Єдиний унікальний номер: 728/2087/25
Номер провадження 2/728/744/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмач за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним поговором,-

В С Т А Н О В И В:

11.08.2025 року ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 (відповідач) заборгованість за кредитним договором № від 20.01.2021 року (укладеним між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» і відповідачем) в загальному розмірі 37913 грн 61 коп із яких: 21950 грн 03 коп - заборгованість по тілу кредиту; 4 грн 00 коп - заборгованість за відсотками, 15959 грн 58 коп - заборгованість за комісією, вказуючи на те, що відповідач, в порушення умов вищевказаного договору, не сплачує своєчасно коштів на повернення суми боргу та відсотків, в результаті чого утворилася вказана заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача за договорами факторингу.

Ухвалою суду від 14.08.2025 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 23.09.2025 року.

Представник позивача - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Астахова М.І. в судове засідання не з`явилися. У наданій заяві просили розглядати справу за їх відсутності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

19.09.2025 року представник відповідача - адвокат Астахова М.І. подала відзив на позов, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що відповідач частково сплачував кошти за кредитним договором в сумі 16000 грн та в подальшому, у зв`язку з погіршенням фінансового стану, не в змозі був належним чином виконувати свої зобов`язання за кредитним договором; з 20.02.2023 року відповідач був зарахований на військову службу за мобілізацією, з якої звільнений 25.07.2025 року за станом здоров`я за наявності інвалідності та 14.08.2025 року виключений зі списків особового складу; позивачем не надано доказів щодо відступлення ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» на користь ПАТ «Таскомбанк» права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , оскільки кредитний договір між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» і відповідачем укладено 20.01.2021 року, тобто після укладення договору про відступлення прав вимоги від 07.10.2016 року, у зв`язку з чим такий договір не може підтверджувати відступлення на користь ПАТ «Таскомбанк» прав вимоги до боржника ОСОБА_1

22.09.2025 позивач подав відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі на підставі наданих доказів, які він вважає достатніми та належними.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні 20.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Центр фінансових рішень» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір № , відповідно до умов якого останньому надано грошові кошти в сумі 37999 грн 00 коп строком на 12 місяців (п. 2 Договору) з визначенням фіксованої процентної ставки при наданні кредиту в розмірі 10% від суми кредиту, що становить 3000 грн 00 коп та 0,01 % річних від сум боргу за договором (а.с. 6, 7, 8).

07.10.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Таскомбанк» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені договором (а.с.13-14).

15.05.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та Акціонерним товариством «Таскомбанк» (Клієнт) укладено договір факторингу №НІ/11/19-Ф, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язуєтся відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги; перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною цього Договору (а.с.15-17).

Згідно з актом прийому - передачі Реєстру прав вимоги від 15.05.2024 року за Договором факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр прав вимоги кількістю 7234 (а.с. 18).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором № від 20.01.2021 року становить 37913 грн 61 коп, із яких: 21950 грн 03 коп - сума заборгованості за тілом кредиту, 4 грн 00 коп - заборгованість за відсотками, 15959 грн 58 коп - заборгованість за комісією (а.с. 20).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № від 20.01.2021 року розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 30.06.2024 року за період з 15.05.2024 року по 30.06.2025 року, який залишився незмінним з 15.05.2024 року, становить 37913 грн 61 коп із яких: 21950 грн 03 коп - сума заборгованості за тілом кредиту, 4 грн 00 коп - заборгованість за відсотками, 15959 грн 58 коп - заборгованість за комісією (а.с. 12).

Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підтверджується, що АТ «Таскомбанк» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, основним видом економічної діяльності якої є Інші види грошового посередництва (а.с. 24-25).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», види фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства: факторинг (а.с.22).

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За приписами ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 ст.1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За змістом ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності.

За приписами ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги

Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі №752/8842/14-ц.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача.

Відсутність порушеного, не визнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Зокрема, встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 року у справі №910/6091/19, від 16.10.2020 року у справі №910/12787/17.

На підставі наданих доказів судом встановлено, що правовідносини за кредитним договором № , який укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем, виникли 20.01.2021 року, у той час, як договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 між ТОВ «ФК ЦФР» та ПАТ «Таскомбанк» був укладений 07.10.2016 року - майже за п`ять років до того, як відповідач уклав вищевказаний кредитний договір.

Тобто, на час укладення договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 у ПАТ «Таскомбанк» було відсутнє право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № , який станом на 07.10.2016 року ще не був укладений.

У даному випадку суд приходить до висновку, що ПАТ «Таскомбанк» не набуло права вимоги до відповідача, а тому не мало права на подальше його відступлення на користь позивача на підставі договору факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року.

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором № від 20.01.2021 року, укладеними між ОСОБА_1 та ТОВ ФК «ЦФР», що є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30. Код .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну і резолютивну частини) судове рішення, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 23.09.2025 року.

Суддя О.І. Глушко