Провадження № 2/947/2537/25
03.09.2025 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Луняченка В.О.,
за участю секретаря Макаренко Г.В.,
Заходами електронного суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування діючи в інтересах ОСОБА_1 , до Київського районного суду м.Одеси звернувся адвокат Завальнюк Дмитро Юрійович, в якому просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з кухні площею 5,3 кв.м, коридору площею 3,8 кв.м, санвузлу площею 3,6 кв.м, кімнати площею 18,6 кв.м, веранди І площею 14,9 квм, мансарди ІІ площею 9,7 кв.м, а всього загальною площею 55,9 кв.м, житловою площею 18,6 кв.м.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 був власником частки будинку по АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Після її смерті спадщину прийняв ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. Після його смерті спадщину прийняла ОСОБА_1 .
19.03.2025 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Листом №844/02-14 від 04.04.2025 року представнику позивача відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, інший співвласник будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 виділив свою частку в натурі на підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 06.11.2009 року у справі №2 5467/2009, а тому нотаріус не може визначити розмір частки у праві власності для подальшої видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім цього, у листі зазначено про можливість вирішення вказаного спору в судовому порядку.
Дійсне стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..
Ухвалою судді від 14.04.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 14.04.24 судом за клопотанням представника позивача витребувано докази, відповідь на яку 29.04.25 та 07.05.25 надано суду.
29.04.2025 року до суду надійшла копія спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_5
07.05.2025 року до суду надійшли копії спадкових справ № 798/2009 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 та № 187/2012 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 19.06.25 підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
18.08.2025 року до суду надійшла відповідь із Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 на частки будинку по АДРЕСА_1 .
Представник позивача адвокат Завальнюк Д.Ю. до матеріалів справи надав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, а також не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Представник відповідача одеської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.
Відзиву на позов відповідачами не надано.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав.
Так суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 був власником частки будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №3-158 від 06.02.1985 року. Право власності зареєстровано за №3213 у реєстровій книзі 16 доп на сторінці 217.
Вказана обставина підтверджується відповіддю КП «БТІ» ОМР від 30.06.2025 року, яка надійшла на виконання ухвали від 14.04.2025 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_3 , в межах 6-ти місячного строку для прийняття спадщини звернулася із заявою прийняття спадщини у Третю ОДНК та була заведена спадкова справа №798/2019. В матеріалах спадкової справи наявний лист від 18.05.2011 року №2652/02-14, яким ОСОБА_4 й було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 06.11.2009 року у справі №2 5467/2009 інший співвласник спадкового майна виділив свою частку в натурі.
В матеріалах спадкової справи №798/2019 наявне рішення Київського районного суду м.Одеси від 06.11.2009 року у справі №2 5467/2009.
Відповідно до рішення Київського районного суду м.Одеси від 06.11.2009 року у справі №2 5467/2009 виділено із вказаного домоволодіння у натурі частку у розмірі частини, яка складається з: житловий будинок літ. «А» кімнати 1-1, 1-2, 1-3, 1-4; будинок літ. «Л», літ. «а1», «а2», сарай літ. «В», гараж літ. «И», підсобне приміщення літ. «М», альтанки літ. «Н», «О». Вказаним рішенням визнано право власності на вказане майно за адресою: АДРЕСА_2 .Таким чином, частка, яка належала ОСОБА_2 , була виділена в натурі в окрему юридичну адресу.
Також, із матеріалів спадкової справи №798/2019 вбачається, що ОСОБА_4 зверталася до Київського районного суду м.Одеси із позовом про визнання права власності на спадкове майно.
Однак, спадкова справа №798/2019 не містить відомостей ані про ухвалене судове рішення, ані про видачу свідоцтва про право на спадщину.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 , в межах 6-ти місячного строку, звернувся до Третьої ОДНК із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та була заведена спадкова справа №187/2012.
В матеріалах спадкової справи №187/2012 наявний лист від 28.02.2012 року, який адресований ОСОБА_5 щодо необхідності надання документів для видачі свідоцтва про право на спадщину. Проте, таке свідоцтво видано не було.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер.
04.12.2013 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Іванівської ДНК Одеської області із заявою про прийняття спадщини. За заявою дочки ОСОБА_1 була заведена спадкова справа №206/2015, яка на даний час перебуває у Пересипській державній нотаріальній конторі у м.Одесі.
Відповідно до довідки №4088 від 30.11.2015 року, яка видана Петрівською селищною радою Іванівського району Одеської області та перебуває у матеріалах спадкової справи, ОСОБА_5 з 08.09.2011 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . На момент смерті разом із ним була зареєстрована дочка ОСОБА_1 .
Крім цього, у спадковій справі наявне свідоцтво про народження ОСОБА_1 , яке підтверджує факт родинних відносин із спадкодавцем, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину та лист №844/02-14 від 04.04.2025 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.
У матеріалах цивільної справи наявна спільна заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 15.05.2008 року, якою сторони визначили порядок користування земельною ділянкою під житловим будинком.
Відповідно до інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_2 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, суд констатує, ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 ; ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 ; ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 . До складу вказаної спадщини входить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який складається із кухні площею 5,3 кв.м, коридору площею 3,8 кв.м, санвузлу площею 3,6 кв.м, кімнати площею 18,6 кв.м, веранди І, площею 14,9 кв.м, мансарди ІІ, площею 9,7 кв.м, а всього загальною площею 55,9 кв.м, житловою площею 18, 6 кв.м.
Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Положенням ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
В силу положення ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу.
Згідно абзаців 1, 15, 16 п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
У постанові ВП ВС від 23.04.2025 року у справі №357/3145/20 зазначено наступне. Відповідно до частини четвертої статті 355 та частини першої статті 356 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Зі змісту вказаних статей випливає, що право кожного із співвласників пов`язується із часткою у праві спільної власності і кожен із співвласників є власником не певної частини майна, а всього спільного майна у цілому.
Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Верховний Суд зазначив, що за наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні в подальшому не підлягає.
Матеріалами справи встановлено, що один із співвласників на підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 06.11.2009 року у справі №2-5467/2009 року виділив у натурі свою частку, право власності на яку зареєстровано як окремий об`єкт нерухомого майна.
У зв`язку із цим, 1/2 частка іншого співвласника (спадкодавця) не може бути ізольованою, оскільки вона в результаті виділу ОСОБА_2 також визначилася у формі окремого об`єкта нерухомого майна, який складається із кухні площею 5,3 кв.м, коридору площею 3,8 кв.м, санвузлу площею 3,6 кв.м, кімнати площею 18,6 кв.м, веранди І, площею 14,9 кв.м, мансарди ІІ, площею 9,7 кв.м, а всього загальною площею 55,9 кв.м, житловою площею 18, 6 кв.м у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно із послідовною та сталою практикою касаційного суду застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на нерухоме майно є обґрунтовании та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 211, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ,ІПН НОМЕР_1 місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з кухні площею 5,3 кв.м, коридору площею 3,8 кв.м, санвузлу площею 3,6 кв.м, кімнати площею 18,6 кв.м, веранди І площею 14,9 кв.м, мансарди ІІ площею 9,7 кв.м, а всього загальною площею 55,9 кв.м, житловою площею 18,6 кв.м.
Повне рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.
Заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом м.Одеси за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після отримання копії рішення відповідачем та - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 15.09.2025.
Суддя: В. О. Луняченко