Справа № 135/1077/25
Провадження № 2/135/497/25
РІШЕННЯ

іменем України

23.09.2025 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

23.07.2025 до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 15 263,42 грн та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», в особі ВП «ЛАДИЖИНСЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення в м. Ладижин Гайсинського район Вінницької області на підставі ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017, за які має вноситись оплата у відповідності до тарифів на послуги, що встановлені на відповідні періоди рішеннями виконавчого комітету Ладижинської міської ради. Згідно із ч.1 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 споживач зобов`язаний здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладання відповідного договору. Відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , і відповідно є споживачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, отримувала зазначені послуги в повному обсязі, проте не в повному обсязі оплачувала їх вартість, внаслідок чого виникла заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, яка станом на 01.05.2025 складає 15 263,43 грн за період з 01.11.2021 по 01.05.2025.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 25.07.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачці ОСОБА_1 було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами надсилалися відповідачці ОСОБА_1 за місцем реєстрації ( АДРЕСА_2 ), та згідно рекомендованого повідомлення про вручення отримане нею 11.08.2025.

Відповідачка ОСОБА_1 у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, проте 19.08.2025 через канцелярію суду подала заяву про застосування строків позовної давності, у якій просить застосувати строки позовної давності у даній цивільній справі в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з 01.11.2021 по 15.07.2022. Заяву обґрунтовує тим, що відповідно до позовних вимог позивач вимагає стягнути з неї заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 15 263,42 грн за період з листопада 2021 року по травень 2025 року. Однак, суд має врахувати термін позовної давності та вирішити питання про стягнення заборгованості саме за період з врахуванням трирічного строку позовної давності. Так, оскільки позовну заяву було зареєстровано в суді 16.07.2025, то задоволення позовних вимог у випадку застосування строків позовної давності можливе з 16.07.2022, тобто за період з 01.11.2021 по 15.07.2022 позовні вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги не підлягають задоволенню.

27.08.2025 через канцелярію суду від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшли заперечення на заяву ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності, у яких представник просить відмовити в застосуванні строків позовної давності, мотивуючи тим, що відповідачці у травні 2022 року до сплати було нараховано 35,04 грн, по факту сплачено 242,87 грн; в липні 2022 року нараховано до сплати 35,04 грн, по факту сплачено 395,12 грн; в травні 2023 року нараховано до сплати 48,12 грн, по факту сплачено 148,28 грн; в жовтні 2023 року нараховано до сплати 153,12 грн, по факту сплачено 340,16 грн. Тобто відповідачка здійснювала оплату в більшій сумі ніж виставлялось до оплати в зазначених місяцях, чим визнала існуючу попередню заборгованість. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач у період з листопада 2021 року по травень 2025 року здійснював неперіодичні оплати за надані комунальні послуги. Так дії відповідачки, які полягають у систематичному здійсненні часткових оплати заборгованості, свідчить про фактичне визнання ним існування зобов`язання перед позивачем. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 264 ЦК України, часткова сплата боргу є дією, що перериває перебіг позовної давності, а відтак кожна така оплата спричиняла перебіг позовної давності заново. Таким чином, твердження відповідачки про пропуск позивачем строків позовної давності є безпідставним.

Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», в особі ВП «ЛАДИЖИНСЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» є виконавцем і надає житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення в м. Ладижин, Гайсинського району, Вінницької області.

Відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 і є споживачем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО».

Послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення відповідачкою ОСОБА_1 своєчасно та належним чином не оплачуються, що підтверджено наданим позивачем розрахунком заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , з якого вбачається, що борг за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.11.2021 по 01.05.2025 складає 15 263,42 грн (а.с.7-8).

Вказаний розрахунок відповідачкою ОСОБА_1 не оспорений, відзив на позов не наданий.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є : 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг є: 1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача; 2) послуг з постачання та розподіл у електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом; 3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; 4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; 5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; 6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення; 7) послуг з поводження з побутовими відходами - суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку.

Згідно із ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15.

Таким чином, суд вважає доведеним, що позивач АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», в особі ВП «ЛАДИЖИНСЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» здійснювало надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідачка ОСОБА_1 , яка зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , і відповідно є споживачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, отримувала зазначені послуги в повному обсязі, проте не виконала обов`язку щодо оплати вартості отриманих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.11.2021 по 01.05.2025 складає 15 263,42 грн.

Вирішуючи питання за заявою відповідачки ОСОБА_1 щодо застосування строку позовної давності до частини заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки.

Статтею 258 Цивільного кодексу України визначено вимоги до яких застосовується спеціальна позовна давність, серед іншого, позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, як це унормовано вимогами ч. 1 ст. 261 ЦК України.

За правилами ч.5 ст.216 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Суд також враховує положення ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких, плата за комунальні послуги (послуги з теплопостачання) нараховується щомісячно, а отже перебіг позовної давності починається після несплати (часткової оплати) чергового платежу.

У постановах Верховного Суду України від 19.03.2014 у справі №6-14цс14, від 29.10.2014 у справі №6-169цс14, від 30.09.2015 у справі №6-154цс15, зроблено висновок про те, що за договором, що визначає щомісячні платежі перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 20.09.2011 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії», та від 22.10.1996 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211«Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. В подальшому, дію карантину неодноразово було продовжено.

Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений Закон України набрав чинності 02.04.2020.

У постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №679/1136/21 та від 20.04.2023 у справі №728/1765/21 зазначено, що «у пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Постановою КМУ від 27.06.2023 №651, карантин встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України.

Таким чином, з 01 липня 2023 року перебіг строків позовної давності мав би продовжуватись, проте Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє до теперішнього часу.

Відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Отже, у спірних правовідносинах позовна давність щодо вимог про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, надані за період з 01.11.2021 по 15.07.2022, в силу п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України на момент подання позову (03.05.2023) не спливла та продовжувалася на строк дії карантину до 30.06.2023, а у подальшому на строк дії воєнного стану.

Крім того, відповідно до частини першої статті 264 ЦК України позовна давність переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Суд враховує, що згідно розрахунку заборгованості та доданих представником відповідача документам, які підтверджують надходження грошових коштів на оплату житлово-комунальних послуг, відповідачкою ОСОБА_1 у травні 2022 року було сплачено 242,87 грн, в липні 2022 року сплачено 395,12 грн. Зазначені дії відповідачки на думку суду свідчать про визнання нею боргу і мають наслідком переривання перебігу строку позовної давності.

При звернені до суду АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», в особі ВП «ЛАДИЖИНСЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» було сплачено 3 028,00 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №4070345 від 01.07.2025.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» задоволені в повному обсязі, розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідачки на його користь пропорційно задоволеним вимогам, в сумі 3 028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-78, 81, 140-142, 258, 259, 264, 265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» (місцезнаходження: вул. Козельницька, буд. 15, Сихівський район, м. Львів, 79026, ) заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 15 263 (п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят три) гривні 42 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» (місцезнаходження: вул. Козельницька, буд. 15, Сихівський район, м. Львів, 79026, ) судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О. Нікандрова