Справа № 372/1561/25
Провадження № 2-1168/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі Калашник І.В.,

представника Опалюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режиму відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козинської селищної ради, третя особа Шоста Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування якої вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з: 1) 2/5 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , 1/5 частка якої належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Групою приватизації Управління справами Верховної Ради України 20.12.1993 р., згідно розпорядження від 20.12.1993 р. за №393, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації 21.12.1993 р. за №3561 та 1/5 частка якої належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданою Шостою київською нотаріальною конторою 21.06.2017 р., за реєстровим №7-461, право власності на яку зареєстровано Шостою київською державною нотаріальною конторою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.06.2017 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; 2) гаражний бокс № НОМЕР_1 в гаражно-будівельному кооперативі «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-1», розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 01.08.2003 р., на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 24.07.2003 р. за №1262-С/ГК, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 01.09.2003 р. за реєстровим №34571; 3) садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; 4) земельна ділянка площею 0,0645 га, кадастровий номер: :05:009:0122, місце розташування: АДРЕСА_3 , що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія КВ ЗР 00019, виданого Козинською селищною Радою народних депутатів 29.07.1994 р., на підставі рішення Козинської селищної Ради народних депутатів від 25.05.1994 р. за №4, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на праві приватної власності на землю за №38; 5) грошові вклади, що зберігаються в установах філіях Головне управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»: у ТВБВ «10026/00203, на рахунках № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , №9760/6769 (компенсація 1997 р.), №9760/9338 (компенсація 1997 р.), з нарахованими відсотками та компенсаціями, що підтверджуються довідкою, виданою АТ «Державний ощадний банк України» 02.07.2024 р. за №46/12-05/76092/2024/БТ. У зв`язку з цим, 04.06.2024 р. на підставі заяви про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1 у Шостій київській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №192/2024 щодо майна Спадкодавця, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Окрім позивача спадкоємцем першої черги за законом виступає також сестра позивача ОСОБА_3 . 13.02.2025 р. між ОСОБА_3 та позивачем було укладено Договір про поділ спадкового майна нотаріальний бланк серії НТО №440381. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 склали Договір про поділ спадкового майна, належного відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, в рамках спадкової справи №192/2024 відкритою Шостою київською державною нотаріальною конторою після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно п.2 Договору ОСОБА_3 та ОСОБА_1 спадщину прийняли подавши відповідні заяви до Шостої київської державної нотаріальної контори. За положенням п.4 Договору зазначено, що після укладення цього Договору - у спадщину до ОСОБА_3 переходить: 2/5 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; гаражний бокс № НОМЕР_1 в гаражно-будівельному кооперативі «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-1», розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; - у спадщину до ОСОБА_1 переходить: садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; земельна ділянка площею 0,0645 га, кадастровий номер: :05:009:0122, місце розташування: АДРЕСА_3 ; грошові вклади, що зберігаються в установах філіях Головне управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»: у ТВБВ «10026/00203, на рахунках № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , №9760/6769 (компенсація 1997 р.), №9760/9338 (компенсація 1997 р.), з нарахованими відсотками та компенсаціями. Таким чином, спадкоємці за законом дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, що залишилось після смерті спадкодавця. 14.02.2025 р. державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Мотицькою С.А. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, нотаріальний бланк серії НТО №440387 на земельну ділянку площею 0,0645 га, кадастровий номер: :05:009:0122, місце розташування: АДРЕСА_3 . 14.03.2025 р. позивач звернувся до Шостої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Вказаний садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами знаходиться на земельній ділянці площею 0,0645 га, кадастровий номер: :05:009:0122 на яку позивачу вже було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Документи, що підтверджують право власності спадкодавця на вказаний об`єкт нерухомого майна у позивача відсутні. 14.03.2025 р. державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Мотицькою С.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який залишився після смерті його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачу було повідомлено, що він має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

В зв`язку з цим позивач просить суд, визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 23 грудня 1996 року, РНОКПП НОМЕР_8 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на садовий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 27.03.2025 було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

23.04.2025 р. ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 19.08.2025 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Опалюк С.В. позов підтримав та пояснив, що позивач є сином померлого ОСОБА_2 . Між позивачем та його сестрою було укладено договір про поділ спадкового майна, згідно якого позивачу перейшли садовий будинок і земельна ділянка. Нотаріусом на земельну ділянку позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. На садовий будинок позивач не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на дане майно.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Козинської селищної ради в судове засідання не з`явився, в своєму клопотанні просив суд розглядати справу відсутності представника селищної ради, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи Шостої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причину не явки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_6 народився позивач ОСОБА_1 , батьком якого є ОСОБА_2 , що вбачається з копії свідоцтва про народження НОМЕР_9 від 07.01.1959 р. (а.с.23)

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 від 24.05.2024 р. (а.с.22)

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №77199435 від 04.06.2024 р. 04.06.2024 р. Шостою київською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу номер у спадковому реєстрі 72528864 номер у нотаріуса 192/2024 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.32)

13.02.2025 р. між позивачем ОСОБА_1 та його сестрою ОСОБА_3 було укладено Договір про поділ спадкового майна нотаріальний бланк серії НТО №440381, належного відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, в рамках спадкової справи №192/2024 відкритою Шостою київською державною нотаріальною конторою після смерті їхнього батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . В п.2 Договору зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 спадщину прийняли подавши відповідні заяви до Шостої київської державної нотаріальної контори.

