ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 507/922/14-ц
Номер провадження 22-ц/818/4042/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Березюк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 вересня 2021 року в складі судді Єрмоленко В.Б. по справі № 507/922/14-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 507/922/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 507/922/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 52 685,68 грн та судовий збір у розмірі 526,86 грн.

10 червня 2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова представнику ПАТ «Імексбанк» видано виконавчий лист на виконання вказаного судового рішення.

31 березня 2020 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «ФК «Фінрайт» укладено договір відступлення права вимоги № 126, відповідно до якого банк відступив ТОВ «ФК «Фінрайт» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 999-00040122/1 від 25 лютого 2013 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 січня 2021 року замінено стягувача ПАТ «Імексбанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Фінрайт».

У подальшому ТОВ «ФК «Фінрайт» звернулось із запитом до Міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові та 18 лютого 2021 року отримало відповідь про відсутність інформації про виконавчий лист № 507/922/14-ц щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Також товариство зверталось до ПАТ «Імексбанк» з приводу вказаного виконавчого листа та 17 серпня 2021 року отримало лист Фонду гарантування вкладів про відсутність інформації щодо отримання виконавчого листа № 507/922/14-ц.

Отже, від попереднього стягувача ПАТ «Імексбанк» виконавчий лист № 507/922/14-ц щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 не передавався, оригінал виконавчого листа було втрачено. Рішення суду дотепер боржницею не виконано. Вважало, що наведені обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Просило видати дублікат виконавчого листа № 507/922/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 999-00040122/1 від 25 лютого 2013 року в розмірі 52 685,68 грн та судового збору в розмірі 526,86 грн у цивільній справі № 507/922/14-ц за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 999-00040122/1 від 25 лютого 2013 року в розмірі 52 685,68 грн та судового збору в розмірі 526,86 грн; поновити строк для пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа № 507/922/14-ц.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 вересня 2021 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 507/922/14-ц за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Видано дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 липня 2014 року по цивільній справі № 507/922/14-ц за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість у сумі 52 685,68 грн та судовий збір у сумі 526,86 грн. Поновлено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 507/922/14-ц.

Ухвала мотивована тим, що попередній стягувач ПАТ «Імексбанк» не передав виконавчий документ ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт», місцезнаходження вказаного виконавчого листа невідоме, а втрата виконавчого листа позбавляє стягувача права на повторне звернення судового рішення до виконання, тож причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважною, та наявні підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

На вказану ухвалу суду 18 червня 2025 року ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» через свого представника адвоката Плугатирьова В.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Фінрайт».

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуваною ухвалою постановлено видати дублікат виконавчого листа, за яким строк пред`явлення його до виконання закінчився за п`ять років до постановлення оскаржуваної ухвали. Оскаржувана ухвала суперечить пп. 17.4 п.17 Перехідних положень ЦПК України про те, що дублікат виконавчого листа може бути виданий до закінчення строку на його пред`явлення до виконання, відповідно є незаконною. У частині поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання оскаржувана ухвала взагалі не обґрунтована.

21 липня 2025 року від правонаступника ТОВ «ФК «Фінрайт» - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому воно просило залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін. Відзив мотивовано тим, що об`єктивною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання первісним кредитором ПАТ «Імексбанк» було перебування банку у процедурі ліквідації. ТОВ «ФК «Фінрайт» право вимоги відступлено лише 12 січня 2021 року, та до цього воно не мало підстав для ініціювання будь-яких дій щодо примусового стягнення коштів з боржниці. Трирічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання мав обчислюватися з 12 січня 2021 року, тож не пропущений. Оригінал виконавчого листа не перебував ані у стягувача, ані на примусовому виконанні, тож суд дійшов обґрунтованого висновку щодо видачі його дубліката.

В судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 25 вересня 2025 року надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

Представник ОСОБА_1 адвокат Плугатирьов В.В. отримав в електронному кабінеті 09 липня 2025 року (а.с. 99 том 2).

ТОВ «ФК «Фінрайт» отримало в електронному кабінеті 09 липня 2025 року (а.с. 98 том 2).

Правонаступник ТОВ «ФК «Фінрайт» - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» отримало в електронному кабінеті 01 вересня 2025 року.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 52 685,68 грн та судовий збір у розмірі 526,86 грн (а.с. 61-62 том 1).

02 червня 2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова видано виконавчий лист на виконання вказаного судового рішення, який отримано ПАТ «Імексбанк» поштою 10 червня 2015 року (а.с. 69, 70 том 1, а.с. 17 том 2).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 26 січня 2015 року № 5 «Про віднесення ПАТ «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних», того ж дня рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Імексбанк» з 27 травня 2015 року. Вказана інформація є загальновідомою.

31 березня 2020 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «ФК «Фінрайт» укладено договір відступлення права вимоги № 126, відповідно до якого банк відступив ТОВ «ФК «Фінрайт» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 999-00040122/1 від 25 лютого 2013 року, укладеним з ОСОБА_1 (а.с. 79-81 том 1).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 січня 2021 року замінено стягувача ПАТ «Імексбанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Фінрайт» (а.с. 99-102 том 1).

16 січня 2021 року ТОВ «ФК «Фінрайт» звернулось до Міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) із заявою про надання інформації щодо перебування на виконанні виконавчого листа № 507/922/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , на яку 18 лютого 2021 року отримало відповідь, згідно якої на примусовому виконанні у Відділі вказаний виконавчий лист не перебував (а.с. 110-111 том 1).

29 липня 2021 року ТОВ «ФК «Фінрайт» зверталось до ПАТ «Імексбанк» з приводу місцезнаходження вказаного виконавчого листа, на яку 17 серпня 2021 року отримало лист Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «Імексбанк» з ринку про відсутність інформації щодо виконавчого листа № 507/922/14-ц, який до Фонду не надходив (а.с. 112-113 том 1).

Відкриті виконавчі провадження, стягувачем у яких є ПАТ «Імексбанк» чи ТОВ «ФК «Фінрайт», а боржницею ОСОБА_1 , станом на час постановлення оскаржуваної ухвали відсутні (а.с. 136 том 1).

У подальшому, вже після постановлення оскаржуваної ухвали, право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 999-00040122/1 від 25 лютого 2013 року було відступлено ТОВ «ФК «Фінрайт» за договором факторингу № 001/06-12 від 06 грудня 2021 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (а.с. 160-164 том 1). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 листопада 2024 року замінено стягувача ТОВ «ФК «Фінрайт» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у справі № 507/922/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованості за кредитним договором № 999-00040122/1 від 25 лютого 2013 року у сумі 52 685,68 грн та судового збору у розмірі 526,86 грн, видано дублікат вказаного виконавчого листа та поновлено стягувачу ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» строк для пред`явлення його до виконання (а.с. 246-249 том 1).

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із частиною 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не встановлено.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 1013/8111/2012, провадження № 61-15413св23, стягувач може звернутись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа незалежно від обставин його втрати або перебування виконавчого листа на виконанні, а єдиними умовами для його видачі стягувачу є втрата виконавчого листа та звернення до суду із заявою про видачу його дубліката до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/08 зазначено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку із його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 20 травня 2021 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц, від 09 червня 2023 року у справі № 607/13804/13 зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат». При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Отже, суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання: чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин та характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Таким чином, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Для вирішення заяви про видачу дублікату виконавчого листа першочерговим є вирішення питання про поновлення строку для його пред`явлення. Видача дублікату виконавчого листа не має правової мети, якщо пропущений строк для його пред`явлення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення суду від 17 липня 2014 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 набрало законної сили 11 серпня 2014 року. Виконавчий лист на примусове виконання заочного рішення суду було видано 02 червня 2015 року та отримано стягувачем 10 червня 2015 року поштою, виконавче провадження за ним станом на час звернення заявника до суду відкрито не було.

На час набрання законної сили вказаним заочним рішенням суду та на час видачі ПАТ «Імексбанк» виконавчого листа до виконання, діяв Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 1999 року, відповідно до статті 22 якого строк пред`явлення до виконання виконавчих документів був встановлений протягом одного року з дня набрання рішенням законної сили.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, яким передбачено трирічний строк пред`явлення виконавчого листа на виконання рішення суду.

Згідно з п.5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Однак, тлумачення п.5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить про те, що положення цього закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим законом.

Вказаним пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №640/4782/15-ц.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 11 серпня 2015 року та пропущений ще первісним кредитором банком, майже за 5 років до відступлення ним права вимоги ТОВ «ФК «Фінрайт».

Самим ПАТ «Імексбанк» питання про поновлення цього строку не ставилось, правом на пред`явлення виконавчого листа до виконання до органів державної виконавчої служби він не скористався.

У матеріалах справи відсутні докази наявності поважних причин пропуску строку, з огляду на які ПАТ «Імексбанк» не мав змоги звернутись до виконавчої служби щодо пред`явлення виконавчого листа по справі № 507/922/14-ц для виконання з серпня 2014 року, враховуючи, що такий виконавчий лист мав строк пред`явлення до виконання один рік.

Перебування банку у стані ліквідації саме по собі не є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У постанові від 03 грудня 2018 року у справі №683/1070/14 Верховний Суд вказав, що «посилання на процедуру ліквідації Банку як на поважну причину пропуску строку не заслуговує на увагу, оскільки за змістом ст. ст. 36, 37, 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після запровадження тимчасової адміністрації керівництво банку втрачає свої повноваження, а фонд (уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень) набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Таким чином, сам по собі факт введення тимчасової адміністрації не може бути визнаний поважною причиною пропуску строку».

Враховуючи викладене, запровадження процедури ліквідації банку не може вважатись перешкодою для реалізації прав стягувача на примусове виконання судового рішення, а тому і свідчити про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Аналогічний висновок містить також постанова Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі № 616/4465/12.

Набуття ТОВ «ФК «Фінрайт» права вимоги до боржниці лише за договором відступлення права вимоги № 126 від 31 березня 2020 року, тобто вже після спливу строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, не може бути поважною причиною пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого документа, оскільки усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник змінив.

Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається (пункти 8.8, 8.9 постанови від 18 січня 2022 року у справі № 34/425, провадження № 12-69гс21 Великої Палати Верховного Суду).

До того ж, колегія суддів зважає на те, що ТОВ ФК Фінрайт перед придбанням права вимоги не пересвідчився у тому, чи є у первісного кредитора виконавчий лист, і можливість своєчасно пред`явити його до виконання, тож за таких обставин не може виправдовувати пропуск відповідних процесуальних строків, оскільки цим фактично покладає надмірний тягар на боржницю.

Також слід зазначити, що поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом необмеженого строку означатиме, що стягувач матиме можливість «штучно» збільшити цей строк, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого часу. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Крім цього, апеляційний суд також враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 19 червня 2024 року в справі № 1423/14904/2012 (провадження № 61-16226св23) про те, що «сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися, однак визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що ТОВ ФК Фінрайт не наведено обставин, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання у визначений строк.

За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання немає і підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з відмовою у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Фінрайт».

За подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн (а.с. 84 том 2), який у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги підлягає стягненню на її користь з правонаступника стягувача - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 507/922/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (, адреса: м. Київ, пл. Солом`янська, 2) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина