Номер провадження 2/754/7089/25
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , а також за участю представника відповідачки ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1.08 липня 2025 року ОСОБА_3 (надалі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 (надалі - Відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві Позивач просить:

1)Стягнути з Відповідачки у зв`язку з нецільовим використанням аліментів за зазначений період та перерахувати кошти на особистий рахунок неповнолітньої дитини, а саме 50% від 136324,45 грн, які Відповідачка отримала за 10 місяців, але не перерахувала на рахунок дитини;

2)Винести законне рішення, яким зобов`язати Позивача та Відповідачку солідарно сплачувати аліменти ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі по 3000 грн/місяць, що не суперечить вимогам чинного законодавства і є значно більшим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття;

3)Винести законне рішення, яким зобов`язати здійснювати перерахування аліментів на особистий рахунок неповнолітньої дитини НОМЕР_1 в "Монобанк" до набуття нею повноліття.

2.В обґрунтування позовних вимог Позивач, посилаючись на норми статей 15, 180, 182, 183, 184, частини третьої статті 193 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), стверджує, що наявні підстави для вирішення судом питання про зміну розміру аліментів та їх способу стягнення, оскільки Відповідачка фактично з дитиною не проживає, перебуває в місцях відпочинку та розваг, вихованням дитини займається третя особа, кошти, що Позивач сплачує як аліменти, не перераховує дитині. Відповідачка має значні прибутки (більше 20000,00 грн) та у власності має автомобіль "Honda", у володінні та користуванні має нерухоме майно (квартиру), яке придбано під час шлюбу.

3.Водночас Позивач заявляє, що не має ні рухомого, ні нерухомого майна, а його щомісячний дохід як військовослужбовця становить до 30 000 грн. Усі його кошти розподіляються на утримання великої родини: він, його батьки, дружина, троє їхніх дітей, а також дитина дружини від попереднього шлюбу. Дружина Позивача не може працювати через стан здоров`я і проходить лікування, що покладає весь фінансовий тягар на нього. Позивач також оплачує комунальні послуги за квартиру, де проживає вся його родина разом з батьками. Позивач утримує свого батька - людину похилого віку, особу з інвалідністю II групи, яка потребує постійного медичного догляду та значних витрат на ліки.

4.Позивач посилається на те, що згідно з наданими доказами руху коштів на рахунках Відповідачки та Третьої особи, а також письмовими поясненнями дитини, що були надані органу опіки та піклування, дитина щомісячно отримувала 5700 грн, що за 10 місяців становить загальну суму 57 000 грн. Водночас Позивач стверджує, що за цей же період Відповідачка отримала як аліменти загальну суму 136 324,45 грн, але 50% цих коштів не були перераховані на рахунок дитини. Ці дії Відповідачки Позивач розцінює як протиправні, що дає суду правові підстави для ухвалення рішення про зобов`язання Відповідачки перерахувати зазначену суму на рахунок дитини.

5.07 серпня 2025 року Відповідачка через електронний кабінет у підсистемі "Електронний Суд" подала відзив на позовну заяву.

6.Представник Позивача в судовому засіданні заперечив отримання копії відзиву на позовну заяву, повідомив, що про наявність відзиву на позовну заяву дізнався лише після ознайомлення з матеріалами справи.

7.Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду (частина четверта статті 178 ЦПК України).

8.До відзиву додаються, зокрема, документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи (пункт 2 частини п`ятої статті 178 ЦПК України).

9.Відповідно до частини четвертої статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

10.Ураховуючи, що належних доказів надсилання копії відзиву на позовну заяву іншому учаснику справи немає, відзив підлягає поверненню Відповідачці без розгляду.

11.У судовому засіданні представник Відповідачки проти позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість, оскільки чинним законодавством не передбачено стягнення аліментів з обох батьків солідарно за позовом одного з батьків, з яким дитина не проживає. Також представник Відповідачки посилалася на недоведеність обставин, на які посилається Позивач у позовній заяві.

12.20 серпня 2025 року Позивач подав відповідь на відзив, який також не був надісланий Відповідачці в установленому порядку (рекомендованим листом з повідомленням). До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою-п`ятою статті 178 ЦПК України.

13.Оскільки "скріншот надсилання відповіді на електронну адресу Відповідачки", на що посилається позивач, не є належним та допустимим доказом підтвердження надсилання цього документу Відповідачці (такий висновок викладено і у постанові Верховного Суду від 30.01.2023 у справі № 710/1678/18), Суд залишає цю відповідь на відзив без розгляду.

Клопотання сторін та інші процесуальні дії у справі

14.09 вересня 2025 року через електронний кабінет у підсистемі «Електронний Суд» Відповідачка заявила клопотання про залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України, посилаючись на те, що 04 серпня 2025 року Деснянський районний суд у м. Києві у справі N 754/7588/25 постановив рішення, яке не набрало законної сили. Суд відмовив у задоволенні позовних вимог Позивача до Відповідачки про зменшення розміру аліментів, що визначений рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2024 у справі № 754/9010/23 та які стягуються з Позивача на користь Відповідачки на утримання неповнолітньої дитини з 1/6 частини на тверду грошову суму 3000 грн, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття та, враховуючи інтереси та цивільне право неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , здійснювати перерахування щомісячно коштів за аліментними зобов`язаннями на особистий картковий рахунок дитини до набуття ним повноліття.

15.Суд відмовив у задоволенні цього клопотання, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) роз`яснено, що: «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору». У даному випадку предмет та підстави позову не є тотожними.

16.Відповідачка також заявила клопотання про залишення позову без руху, посилаючись на те, що позовна заява не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України, оскільки:

1)в позовній заяві зазначено недостовірну інформацію про відсутність у Відповідачки електронного кабінету в ЄСТС, хоча Позивачу відомо про його наявність;

2)відсутнє зазначення ціни позову;

3)відсутнє правове обґрунтування заявлених позовних вимог;

4)відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

5)відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

6)відсутнє зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів копій або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

7)відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи;

8)відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

9)не сплачено судовий збір.

17.Суд відмовив у задоволенні клопотання про залишення позову без руху, оскільки встановив, що позовна заява відповідає вимогам статті 175 ЦПК України.

18.Спір у справі стосується стягнення аліментів (зміни способу їх стягнення), тому Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

19.Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

20.Залишення позову без руху з вказаних Відповідачкою підстав було б проявом надмірного формалізму і суперечило б завданням цивільного судочинства.

21.Згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).

УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ОЦІНКА СУДУ

22.Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання:

1)чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2)чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3)які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

23.Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2024 у справі № 754/9010/23 (суддя Галась І.А.) з Позивача на користь Відповідачки стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

24.Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

25.Отже, при початковому присудженні аліментів суд може стягувати їх: у частці від доходу матері чи батька дитини; у твердій грошовій сумі. Право вибору способу стягнення на цій стадії належить тому з батьків або законних представників, з ким проживає дитина.

26.Надалі, коли аліменти вже стягуються на підставі рішення суду, змінити обраний спосіб (наприклад, з частки від доходу на тверду суму або навпаки) можна лише за новим судовим рішенням. При цьому, згідно з тією ж статтею, право ініціювати цю зміну шляхом подання позову до суду належить виключно одержувачу аліментів. Це означає, що платник аліментів не може звернутися до суду з вимогою про зміну способу стягнення. Платник аліментів має право вимагати лише зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду (стаття 192 СК України). Питання зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, розглядалося в інших справах за позовом платника (про зменшення розміру аліментів - справа № 754/7588/25) або одержувача аліментів (про збільшення розміру аліментів - справа № 754/3205/25).

27.Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2024 у справі № 754/9010/23 одержувачем аліментів є Відповідачка, тому Позивач, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, не має права вимагати зміни способу стягнення аліментів (з частки від доходу на тверду суму зі сплатою на користь дитини, а не одержувача аліментів).

28.Обраний Позивачем спосіб стягнення аліментів (солідарно з обох батьків на користь дитини) та його вимога зобов`язання Відповідачки перераховувати аліменти на рахунок дитини не відповідають вимогам чинного законодавства.

29.Суд не має сумнівів у тому, що аліменти є власністю дитини, і бере до уваги, що законодавець закріпив право неповнолітньої дитини на самостійне одержання аліментів (стаття 179 СК України, стаття 31 ЦК України).

30.Однак, у цій справі неповнолітній син сторін, який відповідно до частини другої статті 47 ЦПК України наділений цивільною процесуальною дієздатністю, до суду із заявою про видачу судового наказу чи з позовом не звертався та, відповідно, судового рішення про стягнення аліментів на його користь немає.

31.Позивач не має права вимагати стягнення (сплати) аліментів безпосередньо на рахунок неповнолітнього сина.

32.Законом визначено процедуру захисту прав боржника в разі ознак, що можуть свідчити про нецільове витрачання аліментів.

33.Так, статтею 186 СК України встановлено порядок контролю органом опіки та піклування за цільовим витрачанням аліментів.

34.Згідно з частиною другою цієї статті у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

35.Тобто, у разі нецільового витрачання аліментів у платника аліментів передбачено право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини.

36.Натомість Позивач, як платник аліментів, не наділений правом самостійно визначати отримувача аліментів, оскільки особа, на користь якої стягуються аліменти (отримувач аліментів) визначається судом за відповідним позовом/заявою про видачу судового наказу, поданим/поданою тим з батьків, з ким проживає дитина, або ж самою неповнолітньою дитиною. Боржник же в такому випадку наділений лише правом ініціювати контроль цільового використання аліментів.

37.Такий контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці (частина перша статті 186 СК України).

38.Механізм здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів визначений Порядком здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 15 листопада 2018 року № 1713 (далі - Порядок).

39.Відповідно до цього Порядку протягом 5 робочих днів після проведення інспекційного відвідування складається висновок за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину за формою згідно із додатком до цього Порядку, копії якого, завірені в установленому порядку, надсилаються рекомендованими листами з повідомленням про вручення платнику та одержувачу аліментів (пункт 15).

40.Отже, саме на орган опіки та піклування покладено здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів, який може здійснюватися як за власною ініціативою органу, так і за заявою платника.

41.У цій справі обставини нецільового використання аліментів Позивач не довів. Позивач не надав Суду належні та допустимі докази, які б підтверджували нецільове використання коштів. Такими доказами є, зокрема, висновки за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину.

42.Відповідно до листа від 10.03.2025 № 102/41-102/41/Б-342-444 Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації за результатами оцінки потреб складних життєвих обставин не виявлено, в отриманні соціальних послуг центру сім`я потреби немає. Дитини забезпечена всіх необхідним відповідного віку та статі (одягом відповідно до сезону та віку, приладдям для навчання та розвитку, та їжею). Неповнолітній повідомив, що матір належним чином виконує батьківські обов`язки, кожного дня телефонує, надсилає грошові кошт, контролює та цікавиться його життя там навчанням.

43.Та обставина, що на момент здійснення виїзду за адресою проживання неповнолітнього останній знаходився під наглядом рідного дядька, а Відповідачка перебувала за кордоном, не є підтвердження нецільового використання коштів, що сплачені Позивачем як аліменти.

44.Аргументи Позивача щодо перебування Відповідачки за кордоном, наявності у Позивача на утриманні інших осіб, майнового стану сторін Суд, наявності не розглядає, оскільки такі обставини не мають значення при вирішенні цього спору, виходячи з предмету позову та обрання способу захисту, який не відповідає вимогам закону.

45.Суд відхиляє як недопустимий доказ, наданий позивачем (лист ДПС України від 28.05.2025), оскільки він поданий з порушенням встановленого порядку, а саме: доказ є неповним (надано лише перший аркуш), у Позивача відсутній оригінал документа, клопотання про витребування доказу в установленому порядку Позивач не заявляв. Представник Відповідачки ставила під сумнів цей доказ, стверджуючи, що на іншому аркуші цього доказу є інформація про виїзд дитини за кордон з Відповідачку, проте Позивач умисно не надав цей доказ повністю з метою введення суду в оману щодо фактичних обставин справи.

46.Підсумовуючи викладене, Суд дійшов висновку, що обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги, Позивач не довів, і його права, за захистом яких мало місце звернення до суду, не були порушені Відповідачкою. З цих підстав Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, статтями 80, 84, 181, 186, 192 СК України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО