Справа №538/1737/25
Провадження по справі №2-ві/538/2/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А., розглянувши заяву про самовідвід судді Цімботи Л.Г. по цивільній справі №538/1737/25, провадження №2/538/1051/25, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про автоматизований розподіл судових справ між суддями від 16.09.2025 року мені передано на розгляд заяву про самовідвід судді Цімботи Л.Г. по цивільній справі № 538/1737/25 (провадження № 2/538/1051/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Фермерського господарства «Богданагро-2020» про визнання укладеною додаткової угоди та визнання відсутнім права оренди.

В своїй заяві про самовідвід суддя Цімбота Л.Г. посилається на такі обставини, що згідно протоколу про автоматизований розподіл судових справ між суддями від 12.09.2025 року їй передано на розгляд справу № 538/1737/25 (провадження № 2/538/1051/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Фермерського господарства «Богданагро-2020» про визнання укладеною додаткової угоди та визнання відсутнім права оренди.

Частиною 1 статті 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, зокрема:

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1)він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу . цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2)він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3)він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4)було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5)є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36. 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до. так і після відкриття провадження у справі.

Ч. З ст. 14 ЦПК України передбачено, що визначення судді або колегії суддів (судді- доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно- комунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосудця 17.08.2021 №1845/0/15-21:

«57. Визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду судових справ (проваджень) здійснюється в суді у порядку, визначеному процесуальним законом, у день їх реєстрації на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

59.Збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу (перерозподілу) судових справ у випадках, передбачених цим Положенням.

60.Автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами:

із загального списку суддів визначаються судді, які мають повноваження та відповідну спеціалізацію (за наявності) щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу;

для суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється розрахунок коефіцієнтів навантаження:

із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості та у хронологічному порядку надходження справ.

62. Коефіцієнт навантаження судді на момент автоматизованого розподілу судової справи розраховується за формулою:

К Н = Сума (Вага_Судової_Справи) / КтРД,

де/

К_Н - коефіцієнт навантаження судді на момент автоматизованого розподілу судової справи;

Сума (Вага Судової Справи) розраховується як сума ваги всіх судових справ, які були розподілені судді з початку поточного року до моменту автоматизованого розподілу поточної судової справи;

Вага_Судової_Справи розраховується для кожної судової справи, яка була розподілена судді з початку поточного року до моменту автоматизованого розподілу поточної судової справи, за формулою:

К_СКЛАДН * К ФУС / КАДМІН, де:

К СКЛАДИ - коефіцієнт складності судової справи (категорії судової справи), що підлягає автоматизованому розподілу, рекомендований рішенням Вищої ради правосуддя від 24 листопада 2020 року № 3237/0/15-20. а для суду касаційної інстанції - визначений рішенням зборів суддів:

К ФУС - коефіцієнт форми участі судді в розгляді судової справи на момент автоматизованого розподілу цієї судової справи (одноособово - 1; колегіально для судді-доповідача - 1; колегіально для судді - члена колегії та запасного судді в суді першої інстанції - 0.5; колегіально для судді - члена колегії та запасного судді в суді апеляційної / касаційної інстанції - визначається рішенням зборів суддів);

К_АДМІН - коефіцієнт адміністративних посад - коефіцієнт участі судді у судовій справі при виконанні суддею інших повноважень, не пов`язаних зі здійсненням правосуддя, на момент розподілу судової справи (повинен бути більше 0 та менше або дорівнювати 1);

КтРД - кількість робочих днів, відпрацьованих суддею у поточному році на момент автоматизованого розподілу судової справи, якщо інше не встановлено рішенням зборів суддів.

63. Визначення судді, судді-доповідача здійснюється відповідно до коефіцієнта навантаження судді.

69. Збори суддів визначають рівень навантаження (коефіцієнт) для суддів, які обіймають адміністративні посади в суді або здійснюють інші повноваження, не пов`язані зі здійсненням правосуддя (секретар судової палати, секретар Пленуму, вчений секретар Науково- консультативної ради, суддя, який визначений доповідачем щодо проекту постанови Пленуму або довідки про вивчення чи узагальнення судової практики, а також є членом Ради суддів України), або в інших випадках, визначених зборами суддів.»

Як вбачається з п. 2.3.14 та 2.3.15 Засад використання автоматизованої системи документообігу Лохвицького районного суду Полтавської області, затверджених рішенням зборів суддів Лохвицького районного суду Полтавської області від 31.03.2025 року «2.3.14. Збори суддів мають право зменшити навантаження щодо розгляду справ на суддів, які обіймають адміністративні посади в суді або виконують інші обов`язки, не пов`язані із здійсненням правосуддя у випадках виконання суддями іншої роботи. не пов`язаної із здійсненням правосуддя (узагальнення судової практики , аналізи стану здійснення судочинства , участь у спеціальній підготовці кандидата на посаду судді, підготовці суддів та працівників апаратів судів, а також здійснення науково -викладацької діяльності в Національній школі суддів України).

2.3.15. В Лохвицькому районному суді Полтавської області коефіцієнт адміністративної посади становить - 0,9 .»

Встановлено, що в Звіті про автоматизований розподіл судових справ між суддями від 12.09.2025 справа з єдиним унікальним номером 538/1737/25 (номер провадження

2/538/1051/25) наявна така інформація:

« І: Вибір доповідача

Виключено ОСОБА_3 Зайнятість згідно табелю (відрядження тривале [примітки: наказ № 1 /Ос від 06 травня 2025])

Виключено ОСОБА_4 Зайнятість згідно табелю (Відпустка менше 5 днів і примітки: наказ № 12/в голови суду від 05.09.2025])

1Всього суддів : 2

1 ОСОБА_5 період з 01.01.2025 до 12.09.2025: Відпрацьовано: 125; Справ розподілено (приведена вага): 768.00; КН. 6.14; інтервал 0-30; КАП 1,00

2ОСОБА_6 період з 01.01.2025 до 12.09.2025: Відпрацьовано: 134; Справ розподілено (приведена вага): 760.00; КН. 5,67; інтервал 31-108; КАП 0,90»

Проте згідно рішення зборів суддів Лохвицького районного суду від 11.09.2025 року, суддю ОСОБА_6 звільнено з адміністративної посади голови суду у зв`язку зі складенням повноважень за заявою відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і мої повноваження, як голови суду, припинені.

З огляду на зазначене розподіл справи відбувся з порушенням порядку визначення судді для розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вищенаведеними нормами ЦПК України заявляє про самовідвід по справі № 538/1737/25 (провадження № 2/538/1051/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» до ОСОБА_1 . ОСОБА_2 . Фермерського господарства «Богданагро-2020» про визнання укладеною додаткової угоди та визнання відсутнім права оренди.

В судове засідання особа, яка заявила самовідвід по цивільній справі суддя Цімбота Л.Г. не з`явилася, про час та дату повідомлена належним чином.

Проаналізувавши наведені обставини, а також вивчивши наявні у розпорядженні суду матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Неявка учасників справи у судове засідання, якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про самовідвід судді.

Право на самовідвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Самовідвід має бути обґрунтований, з посиланням на факти, які вказують на упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до частини першої статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно частини першої статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд забезпечує право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 7 вказаного Закону кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки, безстороннім судом, утвореним законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - суд) як джерело права.

Так, у справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) (заява № 2689/65) Суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) (Заява № 58442/00) Суд нагадав, що незалежність і неупередженість є невід`ємними елементами судового розгляду у кожному випадку використання цих понять у тексті Конвенції. Він додав, що суд завжди повинен бути встановленим законом задля того, аби відповідати умовам легітимності щодо розгляду індивідуальних справ у демократичному суспільстві.

Також у справі Моїсєєв проти Росії (Заява № 62936/00) Суд визнав, що для того аби встановити чи може суд вважатися незалежним в цілях статті 6 Конвенції, необхідно враховувати, крім іншого, спосіб призначення його членів та строк дії їх повноважень, наявність гарантій відсутності тиску з боку третіх осіб, а також чи виглядає він як незалежний. Крім того, Суд визначає, що організація судового розгляду для належного здійснення правосуддя - це завдання національних судів. Передача справи визначеному судді або суду знаходиться в межах розсуду національних органів влади, що займаються цією сферою. Існує широкий спектр чинників, таких, наприклад, як наявність коштів, кваліфікація суддів, конфлікт інтересів, доступність місця засідань для сторін та інші, які влада повинна брати до уваги, призначаючи слухання. Хоча в задачу Суду не входить оцінка того, чи були достатні правові підстави у національної влади розподіляти/передавати справу конкретному судді або суду, Суд повинен переконатися, що такі розподіли/передача відповідали статті 6 Конвенції, особливо її вимогам об`єктивної незалежності та неупередженості.

Відповідно до частин третьої-п`ятої статі 15 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» у судах загальної юрисдикції функціонує автоматизована система документообігу суду.

Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів, навантаження кожного судді, заборони брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні, закінчення терміну повноважень судді, а також в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

У разі розгляду справи за участю присяжних і народних засідателів їх персональний склад визначається за допомогою автоматизованої системи.

Правове регулювання відносин, пов`язаних із функціонуванням автоматизованої системи документообігу суду, здійснюється Засадами використання про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням зборів суддів Лохвицького районного суду Полтавської області від 31.03.2025 року, яке в цьому випадку застосовується в редакції, чинній станом на час заявленого самовідводу , відповідно до законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронний цифровий підпис», «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації», «Про доступ до судових рішень», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», «Про захист персональних даних» та інших нормативно-правових актів.

Абзацом другим частини дев`ятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що рішення Ради суддів України, прийняті в межах визначених цим Законом повноважень, є обов`язковими для всіх органів суддівського самоврядування, крім з`їзду суддів України. Рішення Ради суддів України може бути скасовано з`їздом суддів України або в судовому порядку.

Цій правовій нормі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кореспондує абзац другий пункту 31 Положення про Раду суддів України, затвердженого рішенням X позачергового з`їзду суддів України від 11.11.2024 року №39 та погоджено наказом Державної судової адміністрації України від 29.11.2024 року №529 (із змінами, внесеними згідно із рішенням Ради суддів України від 26.03.2025 №15, погодженими наказом ДСА України від 31.03.2025 №119).

Згідно Положення визначає порядок функціонування автоматизованої системи документообігу в судах загальної юрисдикції (далі - автоматизована система), яка, поміж іншого, забезпечує: реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції, в тому числі судових справ, етапів їх руху; об`єктивний та неупереджений розподіл судових справ між суддями з додержанням принципів випадковості та в хронологічному порядку надходження судових справ, з урахуванням завантаженості кожного судді (збалансованого навантаження); визначення присяжних та народних засідателів для судового розгляду з числа осіб, які внесені до відповідних списків.

В розділі Положення зазначено, що автоматизована система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в суді, в тому числі, розподіл судових справ між суддями (колегіями суддів), визначення запасного судді, слідчого судді, присяжних та народних засідателів.

Відповідно до пункту 2.3.1 Положення розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

За містом пункту 2.3.2 Положення визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом:

- автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи;

- пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ;

- розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді;

- визначення складу суду з метою заміни судді (суддів);

- повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Відповідно до п. 2.5.5 Положення результатом:

- автоматизованого розподілу судових справ є протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідного суду (додаток 1), що автоматично створюється автоматизованою системою;

- розподілу судової справи шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді є протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду (додаток 6), що створюється в автоматизованій системі уповноваженою особою апарату суду.

- повторного автоматизованого розподілу судової справи є протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідного суду (додаток 13), що автоматично створюється автоматизованою системою.

- визначення присяжних є протокол автоматичного визначення присяжних (додаток 11), що автоматично створюється автоматизованою системою.

За змістом цих пунктів Положення одночасно з указаними протоколами (окрім випадку щодо розподілу судової справи шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді) автоматизованою системою автоматично формуються відповідні звіти, які, поміж іншого, містять такі відомості: категорія судової справи (за наявності); коефіцієнт складності судової справи (за наявності); інформація про учасників судового процесу (кримінального провадження).

Вищевказані протоколи роздруковуються, підписуються та додаються до матеріалів судової справи.

Крім того суд зазначає, що збори суддів відповідного суду мають право визначати необхідність врахування при розрахунку коефіцієнта навантаження судді на момент автоматизованого розподілу судової справи днів, у які не розподіляються щодо конкретного судді судові справи.

Згідно пункту 2.3.17. Положення та пункту 2.3.18 Засад зміни до налаштувань автоматизованої системи вносяться не пізніше одного робочого дня, що передує даті їх застосування, визначеній зборами суддів відповідного суду.

Крім того, пунктом 2.8.1. відповідного Положення та Засад передбачено, що електронні примірники рішень (витягів з рішень) зборів суддів, що впливають на функціонування автоматизованої системи, зберігається в автоматизованій системі в стані "Оригінал" після їх підписання автором (авторами) чи у визначених законодавством випадках електронний примірник документа може бути підписано уповноваженою особою.

У такий спосіб створюються оригінали електронних документів суду, які зберігаються в базі даних автоматизованої системи документообігу суду та надсилаються в автоматичному режимі до центральної бази даних автоматизованої системи.

У матеріалах справи та згідно інформації, наданої керівником апарату суду, вбачається, що відповідне рішення зборів суддів від 11 вересня 2025 року про звільнення з адміністративної посади голови суду судді ОСОБА_6 відсутнє, до відома не доводилося та не доручалося для виконання, в автоматизованій системі документообігу Лохвицького районного суду також відсутній електронний примірник вказаного рішення.

Частиною одинадцятою статті 128 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що збори суддів приймають рішення.

Пунктом 4.11 Положення про збори суддів Лохвицького районного суду Полтавської області (далі-Положення про збори суддів), затвердженого рішенням зборів суддів від 30.04.2024 № 1, передбачено, що головуючий на зборах, окрім іншого, підписує протокол зборів і рішення зборів.

Секретар зборів, згідно абзацу 6 пункту 4.12 Положення про збори суддів підписує протокол і рішення зборів.

В абзаці 1 пункту 4.43 Положення про збори суддів зазначено, що прийняте за наслідками голосування рішення зборів підписується головуючим на зборах та секретарем зборів.

Із змісту абзацу 3 пункту 4.43 Положення про зборів суддів висновується,що рішення зборів набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інше не зазначено в рішенні, та є обов`язковими для суддів та працівників апарату суду.

До того ж, прийняті рішення у необхідних випадках доводяться до відома осіб, запрошених на збори суддів, або направляються відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування та посадовим особам, а також, за рішенням зборів, доводяться до відома засобів масової інформації (підпункт 4.45 пункту 4 Типового положення про збори суддів, підпункт 4.45 пункту 4 Положення про збори суддів).

Як вбачається із вказаних норм, за приписами Типового положення про збори суддів та Положення про збори суддів, повинен бути оформлений з цього питання індивідуально правовий акт, тобто рішення.

Одночасно, згідно пункту 39 постанови Великої Палати Верховного Суду в справі № 2040/6074/18 (провадження № 11-124апп19) висновується, що індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Конституційного Суду України щодо правових актів, викладеній в абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини рішення від 23 червня 1997 року № 2-зп, яка полягає в тому, що «за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У цьому випадку індивідуально правовий акт може бути виражений тільки у письмовій формі, як це передбачено нормами Типового положення про збори суддів та Положення про збори суддів. Рішення, виражене в усній чи конклюдентній формі, неможливо надати для виконання.

До того ж, рішення зборів суддів та протокол зборів суддів зовсім різні за змістом та суттю документи.

Протокол - це один з найпоширеніших документів колегіальних органів, у якому фіксують хід і результати проведення зборів, конференцій, засідань, нарад. У протоколах відображаються всі виступи з питань, що розглядаються, і рішення, ухвалені в результаті обговорення проблем.

Тобто, за своєю суттю фіксація ходу зборів не може вважатися власне рішенням, протокол не є індивідуально-правовим актом і у цьому разі не виникають, не змінюються та не припиняються відповідні правові відносини.

А тому, враховуючи вище зазначене, а також відсутність відповідного рішення зборів суддів про звільнення з адміністративної посади голови суду судді Цімботи Л.Г., у відповідальних працівників апарату суду не було правових підстав для внесення відповідної інформації до автоматизованої системи документообігу суду щодо зміни коефіцієнта навантаження судді Цімботі Л.Г., зокрема коефіцієнта адміністративних посад для судді з 0,90 на 1,00, а з огляду на це і відсутні порушення порядку визначення судді для розгляду вказаної справи.

Крім того, суд зазначає, що це не погіршило становище судді Цімботи Л.Г. щодо автоматизованого розподілу даної цивільної справи.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частиною першою статті шостої Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що за таких обставин, заява судді Цімботи Л.Г. про самовідвід задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36- 41, 258-261,353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви про самовідвід судді Цімботи Л.Г. по цивільній справі №538/1737/25, провадження №2/538/1051/25 - відмовити.

Цивільну справу за №538/1737/25, провадження №2/538/1051/25, передати до канцелярії суду в порядку, передбаченому ст. 34 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення на підставі ч. 1 ст. 261 ЦПК України.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає на підставі ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий: В.А. Бондарь