Провадження № 2/522/1601/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши усудовому засіданніцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ЮНЕСК БАНК», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою», Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Товариство з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» про визнання недійсним договорів,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 06.11.2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ЮНЕСК БАНК», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою», Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Товариство з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» про визнання недійсним договорів.

В обґрунтування позовну зазначено, що договір про відкриття поточного рахунку з випуском платіжної картки на підставі анкети заяви № НОМЕР_1 та публічного договору на сайті банку АТ «ЮНЕСК БАНК», є недійсними, оскільки ОСОБА_1 не є клієнтом АТ «Юнекс Банк» та не відкривав жодного рахунку. Відповідно до інформаційної довідки від АТ «Юнекс Банк», ідентифікація здійснювалась у Криворізькому відділені № 1 АТ «Юнекс Банк», за адресою: м. Кривій Ріг, пр-т Гагаріна, буд. 3, за оригіналом паспорта, працівником ОСОБА_2 . Зазначає, що особа яка звернулась до відділення АТ «Юнекс Банк» не є ОСОБА_1 , відповідно до копії паспорта, який знаходиться у АТ «Юнекс Банк», та дійсним оригіналом, є наступні відмінності: у копії АТ «Юнекс Банк» прізвище ім`я та по батькові заповнено друкованими засобами печаті на відміну від оригіналу, який здійснено письмово; відмінності у підписах власника паспорту; відмінності у фотографії; відмінності у органі, який здійснив вклеювання фотографії, у копії банку відсутні відомості про сімейний стан, відсутні відомості про попередні місця реєстрації; місце реєстрації у копії підтверджено органом, який взагалі не існує. Тобто вважає, що до відділення банку звернулась інша особа, а не позивач. У зв`язку з тим, що позивач не є клієнтом банку та не укладав договір, просить визнати даний договір недійсним.

Справа була розподілена на суддю Приморського районного суду м. Одеси Свячену Ю.Б. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2023 року.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 17.12.2024 року про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді ОСОБА_3 Сирової В.В., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження в.о.керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси Чукова Л.В. №79/25 від 16.01.2025 року, 17.01.2025 року було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. та отримана суддею 20.01.2025 року.

Ухвалою суду від 27.01.2025 року справа прийнято до свого провадження цивільну у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено до судового розгляду на 07.03.2025 року.

У судове засідання 07.03.2025 року з`явився представник ОСОБА_1 Байрамов О.В. та зазначив, що попереднім складом суду не було вирішено питання щодо його клопотань про перехід зі спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження, про витребування доказів, про виклик свідків. Заяву про виправлення описки в ухвалі суду про залишення позову без руху просив не розглядати, оскільки буде подано заяву про повернення помилково сплаченого судового збору.

Протокольною ухвалою суд, у зв`язку з відсутністю зазначених представником клопотань в матеріалах справи, вказані клопотання суд не розглядав. Задовольнив клопотання представника позивача про залишення без розгляду клопотання представника про виправлення описки в ухвалі суду. Задовольнив клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 та відклав розгляд справи на 30.04.2025 року.

До суду 07.03.2025 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 через систему «Електронний суд» надав клопотання про витребування доказів, згідно якого просив витребувати з АТ «Юнекс Банк»: усі наявні документи, які пов`язанні з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), та були підставою ідентифікації через BankID; належним чином завірену копію паспорта ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також оригінал копії для дослідження у судовому засіданні. (а.с. 200-208), також надав заяву про виклик свідків. а саме просив викликати та допити у якості свідка головного економіста Криворізького відділення № 1 АТ «Юнекс Банк» ОСОБА_2 .

До суду 07.03.2025 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 надав клопотання про перехід зі спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження та клопотання, в якому просив повернути позивачу суму сплаченого судового збору, як помилково сплачений за подання позову про захист прав споживачів.

У судове засідання 30.04.2025 року з`явилися представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 та представник АТ «Юнекс Банк» - Ковриженко С.О., треті особи були повідомлені належним чином. Від представника ТОВ «Маніфою» - Кузьмінова О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Інші треті особи про причини неявки суд не повідомили.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 просив вирішити питання щодо його клопотань про перехід зі спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження, про витребування доказів, про виклик свідків та про повернення помилково сплаченого судового збору.

Представник АТ «Юнекс Банк» - Ковриженко С.О. не заперечував проти клопотання про перехід до загального позовного провадження та заяви про повернення судового збору. Щодо клопотання про витребування доказів, заперечував, оскільки ці копії наявні в матеріалах справи. Щодо клопотання про виклик свідка, повідомив що зазначена особа звільнена з посади пів року тому. Копію наказу про звільнення буде надано суду.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 зазначив, що в матеріалах справи це лише фотокопія з копії, дані документи є нечитабельними.

Протокольною ухвалою суд клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про виклик свідка залишив без задоволення, оскільки свідчення щодо цих обставин не може слугувати підставою для визнання недійсним правочину, крім того дана фізична особа не працює на даний час. Зобов`язано АТ «Юнекс Банк» надати копію наказу про звільнення ОСОБА_2 .

До суду 30.04.2025 року від представника АТ «Юнекс Банк» - Ковриженко С.О. надійшло клопотання про долучення доказів, а саме докази звільнення Головного економіста Криворізького відділення № 1 Кістян Ю.О. та матеріали справи № 522/1676/23, в якому міститься відзив на зазначену позовну заяву.

Ухвалою суду від 01.05.2025 року розгляд даної справи продовжено за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 02.06.2025 року. Також зазначеною ухвалою витребувано з АТ «Юнекс Банк»:

- усі наявні документи, які пов`язанні з ідентифікацією ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), та були підставою ідентифікації через Bank ID з відкриттям рахунку;

- належним чином завірену копію паспорта ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

До суду 30.05.2025 року представник АТ «Юнекс Банк» на виконання ухвали суду від 01.05.2025 року надав усі наявні документи, що пов`язанні з ідентифікацією ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), та були підставою ідентифікації через Bank ID з відкриттям рахунку; та належним чином завірену копію паспорта ОСОБА_1 .

У підготовчому засіданні 02.06.2025 року представник АТ «Юнекс Банк» - Ковриженко С.О., зазначив, що ними виконано ухвалу суду 01.05.2025 року про витребування доказів. Позов не визнав, просив надати строк на подання відзиву.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 не заперечував проти долучення до матеріалів справи доказів. Позов підтримав, вважав за можливе закрити підготовче засідання по справі та призначити її до розгляду по суті.

Інші учасник справи у підготовче засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином, представник ТОВ «Маніфою» - Кузьмінова О.В. надала заяву, в якій просила справу розглядати за відсутністю представника Товариства.

Протокольною ухвалою суду приєднано докази, надані АТ «Юнекс Банк»30.05.2025 року витребувані ухвалою суду про витребування.

Суд роз`яснив, що учасники процесу мають право подавати будь-які клопотання, клопотання про поновлення строку та користуватися своїми процесуальними правами.

Ухвалою суду від 02.06.2025 року по справі закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 10.07.2025 року.

До суду 09.07.2025 року від представника АТ «Юнекс Банк» - Ковриженко С.О. надійшли додаткові пояснення, згідно якого просили відмовити у задоволені позовних вимог.

У судове засідання 10.07.2025 року з`явилися представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 та представник АТ «Юнекс Банк» - Ковриженко С.О. Інші учасник справи у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином, представник ТОВ «Маніфою» - Кузьмінова О.В. надала заяву, в якій просила справу розглядати за відсутністю представника Товариства.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 пояснив, що в 2023 році позивачу зателефонували та повідомили, що у нього є заборгованість по кредитним договорам, однак він їх не укладав. Було виявлено 4 договори, було подано позов про їх оскарження, наразі провадження по справі зупинено. Було встановлено, що уся ідентифікація була здійснення через АТ «Юнекс Банк» і через це начебто підтверджено особу. З`ясувалось, що в грудні 2022 року в м. Кривий Ріг невідома особа з паспортом від імені позивача звернулась з метою відкриття карткового рахунку в банк і отримано кредит. Зазначений договір позивач не підписував та не був навіть в м. Кривий Ріг. Дуже багато відмінностей між паспортами. Таким чином вважає, що договір має бути визнаним недійсним та мають бути застосовані наслідки недійсності правочину.

