Справа № 740/4607/25
Провадження № 2/740/2122/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Крутівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 через представника адвоката ІвашкаВ.В. звернулися до суду із позовом, у якому просять визнати:

- за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , з яких: на 1/4 частку - як за членом колишнього колгоспного двору та на 1/4 - в порядку спадкування після члена колгоспного двору ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку вказаного житлового будинку, як за членом колишнього колгоспного двору;

- за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку вказаного житлового будинку, як за членом колишнього колгоспного двору.

Позов аргументують тим, що житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , відносився до типу колгоспного двору і станом на 15.04.1991 в ньому проживали: ОСОБА_4 голова колгоспного двору; ОСОБА_1 син; ОСОБА_2 невістка; ОСОБА_5 онука.

Голова колгоспного двору ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 , як син спадкодавця, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 07.07.2025 приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу Костриця С.В. на підставі поданої заяви завела спадкову справу № 72/2025 до майна померлої ОСОБА_4

11.07.2025 нотаріус винесла постанову, якою відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмову нотаріус мотивувала тим, що майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності і видача свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок призведе до порушення прав інших членів колгоспного двору, які були зареєстровані в даному домоволодінні. Правовстановлюючі документи на будинок відсутні.

Враховуючи, що житловий будинок є власністю колгоспного двору, позивачі вимушені звертатись за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою судді 19.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі.

Представники сторін у підготовче судове засідання не з`явились, надіслали заяви про проведення підготовчого судового засідання без їх участі, а представник відповідача також і про визнання позовних вимог.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору і станом на 15.04.1991 в будинку були зареєстровані та постійно проживали: ОСОБА_4 голова двору, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_2 - невістка, ОСОБА_6 - онука (а.с. 4).

Згідно довідки ФОП ОСОБА_7 № 147 від 13.03.2025, станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 14.05.1990, виданого виконавчим комітетом Ніжинської районної Ради народних депутатів (а.с.5).

Згідно ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність».

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/4 частці кожен.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Як вбачається із спадкової справи № 72/2025, заведеної приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Кострицею С.В., спадщину за законом після померлої ОСОБА_4 прийняв її син ОСОБА_1 , а отже останній набув також право і на належну спадкодавцю 1/4 частку спірного будинку, ставши фактично власником 1/2 частки вказаного будинку.

Відповідно до копії постанови від 11.07.2025, приватним нотаріусом Кострицею С.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, підтверджуючого належність даного майна спадкодавцю.

У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22.02.2012 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Отже, виходячи з наведеного, оскільки відсутні правовстановлюючі документи з визначенням часток спадкодавиці ОСОБА_4 та позивачів, у зв`язку з належністю спірного будинку до категорії «колгоспний двір», позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку, тому їх права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності на відповідні частки житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме: за ОСОБА_1 на 1/2 частку спірного домоволодіння (з яких 1/4 частка, належна йому як члену колишнього колгоспного двору та 1/4 частка, успадкована після матері ОСОБА_4 ), та по 1/4 частці - за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як за членами колишнього колгоспного двору.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 200, 263 - 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь