Справа № 683/1407/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/1407/25, 2/683/945/2025 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Зазначає, що він прийняв спадщину після смерті дружини у встановленому законом порядку та є єдиним її спадкоємцем першої черги за законом. Їх син ОСОБА_2 на час відкриття спадщини зі спадкодавицею не проживав, із заявою про прийняття спадщини після її смерті до нотаріуса не звертався.

Також вказує, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності у рівних частках йому ОСОБА_1 , дружині ОСОБА_3 та сину ОСОБА_2 . Однак, у свідоцтві про право власності на житло, яке видане 03 січня 1994 року Відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради допущено помилку у їх прізвищі і замість вірного « ОСОБА_4 , ОСОБА_4 » вказано « ОСОБА_5 , ОСОБА_5 ».

З цих підстав він не може оформити спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки 25 квітня 2025 року державний нотаріус Заворотна Т.В. відмовили йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину вищевказаної квартири у зв`язку із неможливістю встановити факт належності цього спадкового майна померлій.

Тому, позивач просить:

- встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 січня 1994 року Відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради, йому ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- встановити факт перебування його ОСОБА_1 із померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у родинних відносинах як чоловіка та дружини;

- встановити факт родинних відносин між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як батька та сина;

- визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 червня 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Гіппіус О.Б. також подав заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги визнає.

Представник відповідача Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Панчук Р.В. подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, при вирішенні спору покладається на думку суду.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Старокостянтинів Хмельницької області померла ОСОБА_3 .

На день своєї смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , повторно виданого 13 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 08 грудня 1984 року і до дня смерті останньої перебували у зареєстрованому шлюбі.

За життя ОСОБА_3 заповіту не склала.

27 вересня 2024 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №463/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , відсутні.

Отже, спадкування після смерті ОСОБА_3 здійснюється за законом і її єдиним спадкоємцем за законом першої черги є чоловік ОСОБА_1 .

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №463/2024, заведеної 27 вересня 2024 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшла 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , яку вона набула на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 січня 1994 року Відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження №552 від 23 грудня 1993 року.

Разом з тим, зі змісту вказаного правовстановлюючого документу вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та членам його сім`ї: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у рівних частках кожному.

Проте, досліджені судом письмові докази вказують на те, що у свідоцтві про право власності на вищезазначену квартиру допущено помилку щодо написання прізвища власників житла, оскільки згідно паспортних даних та свідоцтва про шлюб позивач є ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про шлюб його дружиною була ОСОБА_3 . Таке ж її прізвище зазначено і у свідоцтві про смерть. Крім того, наявність у позивача оригіналу свідоцтва про право власності на вищезазначену квартиру, а також реєстрація місця проживання його та ОСОБА_3 у вказаній квартирі з 28.10.2011 та 07.10.2005 відповідно, свідчать про те, що вказаний правовстановлюючий документ належить саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

У цій частині доводи позивача є обґрунтованими, а тому факт належності свідоцтва про право власності на житло від 03 січня 1994 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягає встановленню у судовому порядку.

Щодо вимоги позивача в частині встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документу відповідачу ОСОБА_2 , то ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_2 не звертався до суду про встановлення вказаного юридичного факту та відповідних повноважень на таке звернення позивачу не надавав.

Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки ОСОБА_2 не звертався до суду із позовом про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу, тому вимоги позивача ОСОБА_1 у цій частині задоволенню не підлягають.

25 квітня 2025 року державний нотаріус Заворотна Т.В. відмовили ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 у зв`язку із неможливістю встановити факт належності цього спадкового майна померлій ОСОБА_3 .

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Досліджені судом докази та встановлені фактичні обставини справи достовірно вказують на те, що ОСОБА_3 належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , а тому ця частина нерухомого майна увійшла до складу спадщини після її смерті та перейшла до її єдиного спадкоємця за законом першої черги чоловіка ОСОБА_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині та визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_3 права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 в частині встановлення факту перебування його із померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у родинних відносинах як чоловіка та дружини, то ці вимоги не підлягають до задоволення, оскільки чоловік та дружина не є родичами та не можуть перебувати у родинних відносинах між собою. Окрім того, статус ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як чоловіка та дружини підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , повторно виданим 13 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, згідно якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 08 грудня 1984 року і до дня смерті останньої перебували у зареєстрованому шлюбі, про що 08 грудня 1984 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №238.

Не підлягає задоволенню також і вимога позивача про встановлення факту родинних відносин між ним та ОСОБА_2 , як між батьком і сином, оскільки встановлення даного факту не породжує для позивача жодних юридичних наслідків у даній справі, яка виникла зі спадкових правовідносин та стосується лише спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на житло, а саме, квартиру АДРЕСА_1 , яке видане 03 січня 1994 року Відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження №552 від 23 грудня 1993 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: вул. Острозького,41, м. Старокостянтинів, Хмельницька область, 31100, .

Текст рішення складено 29 вересня 2025 року.

Суддя: