Справа № 2-1842/12
Провадження № 6/712/142/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкас в складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Руденко А.О.,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника стягувача Філатової Н.А.,

приватного виконавця Недоступа Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 04 жовтня 2024 року у справі № 2-1842/12, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 04 жовтня 2024 року задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_1 ; тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянина України до повного виконання зобов`язань за судовим рішенням від 18 жовтня 2012 у справі № 2-1842/12 у виконавчому провадженні № 72128429.

06 серпня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування вказаного обмеження у праві виїзду за межі України, уточнена 14 серпня 2025 року.

Заяву обґрунтовано тим, що 09 червня 2025 року він повернувся з Чехії до України для вирішення спірних питань, пов`язаних з виконавчим провадженням.

Він переніс декілька операцій з видалення злоякісної меланоми шкіри неспецифічної, у зв`язку з чим був поставлений на облік у медичному закладі в Чехії та отримував курс імунотерапії, який необхідно проходити кожен місяць.

Проте у зв`язку із забороною виїзду за кордон він не може отримувати лікування, що є прямою загрозою його життю та здоров`ю.

Перебування його за кордоном зумовлене лікуванням тяжкої хвороби, що передбачає щомісячні внутрішньовенні вливання ліків, яких немає в Україні.

Починаючи з травня 2025 року він щомісячно сплачує кошти на погашення заборгованості у виконавчому провадженні. Крім того, 23 лютого 2022 року з нього були стягнуті кошти в розмірі 42 923,91 грн, а 31 жовтня 2022 року 30 465,32 грн.

Зауважив, що він є головою МГО «Дипломатична місії в Чеській республіці», внаслідок чого його діяльність спрямована безпосередньо на посилення обороноздатності нашої країни від агресора та на забезпечення гуманітарними вантажами лікарень та інших установ, зокрема критичної інфраструктури, в умовах воєнного стану.

Вказані обставини свідчать про необхідність скасування заходу у вигляді обмеження у виїзді за кордон.

20 серпня 2025 року приватним виконавцем Недоступом Д.М. надано заперечення на заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, в яких він просить відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, що боржником було здійснено перерахунок певних коштів на виконання рішення суду № 2-1842/12, однак боржником виконуються не всі вимоги державного виконавця.

Згідно наданої боржником декларації про майновий стан боржника від 07 квітня 2025 року та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що місце фактичного проживання боржника будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який є власністю боржника та предметом застави (іпотеки) стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Форінт». 22 липня 2025 на адресу боржника було надіслано вимогу виконавця №43619, яку було отримано боржником особисто 25 липня 2025 (трек номер відправлення 750). Після отримання вищезазначеної вимоги боржник, подав клопотання про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №72128429, та ознайомився з ними.

Вимогою від 22 липня 2025 було зобов`язано боржника надати приватному виконавцю Дмитру Недоступу 13 серпня 2025 доступ до житла боржника, яке є його власністю за адресою АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій із перевірки майнового стану боржника, але цієї вимоги боржник не виконав.

14 серпня 2025 на адресу виконавця надійшла відповідь на вимогу виконавця від 22 липня 2025 року, в якій боржник повідомив, що доступ до його майна буде надано лише після отримання виконавцем ухвали про примусове проникнення до житла боржника в порядку ст. 439 ЦПК України. Боржник також зазначив, що вказане майно (житло) використовується боржником для здійснення адвокатської діяльності і в цьому житлі зберігаються документи адвоката, що є адвокатською таємницею.

21 серпня 2025 року представником ТОВ Фінансова компанія «Форінт» Філатовою Н.А. надано заперечення на заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, в яких представник стягувача просить відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, що хвороби на злоякісну меланому з 2023 року, перебування на лікуванні у Чехії та необхідності виїзду за межі країни з метою лікування, із наданням копій документів за період 2023 - січень 2025 років, вже були предметом розгляду судом апеляційної інстанції за апеляційною скаргою боржника на ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Суд апеляційної інстанції погодився із застосованим обмеженням, встановивши обставини ухилення від виконання рішення суду, обізнаність боржника про виконавче провадження (отримання вимог та постанови про відкриття ВП), ненадання відомостей про наявність іншого майна та/або грошових коштів, за рахунок яких можна було б погасити існуючу заборгованість. Також було враховано відсутність позитивної тенденції відносно погашення боргу. Окрім цього, колегія суддів відхилила «як необґрунтовані, посилання скаржника на необхідність виїзду за межі України з метою лікування, оскільки такі обставини не спростовують правильності висновків суду щодо наявності обставин ухилення боржника від виконання рішення суду, зважаючи на те, що боржник не надав жодного доказу, який об`єктивно свідчить про наявність обставин, які унеможливлюють виконання ним зобов`язання».

На думку стягувача, посилання боржника, в т.ч. на тяжку хворобу та необхідність виїзду за межі країни з метою лікування, є намаганням переглянути постанову суду апеляційної інстанції, якою відхилені як необґрунтовані доводи боржника щодо необхідності виїзду за межі країни з метою лікування, із дослідженням тих же доказів.

Хоча боржник і посилається на необхідність щомісячного внутрішньовенного вливання ліків, яких немає в України, але не надає жодних доказів на підтвердження цих обставин, а саме призначення щомісячного лікування з переліком назви препаратів.

Стягувач також просить врахувати, що права боржника фактично не порушуються, оскільки в Україні достатньо клінік, фахівців та наявний спеціалізований інститут гематології, які можуть надати кваліфіковану медичну допомогу із захворювання меланоми, в т.ч. проводити імунотерапію; боржником не надано жодних доказів на підтвердження того, що він потребує лікування саме за межами країни.

Крім того, з моменту винесення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника, за ВП №72128429 (з примусового виконання судового рішенням від 18 жовтня 2012 року у справі № 2-1842/12) погашень заборгованості стягувач не отримував як у добровільному, так і у примусовому порядку, а надані ОСОБА_1 чотири платіжні інструкції: від 21 травня 2025 року на суму 500 грн., від 17 червня 2025 року на суму 1000 грн., від 03 липня 2025 року на суму 1000 грн., від 31 липня 2025 року на суму 1000 грн. свідчать про те, що сплата здійснювалась за ВП №72127526, де боржником виступає ОСОБА_3 - дружина ОСОБА_1 , у відношенні якої також вжиті аналогічні заходи згідно ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 вересня 2024 року до виконання зобов`язань за судовим рішенням від 23 травня 2016 року у справі №695/2898/15-ц. У тій справі ОСОБА_1 , як представник ОСОБА_3 , подав аналогічну заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На думку стягувача, не є законною підставою для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України маніпулювання здійснення боржником з іншими особами діяльності, пов`язаною із міжнародною громадською організацію, що допомагає нашій країні під час воєнного стану, оскільки це не позбавляє обов`язку здійснити погашення існуючих значних боргових зобов`язань.

У судовому засіданні 22 вересня 2025 року ОСОБА_1 заяву про скасування обмежень підтримав. Додатково пояснив, що він надав приватному виконавцю доступ до свого нерухомого майна, але жодного ліквідного майна і будинку приватним виконавцем виявлено не було. Просив врахувати, що єдиним його доходом є пенсія в розмірі 10 000 грн, з якої і так здійснюється відрахування на погашення боргу, а інших доходів він не має. Обмеження у праві виїзду за кордон призводять до того, що він не може отримати щомісячні ін`єкції ліків, які в Чехії він отримує безоплатно, що призвело до виникнення метастазів внаслідок наявного в нього онкологічного захворювання. Коштів на здійснення таких самих ін`єкцій в Україні в нього немає. Просив урахувати, що внаслідок скрутного фінансового стану він змушений був відновити адвокатську діяльність в Україні, а в разі скасування обмежень у виїзді за кордон не має наміру залишатись в Чехії.

Представник заявника Блізнєцов Є.А. у судовому засіданні підтримав заяву про скасування обмежень, просив врахувати захворювання заявника, необхідність виїзду його за кордон для лікування, а також його дипломатичну діяльність, спрямовану на забезпечення волонтерської допомоги Україні.

Представник стягувача Філатова Н.А. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви з підстав, зазначених у запереченнях.

Приватний виконавець Недоступ Д.М. у судовому засіданні не заперечив проти скасування відповідного обмеження, враховуючи пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні. Пояснив, що іпотечне майно ОСОБА_1 не можна реалізувати з огляду на запроваджений у державі мораторій, але наразі є механізм, у разі якщо знайдеться покупець на будинок і земельні ділянки боржника, з допомогою якого на нового власника може бути зареєстровано право власності якщо він внесе відповідні кошти стягувачу на погашення боргу в обумовленому із стягувачем розмірі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові заперечення, матеріали справи № 2-1842/12 Соснівського районного суду м. Черкас, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі - Закон).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Судом установлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. перебуває виконавче провадження № 72128429 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1842/12 від 12 квітня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» заборгованості за кредитним договором № 010/02-2/1371-07 від 04 жовтня 2007 у розмірі 2 779 398,73 грн. та судового збору у сумі 3 219,00 грн., а всього 2 782 617,73 грн.

27 червня 2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2024 року тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_4 до повного виконання зобов`язань за судовим рішенням від 18 жовтня 2012 року у справі № 2-1842/12, покладених на нього згідно виконавчого листа № 2-1842/12, виданого 12 квітня 2013 року, у виконавчому провадженні № 72128429.

Встановлюючи таке обмеження, суд виходив із того, що приватним виконавцем вчинені всі необхідні дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, боржник був повідомлений про наявність відкритого виконавчого провадження 24 листопада 2023 року, однак до приватного виконавця не з`являється, ухиляється від виконання рішення суду, пояснень не надає, а тому є всі підстави вважати таку бездіяльність боржника ухиленням від виконання зобов`язань, що є підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон до повного виконання ним зобов`язань за судовим рішенням.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року ухвалу Соснівського районного суду м. Черкас від 04 жовтня 2024 року залишено без змін.

Відповідно до ч. ч. 5-8 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Досліджені судом відомості свідчать про те, що ОСОБА_1 має посвідку на постійне проживання в Чеській Республіці, дійсну до 03.08.2031 року (а.с. 150, т. 4), а за період із 27 червня 2023 року по 19 лютого 2025 року перетинав державний кордон в напрямку «виїзд» 15 разів (а.с. 59-62, т.3 справи № 2-1842/12).

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що востаннє в`їхав на територію України з Чеської Республіки у червні 2025 року, а також пояснив, що попередні перетини кордону були пов`язані з тим, що він як керівник МГО «Міжнародна дипломатична місія публічної дипломатії «Європейська Україна»» привозив до України волонтерську допомогу для Сил оборони України і саме вказана організація оплачувала його переїзди.

За час перебування у Чеській Республіці ОСОБА_1 у жовтні 2023 року проведено оперативне втручання з видалення злоякісного утворення меланоми шкіри спини, повторно в Україні у листопаді 2023 року і втретє в Чеській Республіці 14 жовтня 2024 року (а.с. 33-34, т.4).

Станом на жовтень 2024 році у лікувальному закладі в Чеській Республіці виявлено метастази в лімфатичний вузол; рекомендовано ад`ювантну терапію пембролізумабом (а.с. 40-41, зворот а.с. 43, а.с. 46, т.4), а станом на 27 січня 2025 року наявність метастаз підтверджено та рекомендовано щорічну ад`ювантну імунотерапію (а.с. 48-49, т.4), яку розпочав проходити у січні 2025 року (зворот а.с. 50, т.4).

Надані ОСОБА_1 медичні документи свідчать про те, що станом на липень та серпень 2025 року у нього також виявлено метастази меланоми (а.с. 130, 136, 154, т.4).

Як вбачається із консультативного висновку спеціаліста КНП «Клінічний центр онкології, гематології, трансплантології та паліативної допомоги» Черкаської обласної ради від 01.08.2025 форми № 028/0, ОСОБА_1 рекомендовано «продовження спеціального лікування в Чехії, враховуючи наявність медичної страховки та відсутність необхідних ліків за програмою медичних гарантій в Україні» (а.с. 22, т.4).

Після повернення до України у червні 2025 року, ОСОБА_1 розпочав погашення заборгованості у виконавчому провадженні №72128429, що становила 2 782 617 грн 73 коп.

Зокрема, за даними приватного виконавця, станом на 29.08.2025 року із боржника стягнуто 134 000 грн, з яких стягувачу перераховано 107 244,55 грн, 22 серпня 2025 року 1500 грн, з яких стягувачу перераховано 1363,64 грн, 27 серпня 2025 року 7500 грн, з яких стягувачу перераховано 6 818,18 грн. (а.с. 158, т.4).

Таким чином, станом на 29.08.2025 року розмір заборгованості ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №72128429 становила 2 667 191 грн 36 коп.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1 , його єдиним доходом є пенсія в розмірі 10 920 грн.

Із наданих боржником 22.09.2025 року квитанцій випливає, що на погашення заборгованості за виконавчим провадженням №72128429 сплачено: 04.09.2025 1500 грн, 08.09.2025 2 000 грн, 12.09.2025 1500 грн, 16.09.2025 року 1500 грн.

Проте, враховуючи загальний розмір заборгованості у вказаному виконавчому провадженні, такі оплати не є підставою для скасування обмеження у праві виїзду за кордон.

Водночас судом установлено, що ОСОБА_1 є засновником двох юридичних осіб на території Чеської Республіки: ТОВ «Светол Арт» та ТОВ «IV-Експо Прага», а також є власником житлового будинку з мансардою, загальною площею 405,9 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , і двох земельних ділянок за цією ж адресою.

Доступ до вказаного нерухомого майна боржник надав приватному виконавцю Недоступу Д.М. тільки після другого звернення останнього у серпні 2025 року, про що складено акт від 26 серпня 2025 року (а.с. 167, т.4).

Судом також установлено, що ОСОБА_1 є боржником у ще одному виконавчому провадженні № 77379277, стягувачем в якому також є ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», загальна сума боргу 45 789 841 грн 28 коп. (а.с. 165-166, т.4).

Проте боржник не надав суду доказів про те, що перебуваючи на території України, він розпочав пошуки покупця такого нерухомого майна чи що він звертався до стягувача з пропозиціями реалізувати вказаний будинок і земельні ділянки та погасити заборгованість, у тому числі й за виконавчим провадженням №72128429.

У судовому засіданні приватний виконавець та представник стягувача повідомили суду та боржнику можливі дії останнього для вирішення питання із закриттям вказаних виконавчих проваджень у разі, якщо буде знайдено покупця нерухомого майна боржника за обумовлену із стягувачем суму.

Суд враховує істотні доводи боржника про те, що обмеження у праві виїзду за кордон не дозволяє йому отримувати ад`ювантну імунотерапію пембролізумабом, яку він може отримувати у Чеській Республіці безоплатно на підставі медичного страхування.

Проте сама поведінка боржника у виконавчому провадженні свідчить про те, що він до серпня 2025 року не впускав приватного виконавця у своє житло для проведення необхідних виконавчих дій, як і не вчиняв жодних дій для вирішення із стягувачем питання погашення заборгованості за рахунок свого будинку та двох земельних ділянок у с.Кедина Гора.

Крім того, боржник не надав суду доказів про те, що він позбавлений можливості отримувати відповідну імунотерапію в Україні.

Водночас належне утримання ОСОБА_1 , в тому числі й на лікування, з огляду на положення Сімейного кодексу України, можуть надавати його повнолітні дочки, одна з яких, зі слів боржника, проживає в Іспанії, а інша в Україні. Доказів неможливості надання повнолітніми дітьми боржника відповідного утримання суду не надано.

У рішенні ЄСПЛ від 26.11.2009 року у справі «Гочев проти Болгарії» сформульовано загальні стандарти щодо права на свободу пересування, згідно з якими таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Аналіз обставин, за яких до ОСОБА_1 було застосовано обмеження у праві виїзду за кордон, а також наданих боржником та стягувачем доказів під час розгляду заяви боржника про скасування такого обмеження, свідчать про те, що відповідне обмеження грунтується на законі (ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»), переслідує легітимну мету (захист прав стягувача на повернення значного боргу) та є пропорційним.

На думку суду, враховуючи встановлені обставини, питання скасування обмеження у праві виїзду боржника за кордон на даному етапі виконавчого провадження і за конкретної поведінки боржника, є передчасним, але може бути повторно ним поставлено, за умови вчинення всіх можливих і залежних від боржника заходів задля реалізації нерухомого майна і надання відповідних доказів суду.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 261, 441 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 04 жовтня 2024 року у справі № 2-1842/12.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів.

Строк на апеляційне оскарження, в разі його пропуску заявником з поважних причин, може бути поновлено судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 25 вересня 2025 року.

Суддя: Я.В. Пересунько