Справа № 932/6071/25
Провадження № 2-о/932/137/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28"липня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Підопригори Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2025 року заявник звернувся до суду із вищезазначеною заявою.

20 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Стислий виклад вимог заявника.

Заявник є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 . Проживав в цій квартирі на підставі Ордеру виданого на ім`я його матері ОСОБА_2 та членів її сім`ї з чотирьох осіб. Наразі мати та батько померли, сестра проживає за іншою адресою. Здійснити приватизацію квартири заявник не має можливості, оскільки в Ордері допущена помилка в назві вулиці. Так заявник зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 , а в ордері вказана адреса АДРЕСА_3 .

Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду повідомлена належним чином. Від представника надійшла заява про розгляд справи без участі представників заінтересованої особи.

Фактичні обставини встановлені судом.

На підставі ордеру №225 від 31 січня 1978 року в квартиру АДРЕСА_4 було вселено ОСОБА_2 та чотири члени її родини: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть.

Заявникзвертався до Департаменту житлового господарства ДМР із заявою про наданнядозволу на зміну договору найму займаного неприватизованого жилого приміщенняза адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі Листа Департаменту житлового господарства від 18.03.2024р. №3/16-1385було відмовлено в підготовці проєкта рішення виконавчого комітету Дніпровськоїміської ради про зміну умов договору найму, оскільки Ордер був виданий на квартиру АДРЕСА_5 .

Листом №8/3-211 від 13.03.2024р. наданого Управлінням архівної справи ДМР повідомлено, що при поаркушному переглядідокументів архівного фонду «Виконавчий комітет Бабушкінської районної Радинародних депутатів м. Дніпропетровська» за 1979 1981 роки рішення стосовнозміни адресації житлового будинку по АДРЕСА_6 не виявлено (ф. 252, оп.1, спр. 476, 481,496, 501, 510, 523, 562, 572,594, 636, 660, 685).

Листом за №5/3-97 від 12.02.2024р. Управління архівної справи ДМР повідомило, щопри поаркушному перегляді документів архівного фонду «Виконавчий комітетБабушкінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська» за 1982-1984роки відомостей стосовно зміни адресації житлового будинку по АДРЕСА_6 не виявлено (ф. 252, оп.1, спр.717, 757, 854, 944).

В той же час, саме на підставі Ордеру №225 від 31 січня 1978 року були вселенні доквартири батьки заявника та сам заявник.

Відповідно до Довідки №7596 про склад сім`ї або зареєстрованих осіб у житловомуприміщені/будинку мати Заявника ОСОБА_2 була зареєстрована уКвартирі АДРЕСА_4 з 01.12.1978 року.

Відповідно до Листа КП «ДМБТІ» ДМР від 27.12.2023р. №13738, в інвентаризаційнійсправі на нерухоме майно (багатоквартирний будинок) за адресою АДРЕСА_7 ( в якому розташована кв. АДРЕСА_8 ) відсутні відомості (будь-які рішення,розпорядження, довідки, або позначки) щодо зміни адреси на АДРЕСА_9 абобудь-яку іншу.

Первинна технічна інвентаризація вищезазначеного житлового будинку літ. А-9, вякий увійшла квартира АДРЕСА_8 , проводилась в 1984 році за адресою АДРЕСА_7 , реєстрація балансової належності житлового будинку літ. А-9, в який увійшлаквартира АДРЕСА_8 проводилась за Міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Бабушкінського району від 02.12.1986 за №502, про що видане реєстраційнепосвідчення від 20.09.1990 та зроблено запис в реєстрову книгу №25 за реєстровимномером №1680 також за адресою АДРЕСА_7 .

Норми права застосовані судом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла.

У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів.

За ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства.

Згідно із ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

За змістом статті 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення.

Згідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду.

Згідно ч. 2 ст. 759 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частинами першою та другою статті 61ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Частиною 1 ст.63 ЖК України визначає, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Отже, договір найму жилого приміщення є договором, відповідно до якого можуть бути передбачені особливості його укладення та виконання, а також його умови можуть відходити від умов типового договору.

Також слід зазначити, що відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Висновки суду.

Заявнику було відмовлено в підготовці проєкта рішення ВК ДМР про зміну умов договору найму у зв`язку з помилкою, опущеною в ордері при написанні адреси квартири в яку підлягали вселенню родина заявника. Такий факт знайшов своє підтвердження під час розгляду справи та відповідає меті зазначеній заявником.

Інші вимоги заявника не підлягають задоволенню оскільки встановлення такого факту виходить за межі мети, зазначеної в заяві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13,81,259,263,264,265,315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що жиле приміщення, надане ОСОБА_2 з сім`єю з чотирьох чоловік: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на підставі ордеру №225 від 31 січня 1978 року знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складений та проголошений 28 липня 2025 року.

Суддя В.І. Цитульський