УХВАЛА

29 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 592/16145/23

провадження № 61-11983ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Бондар Валерій Миколайович, на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 вересня 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Адміністрація Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 07 серпня

2025 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Адміністрація державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін державної прикордонної служби України), Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, ОСОБА_2 .

У вересні 2025 року через підсистему Електронний суд представник

ОСОБА_1 - адвокат Бондар В. М., уперше подав касаційну скаргу на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 вересня 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бондар В. М., на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 вересня 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду

від 07 серпня 2025 року у справі № 592/16145/23 повернуто особі, яка її подала (провадження № 61-11541ск25).

Відповідно до повідомлення про доставлення електронного листа заявник отримав копію вказаної ухвали у електронному кабінеті 16 вересня 2025 року.

У вересні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Бондар В. М., на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 вересня 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду

від 07 серпня 2025 рокуз пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки сформована у системі «Електронний суд» 23 вересня 2025 року.

У окремо доданому клопотанні заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що невідкладно з моменту отримання ухвали Верховного Суду про повернення касаційної скарги усунув недоліки та звернувся

до суду повторно. Первинна касаційна скарга була подана у встановлений законом строк.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник повторно звернувся з касаційною скаргою у розумний строк після отримання відповідної ухвали про повернення касаційної скарги, його можливо поновити.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 вересня

2024 року та постанову Сумського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року скасувати та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Аналізуючи вищезазначені норми, Верховний Суд зауважує, що, у випадку подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, з чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовним обґрунтуванням мотивів такого відступлення

У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції заявник посилається на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, не зазначаючи при цьому від яких саме висновків, що були застосовані апеляційним судом в оскаржуваній постанові слід відступити, у який спосіб та чим обґрунтована необхідність такого відступу.

Посилаючись на підставу касаційного оскарження на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, заявник має вказати від якого саме висновку Верховного Суду, застосованого судом апеляційної інстанції, необхідно відступити та у який спосіб, в якій постанові викладений цей висновок та чим обґрунтована необхідність такого відступу.

Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Отже, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку

на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Бондар Валерій Миколайович, на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 вересня 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець