справа № 159/5243/25
провадження № 2-н/166/23/25
УХВАЛА

11 вересня 2025 року с-ще Ратне

Суддя Ратнівського районного суду Волинської області Свистун О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

встановив:

Представник ТОВ "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз України" Мужик Назар Тарасович звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 11065,09 грн.

Суддя, розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, доходить висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, крім іншого, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п.п. 3, 4 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу також додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, суд видає судові накази у разі відсутності між сторонами спору про право та за наявності документів, які підтверджують виникнення заборгованості.

При цьому, слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин. Слід також врахувати і той факт, що наказне провадження не передбачає участі боржника у розгляді заяви.

Документи, що додаються до заяви про видачу судового наказу, є письмовими доказами, які мають підтверджувати не тільки факт настання права вимоги стягувача, а й розмір обов`язків боржника; відсутність необхідності їх дослідження та аналізу. Докази, що подаються заявником, повинні бути безспірними, оскільки тільки такі докази можуть свідчити про безспірність стягнення та відсутність потреби в їх дослідженні.

Відповідно до Правил постачання природного газу, що затверджені постановою HKPEKП від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила) та статей 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Заявник зобов`язаний постачати природний газ на об`єкти побутовим Споживачів, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а Споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно з особовим рахунком i встановлених тарифів.

Відповідно до вимог Правил, Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою HKPEKП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі Договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника i не потребує двостороннього підписання Договору в письмовій формі.

Пунктом 1.1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою HKPEKП від 30.09.2015 № 2500 визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктом 4 розділу III Правил, для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем a6o уповноваженою ним особою.

Представник ТОВ "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз України" у заяві про видачу судового наказу зазначив, що боржником була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам.

З долученої заявником заяви-приднання до умов постачання природного газу побутовим споживачам убачається, що вона не заповнена та не підписана ОСОБА_1 . З огляду на відсутність будь-яких ідентифікуючих відомостей та непідписання заяви-приєднання побутовим споживачем, уважаю, що вказана заява-приєднання не є безспірним доказом існування заборгованості за спожитий природний газ.

Таким чином, у суду відсутні достатні підстави вважати, що у ТОВ "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз України" існує безспірне право грошової вимоги, за яким пред`явлено заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З огляду на те, що заява ТОВ "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз України" про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись статтями 165, 167, 353, 354ЦПК України,

постановив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз України" у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун