Провадження № 2/554/1413/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді - Сініцина Е.М.,

за участю секретаря судового засідання - Кувіти М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ТОВ «Укр Кредит Фінанс», звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування позову вказано, що 19.02.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» і фізичною особою ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту позивача (https://creditkasa.com.ua) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1348-1150.

Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 9000,00 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період - 21 день, під час якого застосовується знижена відсоткова ставка 2,50 % на день, стандартна відсоткова ставка - 2,50 % на день, а відповідач зобов`язався повернути кредит та відсотки за користуванням ним в строк та на умовах, встановлених кредитним договором.

Також Додатковою угодою №1 від 20.03.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 1348-1150 від 19.02.2024 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2000 гривень.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додаткової угоди № 1, шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача.

У подальшому, відповідач порушив умови кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем внаслідок чого, станом на 08.08.2024 року виникла заборгованість в сумі 39 350,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом сумі 9 000,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 30 350,00 гривень.

Позивач просить стягнути на його користь вказану вище суму заборгованості та судові витрати у розмірі 2 422,40 гривень.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 31 жовтня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику, але з повідомленням учасників справи.

28 квітня 2025 року, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», назву Октябрського районного суду м. Полтави було змінено на «Шевченківський районний суд міста Полтави».

У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позивачем не доведено факт перерахування грошових коштів на її рахунок. Копія листа АТ КБ «Приватбанк» не містить реквізитів сторін, відомостей про рахунки, з якого було відправлено кошти і на який вони надійшли, належність цих рахунків сторонам, і не є первинним бухгалтерським документом в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». А також не є доказом переказу коштів довідка видана самим Позивачем, який, аналогічно, не може зазначити навіть реквізитів отримувача, оскільки вони йому не відомі. Позивач зобов`язаний був видати позику особисто і тільки після цього отримав би право вимагати стягнення з позичальника коштів на власну користь. Розрахунок заборгованості не є доказом її наявності, за відсутності первинних документів.

Також зазначає, що Кредитний договір з додатками, надані позивачем у електронній копії, не був укладений ні в якій формі: ні в паперовій ні в електронній, тому що відсутній підписаний обома сторонами у дату укладання оригінал, якого у наданій Суду редакції не існує в природі. Відповідачем вказано про підпис одноразовим ідентифікатором, але не надано жодного доказу створення оферти і акцепту на зазначених у договорі умовах, фактичної генерації та направлення Відповідачу такого ідентифікатора на належний йому номер і його використання, підписання договору саме у наданій Суду редакції з умовами щодо процентної ставки 3% на день, 756 335,00% річних, строку кредитування 300 днів, орієнтовної загальної вартості кредиту 110 000 грн., з яких 99 000 - відсотки, яких відповідач ніколи ні в якій формі не погоджував, ця «роздруківка» виготовлена самостійно Позивачем. Очевидно, що умови викладені у цій роздруківці не відповідають ринковим умовам кредитування і вимогам добросовісності, розумності, справедливості. Нанесення на копію електронного документа сукупності літер і цифр, особистих або контактних даних від імені позичальника, на думку відповідача, не свідчить про підписання оригіналу договору у наданій редакції, оскільки зазначення даних особи не є її підписом. Надані позивачем копії електронних документів не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, тому що ні Суд, ні відповідач не може перевірити її достовірність та незмінність змісту, що згідно з ч. 5 ст. 100 ЦПК України має наслідком відхилення цього електронного доказу. Примірник оригіналу договору відповідачу ніколи не надавався. Не підписані Відповідачем умови кредитування не можуть бути застосовані до правовідносин сторін. Суперечність умов договору в частині строку кредитування має тлумачитись на користь споживача кредитних послуг. Отже, умови Кредитного договору про 300-денний строк кредитування та переплату 99 000,00 грн. при сумі кредиту 11 000,00 грн., які передбачають переплату у 10 разів, не повинні застосовуватись до правовідносин Сторін на підставі статей 11, 18 Закону України «Про споживче кредитування» та статей 6,509, 627, ч. 3 ст. 1054 ЦК України. Крім того, вважає, що позивачем не надані первинні бухгалтерські документи, в тому числі і виписка по рахунку Відповідача.

На підставі вищевикладеного, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача, у відповідь на відзив до позовної заяви, надіслав до суду додаткові пояснення у справі та просив задовольнити позовні вимоги, зазначивши, що Кредитний договір №1348-1150 від 19.02.2024 року був укладений відповідно до вимог статей 3,12.13 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач попередньо ознайомився з Договором та Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1348-1150 (Графік платежів за Договором), які складають єдиний договір в якому визначаються всі його істотні умови. Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор C3313, для підписання кредитного договору № 1348-1150 від 19.02.2024 року. Також надають Моніторинг дій користувача в Інформаційно-телекомунікаційній системі ОСОБА_1 на підтвердження факту створення заявки на отримання кредиту, ознайомлення з офертою, надсилання одноразового ідентифікатора Відповідачу на мобільний номер телефона, який він вказав під час заповнення Заявки, а саме: НОМЕР_1 використання даного ідентифікатора та надсилання Позивачем примірнику Кредитного договору та додатків до нього, які є невід`ємною частиною Договору на електронну адресу Відповідачу, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 (надається в додатках). Відповідно до повідомлення Нацкомфінпослуг від 13.02.2019 р. «Щодо порядку укладення еклектронного договору» встановлено, що для Нацкомфінпослуг належним доказом підтвердження укладення фінансовою установою зі споживачем електронного договору може бути посвідчена керівником фінансової установи роздруківка інформації з електронного файлу, що визначає послідовні дії учасників електронної комерції (фінансової установи та споживача) в ІТС (далі - Log file), якою зафіксовано чітку послідовність (хронологію) всіх дій фінансової установи та споживача щодо укладання електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, яку фінансова установа використовує для укладення електронних договорів.

Зазначили, що укладення кредитного договору в електронній формі (відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію»), є таким, що укладений у письмовому вигляді.

У розділі 12 «Реквізити Сторін» кредитного договору № 1348-1150 від 19.02.2024 року зазначено, що договір засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, про що надають протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису. Відповідно до зазначеного протоколу вбачається, що вищевказаний договір підписаний електронною печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», також зазначено час та дату підпису, а саме 10:12:47 19.02.2024. (надається в додатках), де час та дата підпису договору у протоколі співпадають з часом та датою зазначеної у договорі.

Крім того, зазначають, що при оформленні кредитного договору за допомогою Веб-сайту Клієнт (Відповідач - ОСОБА_1 ) проходила перевірку та надала сканкопії документів (паспорту та ідентифікаційного коду) та верифікувалася за допомогою технології BankID НБУ, яка є державною системою віддаленої ідентифікації, яка забезпечує передачу персональних даних користувачів від банку, в якому відкрито рахунок, до суб`єкта, який надає користувачу послугу. Тобто, ОСОБА_1 ввела логін і пароль в інтернет-банкінгу (де вона обслуговується), які відомі виключно Позичальнику.

Вказують, що надання первинних документів бухгалтерського обліку не можливо, оскільки вони, згідно пункту 2 статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, зокрема - інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Таким чином, Позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.

Крім того, щодо неналежності доказів, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, то Законом України від 03.11.2016 р. № 1724-VIII, який набув чинності з 03.01.2017, з визначення поняття первинного документа, наведеного в ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», було виключено слова «та підтверджує її здійснення». Отже первинними документами саме з метою доказування в судових спорах можна вважати будь-який документ, що підтверджує реальність здійснення господарської операції, хоча він таким може й не бути в розумінні бухгалтерського обліку.

Вказують, що кредитні кошти були перераховані на картковий рахунок Відповідача, який створюючи заявку на отримання кредиту самостійно вніс його у власні дані - номер особистого електронного платіжного засобу Відповідача з маскою, а саме, НОМЕР_2 , який був повністю вказаний ОСОБА_1 ..

А також зазначають, що ОСОБА_1 неодноразово вносила платежі, що було враховано та відображено в Розрахунку заборгованості. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Позивачем, Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 1348-1150 від 19.02.2024 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, що є у матеріалах справи, тобто ОСОБА_1 вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Денна процентна ставка не перевищує встановленим законодавством меж на момент укладання Кредитного договору та Додаткової угоди, що вбачається відповідно до формули, яка передбачена Законом України «Про споживче кредитування», а саме: ДПС: 2.30 процентів = (ЗВСК: 62325,00 грн./ЗРК:9000,00 грн.)/t:300 днів ?100%.

Просили позов задовольнити в повному обсязі.

Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.02.2024 фізичною особою ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту позивача (https://creditkasa.com.ua) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1348-1150.

Суд вважає, що ОСОБА_1 ознайомилася з Договором та Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1348-1150 (Графік платежів за Договором), які складають єдиний договір і встановлює всі його істотні умови, про що свідчить її електронний підпис одноразовим ідентифікатором, в усіх вказаних документах, з зазначенням її електронної адреси.

Відповідно до п. 5.4 Правил надання споживчих кредитів передбачено, що укладаючи Договір, Кредитодавець та Заявник/Позичальник визнають усі документи (в тому числі Договір), підписані з використанням Електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч.12. ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для Сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи Договір шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Заявник/Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами Договору (умовами цих Правил та Кредитного Договору).

Моніторингом дій користувача в Інформаційно-телекомунікаційній системі підтверджується, що ОСОБА_1 створила заявку на отримання кредиту, ознайомлення з офертою, їй був надісланий одноразовий ідентифікатор на мобільний номер телефону, який нею вказаний в Заявці: НОМЕР_1 та надісланий примірник Кредитного договору та додатків до нього, які є невід`ємною частиною Договору, на вказану нею електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 (надається в додатках).

Згідно з Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, Кредитний договір підписаний електронною печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» о 10:12:47 19.02.2024, де час та дата підпису договору співпадають з часом та датою зазначеної у договорі, а також вони співпадають з Додатками до договору, в яких встановлені умови отримання, користування кредитними коштами, в тому числі і розміром процентів за користування.

Зазначення відповідача про недоведеність саме тих умов кредитування, що погоджувались сторонами 19.02.2024 року, є необґрунтованим.

На підстав вищевикладеного, суд дійшов висновку, що Кредитний договір №1348-1150 від 19.02.2024 року був укладений між позивачем та відповідачем відповідно до норм ч.1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», з урахуванням особливостей, передбачених ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», а також ст. 639 ЦК України.

Позиція відповідача ОСОБА_1 про не укладання Кредитного договору, відсутності в матеріалах справи його оригіналу, та не погодження його з умовами щодо процентної ставки 3% на день, 756 335,00% річних, строку кредитування 300 днів, орієнтовної загальної вартості кредиту 110 000 грн., з яких 99 000 - відсотки, спростована належними та допустимими доказами з боку позивача.

Більш того, укладання Додаткової угоди №1 від 20.03.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 1348-1150 від 19.02.2024 року, за якою відповідачка отримала додаткові кошти у кредит у сумі 2000 гривень, зайвий раз підтверджує про виниклі фінансові зобов`язання між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 як за Кредитним договором від 19.02.2024 року, так і за Додатковою угодою до нього, від 20.03.2024 року.

Відповідачка платежами від 21.02.2024 року, від 23.02.2024 року, від 04.03.2024 року, від 05.03.2024 року, від 12.03.2024 року, від 13.03.2024 року, від 15.03.2024 року, від 20.03.2024 року, від 31.03.2024 року, що відображено в Розрахунку заборгованості, підтвердила погашення та користування кредитом.

Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 9000,00 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період - 21 день, під час якого застосовується знижена відсоткова ставка 2,50 % на день, стандартна відсоткова ставка - 2,50 % на день, а відповідач зобов`язався повернути кредит та відсотки за користуванням ним в строк та на умовах, встановлених кредитним договором.

Також Додатковою угодою №1 від 20.03.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 1348-1150 від 19.02.2024 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2000 гривень.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредити відповідно до умов укладеного кредитного договору та додаткової угоди до вказаного договору, шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, що підтверджується Довідкою про перерахування суми кредиту складеною позивачем та Листом АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 21, 31-41), в яких зазначено про перерахування сум кредитів - 19.02.2024 року на суму 9000,00 гривень та 20.03.2024 року на суму 2000,00 гривень, на рахунок відповідача НОМЕР_2 , який вказаний ОСОБА_1 в Кредитному договорі №1348-1150 від 19.02.2024 року.

Ствердження відповідача про неналежність та недопустимість, вказаних доказів, є безпідставною, оскільки позивач надав не лише Довідку про перерахування суми кредиту, що складена ним, а і підтвердив її Листом АТ КБ «Приватбанк», тобто сторонньою фінансовою установою, з якою укладений Договір №4010 від 02.12.2019 року.

Наявність заборгованості відповідача та її розмір підтверджується Розрахунком заборгованості за договором 1348-1150 від 19.02.2024 року (а.с. 17-18), в якому зазначено, що станом на 08.08.2024 року заборгованість дорівнює 39 350,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 9 000,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 39 350,00 гривень.

Непогодження відповідача з встановленими в договорі відсотками з посиланням на норми статей 11, 18 Закону України «Про споживче кредитування» та статей 6,509, 627, ч. 3 ст. 1054 ЦК України, суд вважає безпідставним, оскільки під час укладання Кредитного договору відповідачка знала про всі істотні умови договору, в тому числі і за узгоджений сторонами розмір процентів, крім того, ані Кредитний договір №1348-1150 від 19.02.2024 року, ані його пункти, не визнані судом недійсними та несправедливими.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання - є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На переконання суду, сторона позивача не мала можливості надати докази, що містять банківську таємницю, однак наданими доказами довела обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості, про укладання Кредитного договору з умовами, що містяться в додатках, про перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, про користування коштами відповідачем та укладання Додаткової угоди, а також виниклої заборгованості у визначеному розмірі.

Відповідачка ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження своєї позиції, не спростувала доводи позивача, а також не забажала надати інформацію, що містить банківську таємницю, з якої б вбачалось її ствердження про не отримання кредитних коштів на рахунок НОМЕР_2 за Кредитним договором № 1348-1150 від 19.02.2024 року та не сплату коштів (відсотків) на рахунок позивача під час виконання договору.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором внаслідок неповернення кредиту у встановлений договором строк, також позивачем доведено розмір заборгованості в сумі 39 350,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом сумі 9 000,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 30 350,00 грн., а тому позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та враховуючи, що позов поданий в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму 2422,40 грн. судового збору, що сплачений позивачем при зверненні до суду, оскільки позов задоволено в повному обсязі.

Керуючись статтями 203, 525, 533, 536, 549, 550, 551, 610, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України, статтями 12,13,81,141,223,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1348-1150 від 19.02.2024 року станом на 08.08.2024 року в сумі 39 350,00 гривень, що складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 9 000,00 гривень та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 30 350,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» суму судового збору у розмірі 2 422,40 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції, шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», , м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26 офіс 407;

відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Суддя Е.М. Сініцин.