Номер провадження 2-о/167/81/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 вересня 2025 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Сіліч І. І. вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації Волинської області про усиновлення повнолітньої особи

в с т а н о в и в :

22 вересня 2025 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про усиновлення повнолітньої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суддя ознайомившись з вказаною заявою та доданими до неї документами, доходить до висновку про наявність підстав для залишення її без руху, з урахуванням наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Отже, заяви у справах окремого провадження повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним нормам процесуального законодавства, що врегульовують порядок вирішення судом порушеного питання, зокрема у справах за заявами про усиновлення.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Залучення заінтересованих осіб у цих справах відбувається залежно від мети встановлення фактів.

Особи, які беруть участь у справі мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню та які можуть вплинути на їх права і обов`язки. Участь у справі таких осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦПК України суд розглядає справу про усиновлення повнолітньої особи з обов`язковою участю заявника (заявників), усиновлюваної особи, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати.

Проте, заявником не зазначено в якості заінтересованої особи повнолітнього ОСОБА_3 , який в силу віку має повну цивільну право- та дієздатність, і на його права та обов`язки безпосередньо може вплинути рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 311 ЦПК України, до заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя; медичний висновок про стан здоров`я заявника; довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи; документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням; інші документи, визначені законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 311 ЦПК України до заяви про усиновлення повнолітньої особи мають бути додані документи, зазначені у пункті 1 частини другої цієї статті, а також згода особи на усиновлення.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 311 ЦПК України заявником не додано до заяви письмову згоду другого з подружжя, посвідчену нотаріально.

Окрім того, відповідно до ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення.

Заявником не зазначено мотиви, на підставі яких він бажає усиновити повнолітню дитину, а саме: необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажає усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). Тобто, заявником у заяві не обгрунтовано необхідність усиновлення.

У п. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що, у зв`язку із включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлено бажанням досягти іншого правого наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного факту).

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України - позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, відповідно до ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІ Інструкції з діловодства у місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 № 814 (далі Інструкція), копія судового рішення, виготовлена апаратом суду, засвідчується відповідальною особою апарату суду та печаткою суду із зазначенням дати. У разі якщо судове рішення не набрало законної сили, про це працівником апарату суду зазначається на копії, що видається чи надсилається. На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності.

Крім того, в п. 6 Розділу ХІ Інструкції встановлено, що копія судового рішення повинна відповідати оригіналу та може бути виготовлена шляхом, зокрема, роздруківки електронного примірника судового рішення, яке міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу.

Якщо копія складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на три проколи, а на зворотному боці останнього аркуша скріплена підписом відповідальної особи апарату суду, засвідчена відбитком печатки суду, із відміткою «Всього в копії _____ арк.», посади та ПІБ відповідальної особи апарату суду. Допускається засвідчувати копії документів поаркушно (п. 10 Розділу ХІ Інструкції).

В порушення вищезазначених вимог Інструкції, в обґрунтування заяви заявником додано копію рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2024 року, яке не засвідчено належним чином.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

За змістом ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Разом з тим, враховуючи необхідність залучення заінтересованих осіб, заявнику необхідно додатково долучити копію поданої заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, враховуючи кількість заінтересованих осіб у справі.

На підставі викладеного вище, заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху, надавши заявнику строк для подання до суду заяви, в якій необхідно визначити належних заінтересованих осіб (у разі наявності), зазначивши відомості про них, інформацію про можливість виконання батьківських обов`язків у відповідності до Сімейного кодексу України, та додати до заяви належні докази на підтвердження всіх обставин.

Вказані в ухвалі недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до судового розгляду.

Керуючись ст. 185, 260, 318, 353, 394 ЦПК України, суддя,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації Волинської області про усиновлення повнолітньої особи - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання ухвали суду в установлений строк, заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Сіліч