Справа № 165/2288/25
Провадження № 2/165/743/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нововолинську, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

27 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який був укладений 14 лютого 2004 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №41.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 лютого 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . У цьому шлюбі народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що з 2022 року відповідач перебуває в Республіці Італія і отримав у цій країні постійний дозвіл на проживання строком до 2032 року. Саме ОСОБА_2 був ініціатором розірвання їх шлюбу, оскільки у 2024 році подав до суду аналогічний позов, який за його клопотанням суд залишив без розгляду. Крім того, за час наданого судом строку на примирення за її клопотанням, відповідач не проявляв бажання зберегти сім`ю, уникав будь-якого спілкування з нею, і жодним чином не сприяв відновленню їх відносин. Лише згодом стало відомо, що ОСОБА_2 перебував у близьких відносинах з іншою жінкою, з якою, за його словами, він будував плани на майбутнє. Також відповідач усунувся від виховання їх дочки, а його участь в її матеріальному утриманні обмежилася виплатою мінімального розміру аліментів. Оскільки подружні відносини між нею та відповідачем остаточно припинені, спільного господарства вони не ведуть та не спілкуються, а їх шлюб носить формальний характер, просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 у судовому порядку, а також стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Ухвалою від 02 липня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою від 22 вересня 2025 року, оголошеною протокольно, суд відмовив відповідачу у задоволенні його клопотанні про надання строку на примирення за необгрунтованістю клопотання, з врахуванням того, що позивач знаходиться в Україні, а відповідач проживає в Республіці Італія, і не має наміру повертатись в Україну.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задоволити. Зазначила, що у 2024 році вона неодноразово з дочкою їздила до чоловіка в Республіку Італія, вони сім`єю відпочивали на морі, жодних суперечок, чи будь-яких непорозумінь у неї з відповідачем не було. Коли вони з дочкою повернулися до дому, то через незначний проміжок часу дізналась, що чоловік подав до суду позов про розірвання їх шлюбу, від чого вона тривалий час знаходилась у шоковому стані. За її клопотанням судом було надано строк на примирення на шість місцяців. До закінчення цьго строку ОСОБА_2 подав заяву про залишення позову без розгляду, яку суд згодом задоволив. Вважає такі дії останнього були спрямовані на подальше отримання соціальної допомоги за кордоном, оскільки після розірвання шлюбу він втратить такі соціальні гарантії. Додатково повідомила, що вже понад дев`ять місяців з відповідачем не проживає та не веде спільного господарства. З соціальних мереж знає, що відповідач має іншу жінку, та виставляє там свої з нею фотографії. Її така поведінка відповідача обурює. Оскільки обставини викладені нею в позові та ситуація в цілому в їх сім`ї впливає на її психоемоційний стан та психоемоційний стан їх малолітньої дочки, просить суд розірвати шлюб з ОСОБА_2 .

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених ним у відзиві (а.с. 23). Зазначив, що він тривалий час (21 рік) перебуває в шлюбі з позивачем і оскільки у цьому шлюбі у них народилася спільна дочка, яка є неповнолітньою, тому він має велике бажання зберегти сім`ю і відновити відносини з ОСОБА_1 . Переїзд в Республіку Італія було їх спільним рішенням, при цьому він неодноразово просив дружину приїхати з дочкою на постійне проживання в Республіку Італія, на що вона не погоджувалася. Вважає, що його відносини з дружиною розладилися саме з цих підстав, однак надалі він має намір примиритися з ОСОБА_1 , при цьому в Україну найближчим часом не приїде і жодних дій для відновлення подружніх відносин до розгляду справи по суті він не вчиняв.

Суд заслухавши позивача та відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Врахувавши наведені норми права, дослідивши письмові докази у справі, а саме свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 14 липня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області (а.с.5), копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с.7), копію паспорта позивача (а.с.8-9), копію ухвали Нововолинського міського суду Волинської області від 26 вересня 2024 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (а.с.11), копію ухвали цього ж суду від 12 листопада 2024 року про надання строку на примирення за заявою ОСОБА_1 (а.с.12), копію ухвали Нововолинського міського суду Волинської області від 11 червня 2025 року про залишення вищезазначеного позову без розгляду (а.с.13), відповідь з ЄДДР на запит суду про місце реєстрації відповідача (а.с.17), враховуючи категоричну незкоду відповідача надалі підтримувати шлюбні стосунки з відповідачем, суд приходить до висновку, що сумісне проживання подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 1211,20 грн. та підтверджений документально (а.с.4), суд стягує з відповідача в користь позивача.

Керуючись ст.12, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст.110, ст.112 СК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Шлюб, укладений 14 лютого 2004 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №41, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення складено 26 вересня 2025 року.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк