1Справа № 334/5382/25 2/335/3427/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2025 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулось до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що 16.12.2020 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 167293 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 3000 гривень, дата надання кредиту: 16.12.2020, строк кредиту 10 днів, валюта кредиту: UAH, стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16.04.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 14460 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 3000 гривень; прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 11460 грн. Згідно п. 1.4. кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. На виконання вимог п. 1.4. кредитного договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів.

28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» то ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «Ф КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 до договору факторингу № 01-28/10-21, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

На виконання вимог ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування», п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач повідомляє, що останнім на адресу ОСОБА_1 була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 167293 від 16.12.2020, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання.

У зв`язку з вищенаведеним, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» суму заборгованості за кредитним договором № 167293 від 16.12.2020 в сумі 14460 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2025, цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя. Справа надійшла до суду 11.08.2025.

Ухвалою від 12.08.2025 цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до провадження, та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

02.09.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого покликається на те, що позов не визнає, вважає, що позов є незаконним та необґрунтованим, що є підставою для відмови в його задоволенні, обґрунтування чого полягає в наступному.

Позивач звернувся до суду з позовом після спливу строку позовної давності, обґрунтування чого вказано в відповідній заяві про застосування позовної давності. За умовами відносин, оформлених договором кредиту № 167293 між ним та ТОВ «ЗАЙМЕР» дата надання кредиту 16.12.2020, строк кредиту 10 днів, отже строк договору закінчився 26.12.2020 включно. Отже, він вважає, що саме з цієї дати розпочав перебіг строку позовної давності щодо вимог позивача.

Між ТОВ «ЗАЙМЕР» та «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, про що його повідомлено не було. Даний договір був укладений без його згоди і з ним не узгоджений. Тому дату укладання договору факторингу і строку договору факторингу № 01-28/10/2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», для застосування строку позовної давності, просить суд до уваги не брати.

Вказує, що згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалість в три роки. Беручи до уваги те, що строк договору кредиту № 167293 закінчився 26.12.2020, відповідно строк позовної давності закінчився 26.12.2023.

Враховуючи те, що сторонами не домовлено про збільшення строку позовної давності та автоматичну пролонгацією договору, вважає за доцільне застосувати загальні положення цивільного законодавства щодо строків позовної давності до врегулювання відносин, пов`язаних із наданням кредиту.

Тому, на підставі вищезазначеного та керуючись ч. 2 ст. 215, ст.ст. 216, 257, 266, п. 3. 4 ст. 267 ЦК України, п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ОСОБА_1 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до нього у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Крім цього, вказує, що у підтвердження понесення судових витрат позивач надає розрахунок з якого вбачається, що вартість правничої допомоги за надані послуги становить 12922 грн. (зустріч та консультація, складання та подання до суду позовної заяви, сплата судового збору).

ОСОБА_1 просить суд критично оцінити співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом вказаних вище послуг. Вказаний спір належить до категорії малозначних справ, розгляд справи проводився без повідомлення (виклику) сторін, про що позивачем заявлене вказане клопотання, щодо вирішення вказаного спору існує безліч судової практики, зокрема Верховного Суду, яка є сталою, підготовка позовної заяви та клопотання про витребування доказів, для професійного досвідченого адвоката не складає дуже багато часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданому суду відзиві на позовну заяву, просив провести розгляд справи без його присутності.

24.09.2025 представником позивача подано до суду заяву про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, відповідно до яких просить сягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500 грн.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

З`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, заперечення відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку.

16.12.2020 між ТОВ «ЗАЙМЕР» і ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 167293, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти у сумі 3000 грн. строком на 10 днів - до 25.12.2020, шляхом перерахування на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом (пункт 1.4. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730% річних від суми кредиту з розрахунку 2% на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

Пунктом 2.3 договору визначено, що, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що він підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону УкраїниУ «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6.8 договору, його підписанням Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства.

Договір про надання фінансового кредиту та графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, що є додатком № 1 до Договору, підписані відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором KL1617.

З довідки про ідентифікацію ТОВ «ЗАЙМЕР» убачається, що 16.12.2020 ОСОБА_1 підписав договір про надання фінансового кредиту № 167293 від 16.12.2020 аналогом електронно-цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора KL1617, якій був йому відправлений на номер телефону НОМЕР_2 .

Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, ТОВ «ПрофітГід», яке є технологічним оператором платіжних послуг 16.12.2020 о 10:42:06 год. на сайті торговця через платіжний сервіс ТОВ КЛАЙ ІНВЕСТ, код 42146903 була проведена успішна транзакція № 30810-81242-93157 на номер платіжної картки отримувача PRIVAT BANK № НОМЕР_1 на суму 3000 грн., опис транзакції: видача кредиту #167293.

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 167293 від 16.12.2020, убачається, що 16.12.2020 боржнику, яким є ОСОБА_1 , надано кредит згідно Кредитного договору № 16723 від 16.12.2020.

28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГО», було укладено Договір факторингу № 01-28/10/2021, згідно з яким ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГО» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «ЗАЙМЕР», у тому числі до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 16723 від 16.12.2020 у загальному розмірі 14460 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3000 грн; прострочена заборгованість за процентами 11460 грн.

Відповідно до платіжних доручень № 1653 від 02.11.2021, № 1672 від 23.11.2021 та № 432 від 02.11.2021, платник ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» сплатив ТОВ «ЗАЙМЕР» суми у загальному розмірі 1444834,08 грн., за відступлення права грошової вимоги по договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021, згідно реєстру боржників додаток 1 від 28.10.2021.

За даними виписки з особового рахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 16723 від 16.12.2020 за період з 16.12.2020 по 16.04.2025 становить 14460 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3000 грн; прострочена заборгованість за процентами 11460 грн.

Таким чином встановлено, що між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 167293 про надання фінансового кредиту від 16.12.2020 у формі електронного документу, відповідно до умов якого первісний кредитор надав позичальнику кредит в сумі 3000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Строком на 10 днів. Стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних.

Згідно договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 укладеного між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», право вимоги за кредитним договором № 167293 від 16.12.2020 перейшло до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ».

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закону), такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).

Згідно зі ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Судом встановлено, що між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 виникли кредитні правовідносини на підставі договору про надання фінансового кредиту № 167293 від 16.12.2020.

Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови його повернення, розміри плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідношення, тобто визначені всі істотні умови договору.

Договір був підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора KL1617.

На виконання умов договору про надання фінансового кредиту № 167293 від 16.12.2020 ТОВ «ЗАЙМЕР» здійснено переказ коштів у розмірі 3000 грн. на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

Факт отримання відповідачем грошових коштів від позивача підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПрофітГід», а також випискою по особовому рахунку.

Відповідачем ОСОБА_1 були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище договором у загальному розмірі 14460 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3000 грн., прострочена заборгованість за процентами 11460 грн.

Також судом встановлено, що на підставі договору факторингу, укладеного 28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГО», останнє набуло статусу кредитора за договором про надання фінансового кредиту № 167293 від 16.12.2020.

Факт переходу до позивача права вимоги до відповідача також підтверджується наявними в матеріалах справи витягом з реєстру боржників до договору факторингу та платіжними інструкціями щодо здійснення оплати за відступлення прав вимоги.

Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає таке.

Договір між сторонами укладено 16.12.2020, зі строком дії до 25.12.2020 включно. До суду із позовом ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГО» звернулось 04.07.2025.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 540-IX від 30 березня 2020 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема п. 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року, а тому саме з цієї дати строк позовної давності продовжувався у зв`язку із введенням на території України карантину. Строк карантину неодноразово продовжувався й закінчився 30 червня 2023 року.

Крім того, згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими його продовженнями, який триває і наразі.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності. Так, розділ "Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема п. 19, згідно з яким у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Вказаний пункт Прикінцевих та перехідних положень ЦК України діяв до 04.09.2025 та був виключений на підставі ЗУ № 4434-IX від 14.05.2025.

З урахуванням вищезазначеного, позивач звернувся до суду з позовом у межах строку позовної давності, підстав для її застосування суд не вбачає.

Щодо твердження сторони відповідача про те, що стороною позивача не було повідомлено про договір факторинг, даний договір був укладений без його згоди і з ним не був узгоджений, суд зазначає наступне.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено ст.11 ЦК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про відступлення права вимоги не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора (правовий висновок Верховного Суду, постанова від 06 лютого 2019 року у справі N 361/2105/16-ц).

У даній справі, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГО» надіслало відповідачу вимогу про виконання зобов`язання за кредитним договором за вихідним № б н від 14.04.2025, у якій зокрема зазначено про відступлення ТОВ «ЗАЙМЕР» прав вимоги новому кредитору та повідомлено ОСОБА_1 нові реквізити для погашення заборгованості у сумі 11460 грн.

Крім цього, договір факторингу, у встановленому законом порядку, не визнаний недійсним.

Отже, враховуючи встановлені обставини, а також те, що відповідачем не надано до суду доказів виконання зобов`язання за кредитним договором, позивач довів наявність у відповідача кредитної заборгованості за договором, що укладений з первісним кредитором та наявність права вимоги за ним у позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2422,40 грн судового збору.

У зв`язку із задоволенням позову, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати.

Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 10 500 грн, суд зазначає таке.

За приписами ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).

На підтвердження відповідних витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі наданих послуг).

29.12.2023 між ТОВ «ФК "КЕШ ТУ ГО» і адвокатом Пархомчуком С.В. укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокат зобов`язався надавати послуги з надання правової допомоги у виді представництва інтересів клієнта у судах, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів тощо.

Пунктом 3.1 договору про надання правової допомоги визначено, що вартість правової допомоги (гонорар) обчислюється, виходячи з фактично затрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата), та розраховується, виходячи з вартості години роботи адвоката, яка встановлюється сторонами у розмірі 2 000 гривень за одну годину фактично витраченого часу на надання правової допомоги.

Згідно з п. 4.1 договору, про надання правової допомоги строк дії договору до 31.12.2024.

27.12.2024 між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГО» і адвокатом Пархомчуком С.В. укладено додаткову угоду № 1, якою, зокрема продовжено строк дії договору про надання правової допомоги до 31.12.2025.

Згідно з актом про отримання правової допомоги від 15.09.2025, адвокат надав клієнту, а клієнт прийняв такі юридичні послуги: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, що виникла між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГО» та ОСОБА_2 в рамках кредитного договору № 167293 від 16.12.2020 вартістю 2 000 грн. за 1 год витраченого часу, складання та подання до суду вартістю 5 000 грн. за 2,5 години витраченого часу, інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг ЄДРСР щодо процесуального статуту судової справи вартістю 3000 грн. за 1,5 год витраченого часу, канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції вартістю 500 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 10500 грн.

З рахунку № 15.09.2025-92 та платіжної інструкції № 3 9575 від 15.09.2025 убачається, що адвокат Пархомчук С.В. отримав від ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГО» оплату у сумі 10500 грн. за правничу допомогу згідно з рахунком 15.09.2025-92 від 15.09.2025 за договором про правову допомогу від 29.12.2023.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними.

У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Частиною 5 статті 137 ЦПК передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи та зміст поданих сторонами документів, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, дійшов переконання, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), та вважає, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 206, 207, 512, 514, 526, 530, 612, 626, 628, 629, 633, 1049, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» суму заборгованості за кредитним договором № 167293 від 16.12.2020 в загальному розмірі 14460 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3000 грн., прострочена заборгованість за процентами 11460 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24 вересня 2025 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», , місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя В.О. Макаров