КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 355/106/25

18 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича на рішення Баришівського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Чальцевої Т.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук Андрій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15 лютого 2022 року, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., та зареєстрований в реєстрі за номером № 24673 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Альфа Банк» (далі - АТ «Альфа Банк») заборгованості у розмірі 31 104,11 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з Єдиного порталу державних послуг «Дія» йому стало відомо, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. від 12.08.2022 року відкрито виконавче провадження №69638064 з виконання виконавчого напису № 24673, виданого 15.02.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. щодо стягнення з нього на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 31104,11 грн.

Із виконавчим написом, вчиненим 15 лютого 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. позивач не погоджується, вважає його таким, що не підлягає виконанню, оскільки його було вчинено із грубим порушенням встановленого Законом процесуального порядку вчинення нотаріусами виконавчих написів.

Так, з Єдиного порталу Державних послуг «Дія» позивач дізнався, що оспорюваний виконавчий напис № 24673 вчинений на підставі кредитного договору (заборгованість у розмірі 31104,11 грн), укладеного між ним та АТ «Альфа-Банк», проте він не мав жодних договірних зобов`язань із відповідачем і про наявність у нього боргу перед банком йому не було відомо.

Позивач абсолютно випадково дізнався про відкрите щодо нього виконавче провадження, до цього він не отримував від відповідача позасудову вимогу щодо дострокового повернення кредиту чи повідомлення-застереження про те, що відповідач розпочинає процедуру стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук А.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений 15 лютого 2022 року, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., та зареєстрований в реєстрі за номером № 24673 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа Банк» заборгованість у розмірі 31104, 11 грн. (тридцять одна тисяча сто чотири гривні 11 копійок), таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивач мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Отже спірний виконавчий напис було вчинено за відсутності доказів безспірності заборгованості боржника.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 09 травня 2025 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги заявник вказує на те, що АТ «Альфа-Банк» є неналежним відповідачем в цій справі, оскільки відповідно до витягу з ЄДРПОУ 30.11.2022 року він змінив свою назву на АТ «Сенс Банк». Суд розглянув справу до неналежного відповідача та за відсутності заявника, який не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Судом помилкового зроблено висновок, що вчинення виконавчого напису на підставі не нотаріально посвідченого кредитного договору є порушенням закону, з посиланням на визнання постанови КМУ № 662 (у частині) незаконною. Проте Верховний Суд у постанові від 20.06.2018 року у справі № 757/7499/15-ц вказав, що дія судового рішення про визнання нормативно-правового акту незаконним не має зворотної сили, а тому не може бути застосованою до виконавчих написів, вчинених до набрання такою постановою законної сили. Наголошує, що лише після внесення КМУ офіційних змін до постанови № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» на виконання рішення суду, такі зміни можуть вважатися чинними. Розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» виключено з Порядку № 662 на підставі постанови КМУ від 19.04.2022 № 480, а тому до 19.04.2022 така норма діяла та була оприлюднена на офіційному сайті ВРУ, чим і користувався нотаріус при вчиненні виконавчого напису, а не рішенням у окремій справі.

Заявник вважає, що поданий позов суперечить його легітимній меті та поданий з метою уникнення відповідальності за допомогою рішення суду.

Наголошує, що виконавчий напис від 15.02.2022, що зареєстрований в реєстрі за № 24673, яким пропонується звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником, винесений з урахуванням поданих стягувачем документів, визначених на момент їх подання вимогами закону: заява про вчинення виконавчого напису, виписка з особового рахунку, договір про правонаступництво та додаткова угода про відступлення права вимоги, паспорт споживчого кредиту, реєстр боржників, тобто тими документами, які підтверджують реальність грошових вимог стягувача та були умисно приховані позивачем. Суд першої інстанції наявність цих доказів не перевірив та не витребував їх у відповідача.

В судове засідання сторони не з`явились. Відповідач АТ «Сенс Банк» та представник третьої особи приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. адвокат Михайлюк Н.М. та приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук А.А. про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась засобами електронного зв`язку. Відповідно до звіту про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду поштова кореспонденція була доставлена 21 серпня 2025 року.

Позивач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся засобами поштового зв`язку. 02 вересня 2025 року до Київського апеляційного суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що поштова кореспонденція не була отримана, з причин «адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 серпня 2025 року клопотання представника третьої особи приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. адвоката Михайлюка Н.М. про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції задоволено. Роз`яснено заявнику, що ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Разом з тим, в призначений час, представник третьої особи на відеозв`язок не вийшов.

З огляду на вище викладене, колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності не з`явившихся сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. від 12.08.2022 року відкрито виконавче провадження №69638064 з виконання виконавчого напису № 24673, виданого 15.02.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 31104,11 грн.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу оскарження виконавчого напису № 24673, вчиненого 15.02.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 31104,11 грн.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України

від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту:

«1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), на яку посилається заявниця у касаційній скарзі.

Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 15 лютого 2022 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах

від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18, від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, від 06 жовтня 2021 року у справі № 361/4793/20, від 23 липня 2025 року в справі № 461/3407/24.

Ураховуючи наведене, встановивши, що між банком і позивачем кредитний договір був укладений у простій письмовій формі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням порядку вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника.

Доводи заявника щодо безпідставного врахування судом постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/1 не заслуговують на увагу, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають висновкам Верховного Суду, сформованим у подібних правовідносинах.

Що стосується посилань заявника на те, що суд розглянув справу до неналежного відповідача, то такі не заслуговують на увагу, оскільки ухвалою від 27.03.2025 року суд здійснив зміну найменування відповідача АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», а тому помилкове зазначення в рішення суду назву попереднього відповідача є підставою для виправлення описки в судовому рішення, а не підставою для його скасування.

Судом першої інстанції повно встановлено обставини, що мають значення для справи, висновки суду відповідають наявним у матеріалах справах доказам.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Баришівського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргуприватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 22 вересня 2025 року

Головуючий: Судді: