОБА_9 зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Слід зазначити, що факт спільного проживання сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Згідно ст. 1264 ЦК України, четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 по справі №755/180/12/16-ц (провадження № 61-40658св18), для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема встановлення факту не перебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі №522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19).

Як встановлено судом, згідно відмітки в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , місце проживання заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровано з 02.03.2005 за адресою: АДРЕСА_1 .

Також згідно відмітки у паспорті, заявник ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 з 27.03.1995 по 02.12.2003, що також підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Соснівського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області 02.03.2003, актовий запис № 724 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 09.07.2025 за № 1. Крім того, згідно вказаного витягу інформація про перебування заявника у іншому зареєстровану шлюбі з будь якими особами, відсутня.

Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, сформованих 04.07.2025 за номерами 1 та 2, відомості про батька дітей, матір`ю яких є заявник по справі ОСОБА_1 , а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , записані зі слів матері. Відповідно, актові записи: № 13 від 16.07.2008, зроблений виконавчим комітетом Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області, та № 563 від 22.08.2006, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області.

Згідно відмітки у паспорті громадянина України НОМЕР_3 , виданого 16.02.2001 Уманським РВ УМВС України в Черкаській області, медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом 12 серії ЯЯХ № 021084; особистої картки водія про проходження навчання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , актовий запис про смерть № 229.

Витрати на поховання ОСОБА_2 , згідно податкової накладної «Похоронний дім» були сплачені заявником по справі ОСОБА_1 , що підтверджується копією видаткової накладної від 14.02.2023.

Крім того, заявником надано завірені належним чином копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Леськівською сільською радою Монастирищенського району, копію паспорту громадянина України НОМЕР_3 та паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_6 , копію картки фізичної особи - платника податків про присвоєння ідентифікаційного номеру, копію медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом, копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 623245 та довідку про причину смерті від 14.02.2023 - на ім`я померлого ОСОБА_2 , а також копію свідоцтва про смерть його матері ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 . Тобто оригінали вказаних правовстановлюючих документів перебувають у особистому володінні заявника по справі.

Згідно повідомлення Першої уманської державної нотаріальної контори від 04.06.2025 № 672/01-16, наданого на запит суду, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , згідно Книг обліку і реєстрації спадкових справ за 2023-2025 роки, станом на 04.06.2025, не відкривалася, у зв`язку з тим, що ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини до Першої уманської державної нотаріальної контори не звертався.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним факт спільного проживання та ведення заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_10 , спільного господарства, наявності взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, а отже і факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки встановлення даного факту позасудовому порядку неможливо та таке встановлення має значення для охорони прав та інтересів заявника, а також створення умов здійснення нею майнових прав, зокрема права на спадкування.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення при розгляді справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 36 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 272, 293, 315, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2005 року по день смерті ОСОБА_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський