Провадження № 2/161/5566/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антіпової Т.А.

за участю секретаря судового засідання Семенової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

20.08.2025 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 28.07.2006 року між ним та ОСОБА_2 , актовий запис № 917.

Вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.07.2006 року.

За час перебування в зареєстрованому шлюбі у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя, спільне господарство між сторонам не ведеться.

Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе.

Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.08.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі (а.с.10).

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.17).

Відповідач в судове засідання також не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.15).

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, з`ясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у шлюбі з 28 липня 2006 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис 917(а.с.4).

За час перебування в зареєстрованому шлюбі у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 25.09.2007 року (а.с.5), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 19.01.2012 року (а.с.6).

З матеріалів справи та письмових пояснень сторін вбачається, що причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть.

За таких обставин, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Сторони зазначені обставини у справі не заперечували, фактично їх визнали, тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, такі обставини не підлягають доказуванню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим та таким, що суперечить інтересам кожного з них.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, яка зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Питання про стягнення судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 89, 206, 211, 247, 259, 263-265, 272-274 ЦПК України, на підставі ст.ст. 24, 110 - 115 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем міста Луцьк, Волинської області, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкоюміста Луцьк Волинської області, зареєстрований 28 липня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис 917, - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду відповідно до частин 1 та 2 ст. 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 26 вересня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова