Справа № 939/1001/25
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2025 рокуселище Бородянка

Бородянський районний суд Київської області у складі головуючого судді Герасименко М.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він ( ОСОБА_1 ) є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого сплачує аліменти на користь його матері ОСОБА_2 , та з якою, відповідно до рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 серпня 2019 року, шлюб був розірваний. На підставі судового наказу від 16 січня 2019 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , в розмірі частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не більше 10 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти сплачує своєчасно, але після видачі судового наказу минуло більше шести років і його сімейний та матеріальний стан змінився. 24 грудня 2019 року він ( ОСОБА_1 ) зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 і ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася дочка ОСОБА_6 , яка перебуває на його утриманні. Крім того, він (позивач) має батьків пенсійного віку, яким надає матеріальну допомогу. З огляду на вказані обставини, просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Бородянського районного суду Київської області від 16 січня 2019 року, та стягнути з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

За ухвалою суду від 04 червня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання.

30 червня 2025 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, згідно з яким вона не визнає позовні вимоги та вважає їх безпідставними. В обґрунтування зазначила, що дійсно вони з позивачем мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі судового наказу Бородянського районного суду Київської області від 16 січня 2019 року позивач сплачує аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4 , в розмірі частки від усіх його доходів. Проте, доводи позивача про своєчасність сплати аліментів не відповідають дійсності, оскільки позивач має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 92 648,16 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Вказала, що позивач крім часткової сплати аліментів, взагалі не приймає участі у вихованні сина ОСОБА_4 , проте дитина через особливості розвитку потребує ще додаткових витрат. Через гіперактивність дитина відвідує КУ «Інклюзивно-ресурсний центр» Бородянської селищної ради Київської області, про що свідчить копія висновку про повторно психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 16 травня 2025 року. Відповідно до вказаного висновку у дитини є навчальні труднощі помірного ступеня прояву, згідно індивідуального плану потребує занять з практичним психологом та вчителем-логопедом, також потребує наявність асистента вчителя в школі і різні допоміжні засоби для навчання. Крім того, для розвитку інтелекту та пам`яті, дитина відвідує академію розвитку інтелекту Smartum за курсом «Читарика», у зв`язку з чим вона (відповідач) сплачує за навчання 2 500 грн щомісячно. Зауважила, що позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом зазначає, що його сімейний і матеріальний стан змінився, оскільки у нього народилася дитина в іншому шлюбі, яка перебуває на його утриманні, проте позивач не надав суду доказів, що він один забезпечує свою дочку, позаяк дитину мають утримувати обоє батьків. Щодо посилання позивача про те, що на його утриманні перебувають батьки пенсійного віку, відповідач зазначила, що подана позивачем довідка не вказує, що його батьки входять до складу сім`ї позивача та потребують його утримання. Крім того у батьків позивача є ще двоє синів, які мають допомагати батькам у разі необхідності.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

З 24 грудня 2019 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі із ОСОБА_7 ; від даного шлюбу позивач має дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16, 17).

На підставі судового наказу Бородянського районного суду Київської області від 16 січня 2019 року із ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви 10 січня 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

Як вбачається з копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 вересня 2023 року, у виконавчому провадженні № 58354608 з виконання вказаного вище судового наказу, із суми доходів ОСОБА_1 здійснюються відрахування, у розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9, 10).

З довідки про доходи ТОВ «Земля і Воля» № 1 від 08 січня 2025 року вбачається, що за період з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року сума доходу ОСОБА_1 становить 289 172, 46 грн, з якої утримано по виконавчих документах 57 944,83 грн (а.с. 11).

Позивач ОСОБА_1 має батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перебувають на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримують пенсію за віком (а.с.21, 22, 23).

Заперечуючи проти позову, відповідач надала суду копії довідки Бородянської гімназії Бородянської селищної ради Київської області від 17 червня 2025 року; висновку про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 16 травня 2025 року; довідки Академії розвитку інтелекту Smartum від 18 червня 2025 року; постанови про відкриття виконавчого провадження від 12 лютого 2019 року; розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, з яких вбачається, що спільна дитина сторін має навчальні труднощі помірного ступеня прояву, потребує занять з практичним психологом, вчителем-логопедом, використання допоміжних засобів у навчанні. Дитина сторін додатково відвідує Академію розвитку інтелекту за курсом «Читарика», навчання у якій становить 2500 грн щомісячно. Позивач з березня 2019 року сплачує аліменти на утримання спільного сина сторін, проте аліменти сплачуються нерегулярно, внаслідок чого позивач має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 92 648,16 грн (а.с. 41, 42-48, 49, 50, 51, 52, 53-56).

За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Стаття 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

За змістом положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач обґрунтовував заявлені вимоги тим, що у зв`язку зі зміною сімейного стану і збільшенням матеріальних витрат після народження другої дитини, сплатою аліментів, надання матеріальної допомоги батькам пенсійного віку, погіршився його матеріальний стан.

Відповідно до висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, зменшення розміру аліментів можливе лише в разі доведення позивачем належними та допустимими доказами факту погіршення майнового стану платника аліментів, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Крім того, Верховний Суд наголошував на тому, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Самі по собі твердження позивача про те, що він має на утриманні іншу малолітню дитину від іншого шлюбу, не заслуговують на увагу, оскільки права однієї дитини не можуть порушуватися за рахунок іншої.

Також суд не може взяти до уваги доводи відповідача щодо перебування на його утриманні непрацездатних батьків, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази такого утримання і несення позивачем регулярних витрат, а також з огляду на те, що батьки позивача отримують щомісячну пенсію, що свідчить про їх здатність самостійно забезпечувати власні потреби.

Позивачем не надано жодних належних і достатніх доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, зокрема щодо погіршення його майнового стану, або таких, що свідчили б про неможливість позивача сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному судовим наказом розмірі, а наявність іншої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем не надано належних і достатніх доказів зміни його матеріального стану, чи інших обставин, що можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, то суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання їхнього неповнолітнього сина, а тому вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. 150, 180-184, 192 СК України, ст. 10-13, 76, 80, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 29 вересня 2025 року.

СуддяМарина ГЕРАСИМЕНКО