Представник АТ «Юнекс Банк» - Ковриженко С.О. позов не визнав та пояснив, що дійсно 23.12.2022 року до відділення банку звернувся ОСОБА_1 з метою відкриття карткового рахунку, особу було встановлено на підставі оригіналу паспорту та РНОКПП, було відкрито поточний рахунок та договір був підписаний в електронному вигляді. Існує дві копії паспорту, однак не можливо визначити який з них справжній, а який підроблений на підставі тих документів, що є в справі. Спосіб захисту, обраний позивачем, не є належним, оскільки як можливо визнати недійним договір, який, на думку позивача, не був укладений. Щодо вимоги про визнання дій незаконними, то це може бути тільки підставою, а не предметом позову.

Оголошено перерву до 17.09.2025 року.

До суду 15.09.2025 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 надійшло клопотання про долучення до матеріалівсправи нової копії паспорта позивача, як актуального документу, що посвідчує його особу.

У судове засідання 17.09.2025 року з`явилися представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 та представник АТ «Юнекс Банк» - Ковриженко С.О. Інші учасник справи у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином, представник ТОВ «Маніфою» - Кузьмінова О.В. надала заяву, в якій просила справу розглядати за відсутністю представника Товариства.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання про долучення доказів та приєднати до матеріалів справи копію нового паспорту позивача.

Протокольною ухвалою суд згідно ст. 222 ЦПК України задовольнив клопотання представника позивача та приєднав до справи копію паспорту ID-картки на позивача, що видана 26.01.2024 року.

Представник АТ «Юнекс Банк» - Ковриженко С.О. зауважив, що позивач намагається створити докази для надання в інший судовий процес. Обраний позивачем спосіб захисту є неналежним.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 зауважив, що є судова справа про визнання кредитних документів недійсними, яке зупинено до розгляду даної справи. Позивач не підписував договір та заяву. Паспорт, на підставі якого начебто було ідентифіковано особу, виданий органом який взагалі не існує, в ньому відсутні відомості про шлюб, та інше, тобто він підроблений. Тобто договір банківського вкладу укладений шахрайським способом. Позивач його не укладав, а тому він є недійним. На питання представника відповідача щодо звернення позивача до правоохоронних органів з приводу підробки паспорту, представник позивача повідомив що позивач не звертався до правоохоронних органів.

Представник АТ «Юнекс Банк» - Ковриженко С.О. просив відмовити у позові, оскільки неналежний спосіб захисту, не надано належних доказів, що банку були надані підроблені документи, відсутнє звернення до правоохоронних органів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходитьдо наступного висновку.

У матеріалах справи міститься Анкета Заява № UA2875001.UAH на укладання Договору про відкриття поточного рахунку з випуском платіжної картки від 23.12.2022 року, якій укладено між Банком зазначено - АТ «Юнекс Банк», та клієнтом - « ОСОБА_1 ».

Між тим ОСОБА_1 стверджує, що зазначений договір не підписував.

Судом встановлено, що для підтвердження та ідентифікації особи, яка уклала вище вказаний договір, АТ «Юнекс Банк» було надано копію паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 28.03.2008 року Ізмаїльським РВ УВС України в Одеській області (а.с. 103-104 т. 2) та карту фізичної особи-платника податків, виданої 28.03.2008 року Ізмаїльським районним відділом ГУМВС України в Одеській області (а.с. 99 т. 2).

До позову ОСОБА_1 було долучено копію паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 28.03.2008 року Ізмаїльським МВ УВС України в Одеській області. (а.с. 14-16 т. 1)

Проте суд звертає увагу, що надані паспорти на ім`я « ОСОБА_1 » стороною відповідача та стороною позивача мають велику кількість відмінностей.

