БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/60/22 провадження № 6/361/68/25
У Х В А Л А

«23» вересня 2025 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Бас Я.В.,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання головного державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лопатинської Надії Олексіївни про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, учасники справи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року головний державний виконавець Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лопатинська Н.О. звернулася до суду з поданням, в якому просить визначити частку майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким він володіє на праві спільної сумісної власності подружжя з ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме автомобіль марки BMW 525d, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 у розмірі частини вказаного автомобіля.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 72087684 з примусового виконання виконавчого листа № 361/60/22 від 01 червня 2023 року, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу за розпискою від 12 квітня 2019 року у розмірі 3 000 доларів США, 3 % річних у розмірі 271 долари США 80 центів.

22 червня 2023 року відкрито виконавче провадження № 72087684 з примусового виконання виконавчого листа № 361/60/22 від 01 червня 2023 року.

Боржник будь-яких дій, спрямованих на погашення заборгованості, не вчиняє, станом на 13 травня 2025 року жодного платежу не здійснив. У результаті заходів примусового виконання, вжитих державним виконавцем, встановлено, що у боржника відсутні офіційні доходи, транспортні засоби та земельні ділянки відсутні.

З метою встановлення спільно набутого майна сформовано витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу. З отриманої інформації встановлено, що 22 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 732.

З листа Головного сервісного центру МВС № 31/3629АЗ-36686-2024 від 13 грудня

2024 року вбачається, що ОСОБА_1 придбав за договором купівлі-продажу від 20 квітня

2019 року транспортний засіб марки BMW 525d, 2000 року випуску, реєстраційний номер

НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . 11 грудня 2021 року право власності на вказаний транспортний засіб перереєстровано на ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, судове рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, тому виникла необхідність у звернені до суду з даним поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з дружиною ОСОБА_2 .

03 червня 2025 року представник ОСОБА_2 адвокат Мінаєв Д.Д. подав до суду заперечення на подання, в якому просив залишити його без розгляду.

У судове засідання державний виконавець, боржник та стягувач не з`явилися, про дату, час та місце розгляду подання повідомлялися належним чином. Представник ОСОБА_2 адвокат Мінаєв Д.Д. у судовому засіданні просив суд залишити дане подання без розгляду.

Вислухавши позицію присутнього у судовому засіданні представника, перевіривши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2023 року, що набрало законної сили 23 березня 2023 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 борг за розпискою від 12 квітня 2019 року у розмірі 3 000 доларів США, 3 % річних у розмірі 271 долар США 80 центів, а також вирішено питання про розподіл судових витрат.

01 червня 2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 361/60/22.

Постановою головного державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Лопатинської Н.О. від 22 червня 2023 року відкрито виконавче провадження № 72087684 з виконання виконавчого листа № 361/60/22, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області 01 червня 2023 року.

У ході здійснення виконавчого провадження накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

З Витягу з Державного реєстру актових записів про шлюб вбачається, що 22 жовтня

2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис

№ 732.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 значиться власником автомобіля марки BMW 525d, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні передбачений статтею 443 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) згідно з якою питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, спрямований на розв`язання суто процесуальних суперечок та здійснення судового контролю за ключовими аспектами виконавчого провадження, оскільки спір, що існував між боржниками та стягувачем, уже вирішений судовим рішенням, що виконується.

Частиною першою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що за наявності спору про право цивільне держава повинна забезпечити учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів. На досягнення цієї мети спрямовані правила процесуального закону, що регламентують позовне провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) дійшла висновку, що стаття 443 ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду вказала, що виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким позовом у порядку позовного провадження.

Отже, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, то звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому, позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України (постанова Верховного Суду від 31 серпня

2022 року у справі № 2-9881/02, провадження № 61-8539св21).

У справі № 2-591/11 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу й на те, що необхідно розмежовувати випадки, коли щодо вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, існує спір про право і коли такого спору немає. За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору.

Також у цій же постанові Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що якщо ж виник спір щодо визначення частки майна боржника у майні, яке належить боржнику та іншим особам на праві спільної сумісної власності, то судове рішення у разі задоволення позову має наслідком зміну матеріального правовідношення - право спільної сумісної власності припиняється, натомість виникає право спільної часткової власності (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18 (провадження № 12-71гс20, пункт 8.74). При цьому відбувається припинення права власності одного виду і виникнення права власності іншого виду не тільки боржника, а й іншої особи (співвласника), яка могла взагалі не брати участі у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Відсутність згоди такої особи на визначення частки майна боржника у спільному майні, у тому числі заперечення самого існування права спільного з боржником права власності (як у справі, що переглядається), свідчить про наявність матеріального спору, який не вирішувався і не міг бути вирішений у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Це новий матеріальний спір, який не може розглядатися як процесуальне питання, а тому не може вирішуватися за правилами розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. Такий спір має бути вирішений судом у порядку позовного провадження. Тому заява про визначення частки майна боржника у спільному майні за наявності спору, подана до суду виконавцем, незалежно від її назви (позовна заява, подання) за своєю суттю є саме позовною заявою. Особа, яка є стверджуваним співвласником майна боржника у такому спорі, є стороною у спорі, якій має бути забезпечена можливість користуватися всіма правами, якими наділений відповідач відповідно до закону. Лише в цьому разі буде забезпечене право такої особи на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У цій справі підставою звернення державного виконавця до суду з поданням стало те, що боржник не виконує рішення суду у справі № 361/60/22 про стягнення боргу за розпискою. З матеріалів подання вбачається, що в ОСОБА_1 не має іншого майна та грошових коштів, які би належали йому на праві приватної власності та на які можна було б звернути стягнення у примусовому порядку, проте є майно, яким він володіє спільно з дружиною ОСОБА_2 . На переконання державного виконавця, є необхідність у зверненні стягнення на майно боржника, яким він володіє спільно з іншими особами, враховуючи, що таке майно є спільною сумісною власністю боржника та його дружини, набуте ними у шлюбі на підставі договору купівлі-продажу і частку боржника в цьому майні не було визначено.

При розгляді даного подання встановлено, що у провадженні суду перебуває цивільна справа № 361/11292/23 за позовом ОСОБА_2 до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про звільнення з-під арешту автомобіля марки BMW 525d, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , частку боржника у якому просить видалити державний виконавець. На обґрунтування вимог ОСОБА_2 зазначає, що є одноособовим власником вищевказаного транспортного засобу.

Отже, на даний час існує спір про право, при цьому розгляд питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами не може розглядатися правилами розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України та підлягає залишенню без розгляду. Такий спір має бути вирішений судом у порядку позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 260, 443 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Подання залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин