Справа №333/9114/25
Провадження №2-о/333/537/25
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2025 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: судді Тучкова С.С., розглянувши матеріали цивільної справи №333/9114/25 за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, заінтересовані особи: відділ опіки та піклування районної адміністрації по Комунарському району Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, заінтересовані особи: відділ опіки та піклування районної адміністрації по Комунарському району Запорізької міської ради, ОСОБА_2 .

Частиною 3 статті 296 ЦПК України встановлено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Відповідно до положень статті 2 СК України, Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання ; сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком; сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

Відповідно до частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сімейний кодекс України та Цивільний кодекс України не визначають поняття близькі родичі та переліку таких осіб.

Згідно частини 1 статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

У подібних правовідносинах, які виникають між опікуном та підопічним, в тому числі який визнаний судом недієздатним, віднесено до близьких родичів лише батьків, дітей, братів, сестер, що вбачається з положень ч. 1 ст. 68 ЦК України, згідно якої опікун, його дружина, чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички.

Конституційний суд України у рішенні № 5рп/99 від 03 червня 1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України „Про міліцію та частини шостої статті 22 Закону України „Про пожежну безпеку (справа про офіційне тлумачення терміна „член сім`ї) вирішив, що близькими родичами є рідні брати, сестри, онуки, дід, баба, іншими родичами є неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші.

Комплексний аналіз чинного цивільного законодавства, яке регулює виниклі питання, дає можливість стверджувати, що племінник не віднесений законом саме до близьких родичів його дядька, при цьому частиною 4 статті 2 СК України прямо вказує, що даним кодексом не регулюються взаємовідносини, що склалися, зокрема, між племінником та його дядьком.

За викладеного, заявник ОСОБА_1 (племінник особи, стосовно якої подана заява про визнання її недієздатною) не є у розумінні Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України членом сім`ї чи близьким родичем особи, стосовно якої подана заява про визнання її недієздатною, а отже, ОСОБА_1 не належить до осіб, визначених частиною 3 статтею 296 ЦПК України, які можуть бути заявниками у справі про визнання фізичної особи недієздатною.

Доводи заявника про те, що він проживає разом зі своїм дядьком за однією адресою, не свідчать про те, що він є членом сім`ї або близьким родичем особи, відносно якої ставиться питання про визнання її недієздатною, ОСОБА_2 , та що він пов`язаний з ним спільним побутом.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина 3 статті 294 ЦПК України).

Заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано (пункт 1 частини 4 статті 185 ЦПК України).

З огляду на викладені вище обставини, беручи до уваги, що заявником належним чином не підтверджено наявність у нього права на звернення до суду із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлення опіки та призначення опікуна, суддя вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України повернути заяву ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.185, 260, 296 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, заінтересовані особи: відділ опіки та піклування районної адміністрації по Комунарському району Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складене 25.09.2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков