Справа № 283/1435/25
Провадження №2/283/848/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючої судді Саланди О.М. з секретарем судового засідання Кравець Л.Ю., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Міхненка С.С., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Міхненко Сергій Дмитрович, до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Міхненка С.С. звернулась до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 11.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 06.08.2025 сторонам надано строк на примирення один місяць, провадження в частині позовних вимог про розірвання шлюбу зупинено.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 11.09.2025 поновлено провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання шлюбу.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, згідно письмового клопотання від 23.09.2025 позивач просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні 06.08.2025 року пояснила, що примирення між нею та чоловіком неможливе, оскільки останній вчиняє щодо неї економічне та психологічне насильство, вони неодноразово намагалися примиритися, проте результату не було. У судовому засіданні 16.09.2025 року зазначила, що протягом строку, наданого судом на примирення, відповідач жодних заходів до примирення не вживав, його клопотання про відкладення розгляду справи подане з метою затягування судового провадження.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. У своїх поясненнях у судовому засіданні 06.08.2025 року заперечував проти розірвання шлюбу, щодо аліментів зазначив, що має намір оформити договір про сплату аліментів у нотаріуса.

Суд, відповідно до ст.247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Зі свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 , виданого 03.09.2016 Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2016, про що складено відповідний актовий запис № 124 (а.с.12).

Від спільного шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні продовжувати сімейні відносини з відповідачем, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб.

Приймаючи до уваги підстави позову, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

У позовній заяві також зазначено, що дитина перебуває на повному утриманні позивачки, що відповідачем не спростовано. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше ніж десять прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2, 3 статті 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно частини 1 до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина 2 статті 182 СК України).

Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до підпункту 3 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що судом не встановлено обставин, які б не дозволяли відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітини.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який був нею сплачений при зверненні з позовом до суду.

Керуючись ст.ст.12,13,23,76,81,141,142,258,259,265,273,274,279,280,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_5 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 03.09.2016 Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 124, розірвати.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, з моменту подання позовної заяви 10.06.2025 до досягнення дитиною повноліття.

Допустити в частині стягнення аліментів негайне виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений нею судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , (адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , (адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя: О. М. Саланда