Справа №642/3540/25
Провадження № 2/333/3961/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду зх. вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 25.10.2008 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що в зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та відсутністю взаєморозуміння, шлюбні відносини між ними фактично були припинені з 2020 р., з цього часу вони мешкають окремо та спільне господарство між ними не ведеться. Їх неповнолітній син мешкає з нею. В зв`язку з вищенаведеним, позивачка просить розірвати шлюб між сторонами у справі та стягнути аліменти з відповідача на її користь для утримання їх неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки від доходів платника аліментів, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2025 р. відкрито провадження по справі та призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи.

В судове засідання позивачка не з`явилася, у відповідній заяві заявила про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та не заперечував відносно їх задоволення, просив розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.10.2008 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1778. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії № НОМЕР_2 .

Сторонами в своїх заявах по суті справи визнано, що шлюбні відносини між ними припинені, відновлювати їх вони не мають наміру. Про наявність спору щодо спільного майна подружжя, сторони не заявляли.

Нормами ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Наведеним конституційним принципам кореспондує положення ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, яким також визначено добровільність шлюбу, в зв`язку з чим примушуванням жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ч. ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Стаття 105 СК України містить перелік процесуально-правових підстав припинення шлюбу внаслідок його розірвання, зокрема частиною 3 даної статті передбачено припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 110, ст. 111 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оцінивши встановлені в судовому засіданні обставини, проаналізувавши правові норми, що регулюють дані правовідносини, суд дійшов висновку, що наразі даний шлюб між сторонами існує формально та не виконує свого прямого призначення. З огляду на вищезазначене, підстави для збереження шлюбу між сторонами судом не встановлені, а тому даний шлюб доцільно розірвати, оскільки збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка, яка змінила прізвище під час реєстрації шлюбу, не заявляла про відновлення свого дошлюбного прізвища.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів суд врахував наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З аналізу вищевказаних статтей вбачається, що саме один з батьків з ким мешкає дитини має право на отримання аліментів на утримання дитини з іншого з батьків.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Пунктом 3 частини 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст.191СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи вищезазначені обставини та правові норми, які регулюють дані правовідносини, а також обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину, майновий стан сторін, відсутність у відповідача інших аліментних зобов`язань, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у заявленому позивачем розмірі, на утримання їх неповнолітнього сина.

Керуючись ст.ст. 112, 181-184 СК України, ст.ст. 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити в повному обсязі.

Шлюб, зареєстрований 25.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1778, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - розірвати.

ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітків) платника аліментів, але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18.06.2025 р.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір за пред`явленні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1211,20 грн.

Рішення в частині стягнення місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.Й.Наумова