Предметом позову є:

- визнання недійсним договір банківського обслуговування, який укладено на підставі анкети заяви № UA2875001 від 23.12.2022 року, між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» Код , місце реєстрації: 03040, Україна, м. Київ, вул. Васильківська, 14 та ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , Паспорт: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

- застосування наслідків недійсності правочину, визнання незаконним дії Акціонерного товариства «Юнекс Банк» Код , місце реєстрації: 03040, Україна, м. Київ, вул. Васильківська, 14, щодо передачі персональних даних ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , Паспорт: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 до системи Bank ID Національного банку України, за для ідентифікації особи через систему, а також їх вилученням з системи Bank ID Національного банку України.

Підставами позову є:

- факт не укладання саме позивачем ОСОБА_1 договору банківського обслуговування,

- укладання договору АТ «Юнекс Банк» з невідомою особою на підставі підроблених документів.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідноч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину.

Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису ч. 1 ст. 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинених з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у ч. 1 ст. 215 ЦК України, так і у ст.ст. 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

Згідноч. 1 ст. 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

У даній справі позивач звернувся з вимогою про визнання недійсним договору, посилаючись на те, що цей договір він не підписував, тобто не укладав.

Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України (постанова від 22.04.2015 у справі № 6-48цс15) щодо визнання недійсним непідписаного орендодавцем договору оренди землі, визначивши, що правочин, який невчинено (договір, який не укладено), не підлягає визнанню недійсним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 року у справі № 145/2047/16-ц констатувала, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Відсутність підпису (чи його підроблення) сторони правочину, щодо якого передбачена обов`язкова письмова форма, за загальним правилом не свідчить про недійсність цього правочину, а вказує на дефект його форми та за відсутності підтвердження волевиявлення сторони на його укладення свідчить про неукладеність такого правочину. Тобто йдеться не про дефект волевиявлення сторони, а про його цілковиту відсутність.

Таким чином, неукладеність договору у зв`язку з недотриманням встановленої для нього законом обов`язкової письмової форми, зокрема й щодо його підписання, повинна насамперед корелюватися з відсутністю у сторони правочину будь-якого волевиявлення на його укладення, тобто якщо особа фактично не є учасником договірних правовідносин, про що, зокрема, може свідчити факт не підписання договору цією особою чи підписання його від імені сторони іншою неуповноваженою особою (підроблення підпису).

Відсутність або підроблення підпису сторони (яка у зв`язку із цим фактично не є учасником договірних правовідносин) на письмовому правочині створює презумпцію відсутності волевиявлення сторони на виникнення, зміну чи припинення цивільних правовідносин, яка може бути спростована письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами, що підтверджують факт наявності волевиявлення на укладення правочину у сторони, яка заперечує проти цього. Натомість неспростування цієї презумпції свідчить про неукладеність договору, яка ґрунтується на положеннях абзацу першого частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Неукладений правочин не може бути визнаний недійсним чи вважатися нікчемним (недійсним в силу вимог закону), оскільки недійсність правочину як приватноправова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів (щодо яких було виражено волевиявлення сторін правочину) або ж їх відновлювати.

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, згідно постанови від 27.11.2024 року у справі № 204/8017/17, за своєю правовою природою нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна, який від імені продавця підписаний сторонньою особою та при нотаріальному посвідченні якого використано викрадені документи, а особу продавця встановлено на підставі підробленого документа, у разі невстановлення факту зловживання з боку власника своїми правами потрібно кваліфікувати як неукладений з огляду на відсутність підтвердження волевиявлення його сторони на укладення відповідного правочину.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.11.2023 року в справі № 761/42030/21).

Враховуючи викладене, а також те, що позивач ОСОБА_1 посилається як на підставу позову про те, що не підписував спірний договір банківського обслуговування, який укладено на підставі анкети заяви № UA2875001 від 23.12.2022 року, Суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити через обрання позивачем неналежного способу захисту, оскільки неукладений правочин не може визнаватися судом недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові на позивача.

Оскільки у позові відмовлено, судові витрати понесені позивачем не підлягають відшкодуванню відповідачем.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 207, 215, 627, 1054, 1055,1057-1 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-81, 84, 133, 141, 258, 259, 263-266, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ЮНЕСК БАНК», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою», Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Товариство з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 26.09.2025 року.

Суддя: Домусчі Л.В.