Справа № 740/4428/25
Провадження № 2/740/2044/25
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» 04.08.2025 звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 46 349,92 грн., 2422,40 грн. витрат по сплаті судового збору та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позову зазначено, що 05.09.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 948888365, у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від товариства кредитні кошти (з урахуванням усіх траншів) у розмірі 15000 грн.

Відповідно до умов розділу 2 Договору товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», що є невід`ємною частиною договору, текст яких розміщений на сайті товариства: www.moneyveo.ua.

На виконання умов Договору грошові кошти були перераховані товариством на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем при укладанні договору.

Відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за договором не виконав, не здійснив повернення суми наданого йому кредиту і процентів.

04.02.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ«ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу, згідно з яким до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги, в тому числі і до відповідача за договором №948888365 від 05.09.2024.

Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів не здійснював, тому станом на дату подачі позову заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №948888365 від 05.09.2024 становить 53849,88 грн. Проте позивач вважає за необхідне зменшити суму позовних вимог до 46349,92 грн., з яких: 14999,92 грн. заборгованість по тілу кредиту, 31350 грн. заборгованість за відсотками.

Ухвалою судді 05.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Крім того, ухвалою суду 05.08.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів у АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно засобами поштового зв`язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно із п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України.

Враховуючи, що відповідач згідно із ст. 128 ЦПК України повідомлений, відзив не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку.

05.09.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 948888365 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с. 23 зворот-34).

Згідно п.2.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит у виді кредитної лінії в сумі кредитного ліміту в розмірі 15000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у кредит ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1 договору, є загальною сумою кредиту за цим договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника (п. 2.2).

Пунктом 2.3 визначено, що перший транш за договором у сумі 5200 грн. надається позичальнику 05.09.2024.

Згідно пунктів 7.1, 7.3. договору, рекомендована дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту 05.10.2024, кінцева дата повернення (виплати) кредиту 05.10.2029.

У п.8.2 договору зазначено, що у разі якщо позичальник не здійснить повного дострокового погашення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду кредитування, то зобов`язання позичальника по оплаті процентів за користування кредитом визначається шляхом множення базової процентної ставки на фактичну кількість днів користування кредитом (від дати видачі першого траншу до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання).

Пунктом 8.3 визначено, що базова процентна ставка складає 1 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожен день користування ним, що становить 365% відсотків річних.

Згідно п. 8.4., для суми кредиту отриманої першим траншем, що вказана в п. 2.3. договору, за перші 30 днів дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 6760 грн та буде включати у себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 1560 грн та суму кредиту у розмірі 5200 грн.

Пунктом 12.3 договору визначено, що за порушення будь-якого з платежів передбачених цим договором на 14 і більше календарних днів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця неустойку у вигляді штрафу в розмірі 5 000% від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання, але не більше половини суми кредиту, одержаної споживачем за цим договором.

У п.12.4. сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання позичальник зобов`язаний сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 365% річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору, зокрема процентів передбачених пунктом 12.4 договору, не може перевищувати половину суми кредиту, одержаної позичальником за цим договором і не може бути збільшена за домовленістю сторін (п.12.5).

Відповідно до п. 11 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання.

Даний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

В подальшому між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» і ОСОБА_1 було підписано ряд додаткових угод щодо надання кредитодавцем позичальнику траншів в межах погодженого договором кредитного ліміту, а саме: 05.09.2024 про надання траншу в розмірі 5000 грн., 05.09.2024 про надання траншу в розмірі 600 грн., 08.09.2024 в розмірі 1000 грн., 08.09.2024 в розмірі 200 грн., 08.09.2024 в розмірі 100 грн., 10.09.2024 в розмірі 2000 грн., 14.09.2024 в розмірі 100 грн., 14.09.2024 в розмірі 100 грн., 14.09.2024 в розмірі 200 грн., 14.09.2024 в розмірі 100 грн., 17.09.2024 в розмірі 350 грн. (а.с.35-51)

ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання за кредитним договором № 948888365 від 05.09.2024 виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором, що підтверджується платіжними дорученнями (заявою) на переказ та зарахування грошових коштів на банківську картку НОМЕР_2 отримувача ОСОБА_1 від 05.09.2024, 08.09.2024, 10.09.2024, 14.09.2024, підтвердженнями щодо здійснення переказу грошових коштів 05.09.2024, 08.09.2024, 10.09.2024, 14.09.2024, 17.09.2025, виданими ТОВ«ПрофітГід», довідками ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» про ініціювання платіжних операцій по перерахунку кредитних коштів позичальнику, випискою з АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» по рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_3 .

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором № 948888365 від 05.09.2024, загальна сума заборгованості ОСОБА_4 за період з 05.09.2024 по 04.02.2024 склала 32 399,88 грн., з яких: 14999,92 грн. за тілом кредиту, 9900 за процентами, 7499,96 грн - неустойка (а.с. 17-18).

04.02.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ«ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № МВ-ТП/20, згідно з яким право вимоги щодо стягнення заборгованості з боржників, указаних у відповідних Реєстрах прав вимоги було відступлено позивачу (а. с. 12-14).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги від 04.02.2025 та розрахунку заборгованості, позивач набув права грошової вимоги до відповідача на суму 32399,88 грн., з яких: 14999,92 грн за тілом кредиту, 9900 грн. за процентами, 7499,96 грн. - неустойка (а.с. 15-16).

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» продовжило нарахування відсотків за кредитним договором № 948888365 від 05.09.2024, і станом на 27.06.2025 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за період з 04.02.2025 по 27.06.2025 склала 53849,88 грн., з яких: 14999,92 грн. заборгованість за тілом кредиту, 31350 грн. за процентами, 7499,96 грн. - неустойка (а.с. 19-20).

ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надсилало відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за договором № 948888365, у якому зазначено, що право вимоги за вказаним договором перейшло до ТОВ «Таліон плюс» (а.с.67 зворот)

ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» надсилало на електронну адресу ОСОБА_1 зазначену ним у кредитному договорі, повідомлення про дострокове розірвання кредитного договору № 948888365 від 05.09.2024, у зв`язку з простроченою заборгованістю за вказаним кредитним договором (а.с. 68).

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно статті 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, кредитний договір № 948888365 від 05.09.2024 був укладений в електронній формі.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором

Із урахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини, згідно положень ст.ст. 526, 599, 629, 1054 ЦК України.

Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно із ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Судом ураховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд погоджується з наявним у справі розрахунком заборгованості, виконаним позивачем в межах узгодженого сторонами строку кредитування за узгодженими процентними ставками, оскільки він здійснений у відповідності до умов кредитного договору.

Відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування задля спростування заявлених позовних вимог, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням відповідних процесуальних дій.

Водночас, позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості у сумі 46349,92 грн., з яких: 14999,92 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 31350 грн. прострочена заборгованість за процентами.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Судом встановлено, що позивачем 02.12.2024 укладено договір про надання правової допомоги №5 з адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» та Додаткову угоду №1100 від 01.07.2025.

Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 01.07.2025 адвокатське об`єднання надало позивачу правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Вартість послуг визначена в сумі 5000 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про неспівмірність заявленого розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 5000 грн., а тому сума витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 3000 грн.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 81, 89, 133, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», , адреса: вул. Жабинського, буд. 13, м. Чернігів заборгованість за кредитним договором № 948888365 від 05 вересня 2024 року у розмірі 46349 грн. 92 коп, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн., а всього стягнути з нього 51772 (п`ятдесят одну тисячу сімсот сімдесят дві) грн. 32 коп.

Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Карпусь