Справа №521/1658/25
Провадження №2/522/5248/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 вересня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Смоковій А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю від Хаджибейського районного суду м.Одеси надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 22794,41 грн., а також судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.04.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та ОСОБА_1 укладено Договір позики №1918972, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7500,00 грн. строком позики на 21 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Позикодавець виконав свої зобов`язання та перерахував відповідачу грошові кошти на банківський картковий рахунок. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 22794,41 грн.

26.10.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено Договір факторингу №2610 від 26.10.2021 р., за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1918972 від 12.40.2021 р.

03.04.2023 р. між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р., за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1918972 від 12.40.2021 р. у розмірі 22794,41 грн., з яких: 7500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15294,42 грн. - сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку із викладеним позивач звернувся до суду за захистом своїх інтересів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.05.2025 р. відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено частково. Витребувано від Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (, адреса для листування: м.Дніпро, вул. Набережна перемоги, 30): інформацію щодо належності: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), карткового рахунку № НОМЕР_2 .

У позовній заяві позивач просить суд розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідно до Відповіді від Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області адреса місця проживання відповідача зареєстрована: АДРЕСА_1 .

На адресу місця реєстрації відповідача було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, однак листом із рекомендованим повідомленням про вручення повернувся до суду із відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м.Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відзив від відповідача до суду не надходив.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, про відкриття провадження був повідомлений належним чином, а також те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.04.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та ОСОБА_1 укладено Договір позики №1918972, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7500,00 грн. строком позики на 21 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Вказаний договір було підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. У вказаному договорі відповідачем зазначено рахунок: НОМЕР_2 .

Відповідно до п.1 Договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Відповідно до умов Договору позики дата повернення Позики (останній день) 03.05.2021 р. Знижена процентна ставка/день 1,89%%. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%

Підписанням Договору позики позичальник підтвердив, що: Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» своє зобов`язання за договором виконано та перерахувало ОСОБА_1 12.04.2021 р. грошові кошти у розмірі 7500 грн. на карту НОМЕР_2 , відповідно до Довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» та копії платіжної інструкції №e8052c80-1241-470a-970b-f2e3fd3c7925.

З відповіді АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що банківська картка НОМЕР_2 (у відповіді вказаний номер карти повністю) емітована на ім`я ОСОБА_1 .

26.10.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено Договір факторингу №2610 від 26.10.2021 р., за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі до відповідача за договором позики №1918972 від 12.04.2021 р. у розмірі 22794,41 грн., з яких: 7500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15294,42 грн. - сума заборгованості за відсотками, відповідно до Акту прийому-передачі реєстру заборгованостей від 26.10.2021 р. та Реєстру прав вимоги №2 від 26.10.2021 р.

03.04.2023 р. між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р., за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1918972 від 12.04.2021 р. у розмірі 22794,41 грн., з яких: 7500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15294,42 грн. - сума заборгованості за відсотками, відповідно до Акту прийому-передачі реєстру заборгованостей від 03.04.2023 р. та Реєстру прав вимог від 03.04.2023 р.

У постанові КЦС ВС від 30.08.2023 р. у справі №753/20537/18 зазначено, що виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо:- його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони;- воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку;- він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. ст.3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію»).

При цьому, згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

ТОВ «Фінпром маркет» має право на звернення до суду з даним позовом оскільки отримано право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач своєчасно не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договорів, що має відображення у розрахунках заборгованості за договором.

Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором позики №1918972 від 12.04.2021 р. у відповідача наявна заборгованість у розмірі 22794,41 грн., з яких: 7500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15294,42 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Доказів на спростування відповідачем надано не було.

При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» підлягають задоволенню.

Щодо судового збору суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

Згідно копії платіжної інструкції від 28.01.2025 р. позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, вимога позивача про стягнення суми сплаченого судового збору підлягає задоволенню.

Щодо витрат на професійну правничу (правову) допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У позовній заяві представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником ТОВ «Фінпром Маркет» надано копії:

- договору № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 р., що укладений між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Фінпром Маркет» з додатками;

- витягу з акту №2-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 06.12.2024 р. за договором № 01-11/24 від 01.11.2024 р., що укладений між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Фінпром Маркет», відповідно до якого вартість наданої послуги (боржник ОСОБА_1 ) становить 3500,00 грн., а в загальному розмірі 175000 грн.;

- акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги;

- копію платіжної інструкції кредитного переказу коштів №579930930.1 від 18.12.2024 р., відповідно до якої ТОВ «Фінпром Маркет» сплачено адвокату Ткаченко Ю.О. 175000 грн. згідно акту №2-П приймання наданої правничої допомоги від 06.12.2024 року за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року без ПДВ.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Зазначена сума у розмірі 3500 грн, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, понесені позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача в сумі 3500 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 530, 612, 625, 628, 638 ЦК України, ст.ст.77,79,80,141,263-265,279,282-283 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (, місцезнаходження юридичної особи: м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204) заборгованість за Договором позики №1918972 від 12.04.2021 р. у розмірі 22794 (двадцять дві тисячі сімсот дев`яносто чотири) гривень 42 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (, місцезнаходження юридичної особи: м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204) судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (, місцезнаходження юридичної особи: м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204) витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Текст рішення складено та підписано 29 вересня 2025 року.

Суддя Донцов Д.Ю.