24.09.2025 Єдиний унікальний номер 265/4003/17
Провадження № 6/205/305/25
У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2025 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Дорошенко Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Гузь Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі подання старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лубенець Аліни Сергіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лубенець А.С. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом. Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції старшим державним виконавцем Лубенець А.С. знаходиться виконавче провадження 67439630 з виконання виконавчого листа №265/4003/17, виданого 13.07.2021 року про стягнення солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 05.10.2007 року по кредиту та процентам у розмірі 43347,86 доларів США. Рішення на сьогоднішній день не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження». 10.12.2021 року, 08.11.2023 року, 04.07.2024 року, 18.02.2025 року та 14.08.2025 року державним виконавцем відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про арешт коштів боржника та направлено на виконання до АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен Банк», ПАТ АТ КБ «Індустріал», ПАТ «Банк Восток», АТ «ПроКредитБанк», АТ «Акціонерно-комерційний банк «Львів», АТ «Кредобанк», АТ «ОТП Банк», АТ «Ідея Банк», АТ «Агропросперіс Банк», АТ «УКРСИББАНК», АТ «Банк АВАНГАРД», ПАТ АБ «Укргазбанк», АТ «ІНГ Банк Україна», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «АЛЬТБАНК», ПАТ АБ «ПІВДЕННИЙ», Банк «АЛЬЯНС», АТ «СЕНС БАНК», АТ «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ», АТ «СКАЙ БАНК», АТ «Акцент-Банк», АТ «Банк Траст-Капітал», АТ «Вест Файненс ЕНД Кредит Банк», АТ «Полтава-Банк», АТ «ПУМБ». Згідно з відповідей АТ «УКРСИББАНК», АТ «Райффайзен Банк», АТ «Державний ощадний банк України», АТ КБ «Приватбанк», АТ «ПУМБ» та АТ «Акцент-Банк» арешт на рахунки накладено. Згідно з відповідей інших банківських установ у боржника відсутні відкриті поточні рахунки клієнта для накладення арешту. Згідно з відповіді Державної податкової служби України від 14.08.2025 року про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника фізичної особи або серію (за наявності) і номера паспорта боржника фізичної особи та джерела отримання доходу, інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня. Згідно з відповіді від 14.08.2025 року Державної фіскальної служби України підприємця знято з обліку у контролюючих органах. Згідно з відповіді Міністерства внутрішніх справ транспортні засоби за боржником відсутні. Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належить на праві власності квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_1 одержує доходи від податкового агента: 43916015 Управління соціального захисту населення та ветеранської політики Чернівецької районної державної адміністрації. Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, в прохальній частині подання просив розгляд справи провести без його участі.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до п. 19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Застосування обмеження у праві виїзду за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Розглянувши матеріали справи судом встановлено, що у провадженні державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження №67439630 з примусового виконання з примусового виконання виконавчого листа №265/4003/17 від 13.07.2021 року виданого Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 05.10.2007 року по кредиту та процентам у розмірі 43347,86 доларів США. На момент набрання чинності виконавчого листа курс долара згідно НБУ складав 26.99570000 грн, тому сума стягнення в гривнях складає 1170205,82 грн.

З наявних в матеріалах справи доказів не вбачається, що боржником було отримано постанову про відкриття виконавчих проваджень, а також постанови про арешт коштів боржника, на які виконавець посилається у поданні, та що, будучи повідомленою про наявність зобов`язань, боржник свідомо не виконує рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області.

Таким чином, з долучених до подання доказів не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебуванням останньої у статусі боржника.

Враховуючи вищевикладене, оскільки суд має повноваження щодо обмеження у праві виїзду боржника виключно у випадку його ухилення від виконання рішення суду, а належних доказів цілеспрямованого ухилення ОСОБА_1 від виконання рішень суду на час подання заявником не надано, як і доказів наміру боржника вибути за межі України з метою ухилення від виконання зобов`язань, покладених на неї цими рішеннями суд вважає, що подання державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лубенець А.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 є необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.33,43 Конституції України,ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.260-261, ст.441 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лубенець Аліни Сергіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство «УкрСиббанк», відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк із дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.В.Дорошенко