Справа № 461/6989/21
Провадження № 2/461/20/25
У Х В А Л А

Іменем України

10.09.2025 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі:головуючого судді Мисько Х.М.,

за участю секретаря судового засідання Козака Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом за позовом адвоката Чубика Богдана Григоровича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус 5-ї Львівської державної нотаріальної контори Кірілова Тетяна Миколаївна про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває справа за позовом адвоката Чубика Богдана Григоровича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус 5-ї Львівської державної нотаріальної контори Кірілова Т.М. про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21 серпня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Чубик Б.Г. у судове засідання повторно не з`явилися у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляду справи без участі позивача не подано.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Державний нотаріус 5-ї Львівської державної нотаріальної контори Кірілова Т.М. у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Представником позивача Чубиком Б.Г. 22.10.2024 року, 19.12.2024 року, 29.9.01.2025 року,14.05.2025 року, 03.07.2025 року скеровувались на адресу суду клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні.

Представник позивача, посилаючись на неможливість прибуття у судові засідання у справі, у своїх клопотаннях про відкладення розгляду справи жодним чином не обґрунтував та не надав доказів щодо неможливості прибуття у судове засідання самого позивача (відповідних клопотань про відкладення цього судового засідання безпосередньо від позивача також не надходило, об`єктивних поважних причин, що унеможливлюють його участь у судовому засіданні, суду не надано).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представник в призначені на 11.08.2025 року та 10.09.2025 р. судові засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.130 ч.5 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Більше того, інформація про дату та час судового засідання є відкритою для учасника справи та міститься на офіційному сайті судової влади в мережі Інтернет.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Крім того, згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Згідно ч.6 ст.212 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

Однак, позивач та представник позивача не зверталися до суду із клопотанням для забезпечення їх ефективної участі у розгляді справи, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу «EasyCon».

Отже, позивач та представник позивача, будучи у встановленому законом порядку належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання 10.09.2025 р. не з`явився, що є повторністю (тобто двічі поспіль).

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Тим самим, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду в разі неможливості розгляду справи за відсутності позивача.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі №465/205/17, від 28 жовтня 2021 року у справі №465/6555/16-ц.

Системний аналіз п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України та положень ст.223 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явилися в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі №558/9/18.

Згідно з вимогами ЦПК України, суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду в разі неможливості розгляду справи за відсутності позивача.

Відповідно до ст.2 ч.1, 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові №310/12817/13 від 22 травня 2019 року, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (постанова Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 359/7882/19).

З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19, від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19 тощо».

Відповідно до ст.12 ч.4 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на те, що позивачем було допущено повторність (другої підряд) неявки в судове засідання при належному повідомленні про час та місце розгляду справи, а заява про розгляд справи за відсутності позивачем (та/або його представником) не подана і неявка позивача перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність залишення вищевказаного позову без розгляду на підставі ст.257 ч.1 п.3 ЦПК України в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку.

Крім того, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24.11.2022 року заяву ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задоволено. Накладено арешт (із забороною відчуження) на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101), що належить на праві власності ОСОБА_2 . Заборонено суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо об`єкту нерухомого майна а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Частиною першою статті 158 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частинами 9 та 10 статті 158 ЦПК України визначено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

За таких обставин, у зв`язку із залишенням позову без розгляду, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24.11.2022 року, підлягають скасуванню.

Керуючись ч. 9 ст. 158, ст. 158, 257, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

цивільну справу за позовом адвоката Чубика Богдана Григоровича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус 5-ї Львівської державної нотаріальної контори Кірілова Тетяна Миколаївна про витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без розгляду.

Роз`яснити учасникам процесу, що залишення без розгляду позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою залишення позовної заяви без розгляду.

Скасувати вжиті ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24.11.2022 року у справі №461/6989/21 заходи забезпечення позову, а саме: арешт (із забороною відчуження) на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101), що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання ухвалою законної сили надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також державним та іншим органам, які повинні були виконувати ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мисько Х.М.