Справа № 715/1473/25
Провадження № 2/715/487/25
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2025 року селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі головуючого судді Маковійчук Ю.В.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 квітня 1986 року відділом ЗАГС Алуксенського РІК Латвійської ССР, між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, актовий запис № 52.
Вказує, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.
Вказує на те, що сімейне життя у них не склалося через те, що подружні відносини між ними фактично припинені, зазначає те, що на протязі останніх трьох років, як подружжя вони не проживають та не ведуть спільного господарства. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, а примирення між ними неможливе. На підставі наведеного просить шлюб розірвати.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву в якій просив суд позов задовольнити, вказав на те, що проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує та просив суд про розгляд справи у його відсутності.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомленою про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомила та не просила справу слуханням відкласти. Відзиву не подавала, а тому суд вважає, що справу можна розглянути у її відсутність на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Аналогічні норми закріплені в ч. 1 ст. 24 СК України.
Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що 26 квітня 1986 року у відділі ЗАГС Алуксенського РІК Латвійської ССР, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №52. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».
Крім того, встановлено, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.
Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя та вони втратили почуття любові один до одного, через що виникають постійні сварки та непорозуміння.
Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином була повідомленою про час та місце розгляду справи. За наданий судом місячний строк для вирішення питання про примирення сторони не примирилися.
Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Суд встановив, що сім`я розпалась через непорозуміння, які виникли в сім`ї. Як подружжя сторони не проживають. Відсутність взаєморозуміння між сторонами призвела до втрати почуття любові та поваги, а тому, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї між сторонами неможливе, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.
На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.4-13, 19, 76-81, 259, 264-265, 273 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 26 квітня 1986 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділі ЗАГС Алуксенського РІК Латвійської ССР, актовий запис № 52 розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя