Справа № 164/1356/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Власюка С.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Маневичі Волинської області заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Маневицька селищна рада Камінь - Каширського району Волинської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні та вихованні, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд суду надійшла заява про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої ОСОБА_1 просив суд встановити факт перебування на його утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мотивував заяву тим, що 12 вересня 2011 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , яка раніше перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , від якого має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У шлюбі із ОСОБА_2 у них народилося двоє спільних дітей, однак ОСОБА_6 із моменту реєстрації шлюбу він виховує та утримує, як рідну. Всі права і обов`язки, як батька ОСОБА_3 фактично виконує сам і вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту перебування дитини на утриманні, оскільки встановити цей факт іншим чином не можливо. Встановлення факту необхідне для отримання статусу багатодітної сім`ї, що надасть йому та його дітям пільги, права, компенсації та гарантії, передбачені Законами України «Про військову службу та військовий обов`язок», «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» та іншими нормативно - правовими актами.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 свою заяву підтримав із наведених у ній підстав та наполягав на її розгляді по суті.

Заінтересовані особи підтримали думку заявника.

Заслухавши учасників справи, кожного зокрема, проаналізувавши обставини,встановлені у судовому засіданні та долучені письмові матеріали, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до приписів частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина 2 статті 315 ЦПК України).

Заявлені вимоги ОСОБА_7 про встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні пов`язані з доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу. При цьому доведення факту перебування неповнолітньої дитини на утримання пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких її біологічний батько не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Такий факт перебування неповнолітньої дитини на утриманні, яка є дитиною дружини заявника від першого шлюбу, не може встановлюватись у безспірному порядку на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо утримання дитини, то факт перебування неповнолітньої дитини на утримання особи, яка не є одним з її батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між одним із батьків дитини та особою, яка має намір встановити такий факт.

Заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки за встановлених у цій справі обставин існує спір про право щодо участі батьків в утриманні дитини. З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків утримання дитини, то питання, заявлене у цій справі, не може з`ясовуватись безвідносно до дій батька та може вирішуватись у межах спору про право за загальним правилом у позовному провадженні (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року в справі № 201/5972/22).

Звернення із заявою про встановлення юридичного факту в цій справі необхідне заявнику для створення преюдиційного рішення для публічних відносин, що є неприпустимим.

Встановлення факту перебування на утриманні неповнолітньої дитини впливає на права та законні інтереси іншого суб`єкта сімейних відносин (батька дитини), оскільки у такий спосіб буде засвідчено невиконання чи неналежне виконання ним своїх обов`язків, що є підставою для негативних наслідків, таких як стягнення аліментів, позбавлення батьківських прав або інше.

За таких умов питання утримання заявником дитини від першого шлюбу його дружини не може вирішуватися безвідносно від дій інших осіб, зобов`язаних її утримувати, тому подібний факт підлягає встановленню під час розгляду спору в порядку позовного провадження.

Встановлення факту про який просить заявник, матиме преюдиційний факт для майбутнього спору з органами РТЦК та СП щодо наявності чи відсутності підстав для отримання відстрочки від проходження військової служби під час мобілізації.

Окреме провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів, які в наступному будуть використані у спорі про право.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суд приходить висновку, що подана заява про встановлення факту перебування на утриманні дитини, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки за встановлених у цій справі обставин існує спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні й утриманні дитини.

Із урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків виховання дітей, питання, заявлене ОСОБА_8 у цій справі, не може з`ясовуватись безвідносно від дій інших осіб, зобов`язаних утримувати дитину та може вирішуватись у межах спору про право у тому числі між батьками дитини за загальним правилом у позовному провадженні, як уже неодноразово зазначалося судами (постанова Волинського апеляційного суду у справі №161/11448/24 від 23 січня 2025 року).

Оскільки між сторонами існує спір про право, суд не вправі продовжувати розгляд цих вимог в порядку окремого провадження і за таких обставин приходить висновку, що заяву ОСОБА_8 слід залишити без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику та заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, за загальним правилом судові витрати при розгляді справ окремого провадження не відшкодовуються.

Керуючись ч. 6 ст. 294, ст. 260, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Маневицька селищна рада Камінь - Каширського району Волинської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні та вихованні, - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

Суддя

Маневицького районного суд у

Волинської області Токарська І.С.