Справа № 669/571/25
Провадження № 2/669/300/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вишневського В.О.,

з участю: секретаря судового засідання Валігури А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Білогір`я в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання дитини та реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кравчука В.М. звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про надання дозволу на реєстрацію місця проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди батька ОСОБА_2 , з одночасним зняттям дитини із задекларованого/зареєстрованого місця проживання.

На обґрунтування позову зазначено, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано.

В червні 2024 року позивачка придбала у приватну власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та наразі проживає там із сім`єю без реєстрації.

В зв`язку з цим постала необхідність здійснити реєстрацію місця проживання позивачки та її сина ОСОБА_3 у придбаному будинку.

Звернувшись із заявою до відділу з питань реєстрації місця проживання Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про реєстрацію місця проживання сина одночасно із зняттям його з реєстрації попереднього місця проживання їй було відмовлено. Підставою для відмови у знятті з реєстрації є відсутність згоди відповідача як другого законного представника (батька) на зняття з реєстрації місця проживання їхнього малолітнього сина.

Однак відповідач ОСОБА_2 через неприязні стосунки між ним та позивачкою проявляє бездіяльність та не надає згоди на реєстрацію місця проживання дитини і одночасне зняття її з реєстрації попереднього місця проживання.

Такі дії відповідача порушують права та інтереси дитини та обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, що є підставою для задоволення позовних вимог про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька за місцем проживання матері.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, представник позивачки подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_2 ) повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із зворотньою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», відзиву відповідач до суду не подав та про причини своєї неявки суд не повідомив.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Таким чином, відповідач, враховуючи положення ст. ст. 128, 130 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направила, заяв та клопотань про розгляд справи в їх відсутності не надали, проте направили на адресу суду висновок від 18 вересня 2025 року № 63/54-42-2287/2025, щодо доцільності зняття з реєстрації місця проживання дитини з одночасною його реєстрацією без згоди батька.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 22, виданого Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницькій області.

Згідно витягу № 1 від 22 травня 2024 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища після реєстрації шлюбу 05 жовтня 2010 року з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_6 .

Згідно витягу № 1 від 22 травня 2024 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, після реєстрації шлюбу 04 вересня 2012 року з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , змінила прізвище на ОСОБА_9 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис № 71, виданого Теофіпольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницькій області 28 липня 2022 року, ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_11 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_12 .

Позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 08 жовтня 2021 року, що підтверджується копіями витягу з Реєстру територіальної громади 2022/001390015 від 22 листопада 2022 року.

Фактичне місце проживання позивачки та її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 , що підтверджується копією акту про встановлення фактичного місця проживання від 26 червня 2025 року № 29.

Згідно листа від 09 червня 2025 року № П-67 відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області позивачці було відмовлено у внесенні до реєстру територіальної громади інформації про задеклароване або зареєстроване місце проживання ( перебування) особи на підставі ч. 4 ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в України» та п. 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07 лютого 2022 року, в зв`язку з відсутністю згоди іншого з батьків при поданні заяви про реєстрацію місця проживання дитини віком до 14 років.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 18 вересня 2025 № 63/54-42-2287/2025 орган опіки та піклування вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини надання зняття дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із зареєстрованого місця проживання з одночасною реєстрацією його місця проживання без згоди батька.

Частина перша статті 15 ЦК України визначає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з частиною першою статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників.

Відповідно до частини 6 статті 18 вищевказаного закону подання заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини віком до 14 років або особи, визнаної судом обмежено дієздатною або недієздатною, здійснюється одним із батьків або інших законних представників такої особи за згодою іншого з батьків чи законних представників.

Статтею 242 ЦК України встановлено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей.

У відповідності до положень пункту 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку.

Отже, чинним законодавством передбачено право одного з батьків у разі відсутності згоди іншого вирішити це питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивачка не мала можливості отримати згоду відповідача на реєстрацію місця проживання дитини, оскільки останній не здійснив жодних дій для надання такої згоди. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що відмова відповідача в наданні згоди на зміну місця реєстрації дитини з урахуванням її фактичного проживання з матір`ю є безпідставною.

Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 29 ЦК України, ст. ст. 154, 160, 161 СК України, статтями 12, 81, 89, 141, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 5, 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на реєстрацію місця проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за її (як матері) місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з одночасним його зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуто Білогірським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивачка: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (), місце реєстрації: вул. Острозького, 41, м. Старокостянтинів, Хмельницька область.

Суддя Василь ВИШНЕВСЬКИЙ