Згідно п.3 вказаного Договору до складу спадкового майна, що підлягає поділу за цим договором входить:

- 2/5 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , 1/5 частка якої належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Групою приватизації Управління справами Верховної Ради України 20.12.1993 р., згідно розпорядження від 20.12.1993 р. за №393, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації 21.12.1993 р. за №3561 та1/5 частка якої належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданою Шостою київською нотаріальною конторою 21.06.2017 р., за реєстровим №7-461, право власності на яку зареєстровано Шостою київською державною нотаріальною конторою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.06.2017 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

- гаражний бокс № НОМЕР_1 в гаражно-будівельному кооперативі «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-1», розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 01.08.2003 р., на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 24.07.2003 р. за №1262-С/ГК, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 01.09.2003 р. за реєстровим №34571;

- садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; 4) земельна ділянка площею 0,0645 га, кадастровий номер: :05:009:0122, місце розташування: АДРЕСА_3 , що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія КВ ЗР 00019, виданого Козинською селищною Радою народних депутатів 29.07.1994 р., на підставі рішення Козинської селищної Ради народних депутатів від 25.05.1994 р. за №4, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на праві приватної власності на землю за №38;

- грошові вклади, що зберігаються в установах філіях Головне управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»: у ТВБВ «10026/00203, на рахунках № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , №9760/6769 (компенсація 1997 р.), №9760/9338 (компенсація 1997 р.), з нарахованими відсотками та компенсаціями, що підтверджуються довідкою, виданою АТ «Державний ощадний банк України» 02.07.2024 р. за №46/12-05/76092/2024/БТ.

Відповідно до п.4 Договору після укладення цього Договору

- у спадщину до ОСОБА_3 переходить: 2/5 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; гаражний бокс № НОМЕР_1 в гаражно-будівельному кооперативі «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-1», розташований за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у спадщину до ОСОБА_1 переходить: садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; земельна ділянка площею 0,0645 га, кадастровий номер: :05:009:0122, місце розташування: АДРЕСА_3 ; грошові вклади, що зберігаються в установах філіях Головне управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»: у ТВБВ «10026/00203, на рахунках № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , №9760/6769 (компенсація 1997 р.), №9760/9338 (компенсація 1997 р.), з нарахованими відсотками та компенсаціями.

П.8 Договору передбачено, що цей договір є підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.33-35)

З умов даного договору вбачається, що спадкоємці за законом ОСОБА_3 та ОСОБА_1 дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, що залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_2

14.02.2025 р. позивачу ОСОБА_1 державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Мотицькою С.А. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, нотаріальний бланк серії НТО №440387 на земельну ділянку площею 0,0645 га, кадастровий номер: :05:009:0122, місце розташування: АДРЕСА_3 . (а.с.36-39)

14.03.2025 р. державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Мотицькою С.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який залишився після смерті його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки ОСОБА_1 не надав документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. (а.с.40-41)

Вказаний садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами знаходиться на земельній ділянці площею 0,0645 га, кадастровий номер: :05:009:0122 на яку позивачу ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

Як вбачається з копії технічного паспорта від 09.05.1992 р. на садовий будинок кооперативного дачного фонду за адресою: АДРЕСА_3 , власником вказано ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності виданого на підставі рішення виконавчого комітету Обухівського района за №131 1988 р. (а.с.42-47)

24.06.2024 р. за замовленням позивача ОСОБА_1 . КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт садового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , з якого вбачається, що садовий будинок, цокольний поверх, мансандра, веранда та ганок були споруджені у 1980 р., а господарський блок у 1988 р. (а.с.48-55)

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч.1-2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли до 01.01.2013 р., визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Право власності на збудоване до набрання чинності вказаним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.06.2012 р. №6-54цс12, постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 р. у справі №557/1209/16-ц,постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 р. у справі №200/606/18.

До 05.08.1992 р. закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Постановою КМУ від 05.08.1992 р. №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність 30.12.2004 р.) було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при цьому введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05.08.1992 р., не передбачалося.

Належним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

У п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 р. №127, міститься перелік об`єктів будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва.

До самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 р.

Згідно п.42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.121.2015 р. №1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 р., є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЗУ від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч.3 ст.3 вказаного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

До 05.08.1992 р. закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права.

Як зазначалося вище, садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами був споруджений до 1992 р., та факт введення його в експлуатацію підтверджений технічним паспортом.

Відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право) (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06.06.2018 по справі №597/1070/15-ц).

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи крім технічного паспорта, інший правовстановлюючий документ на садовий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 у позивача відсутній. В зв`язку з чим у позивача не має можливості оформити право власності на спадкове майно, що є порушенням його права власності.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що способами захисту прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивачем доведено ті обставини на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог.

Суд вважає, що позовні вимоги не суперечать чинному законодавству, тому позов слід задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 81, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.316, 328, 392, 1216-1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 право власності в порядку спадкування за законом на садовий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 18.09.2025 р.

Суддя: О.М. Зінченко