Справа №466/5186/24 Головуючий у 1 інстанції:Баєва О.І.
Провадження №22-ц/811/923/25 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова в складі судді Баєвої О. І. від 18 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 18 лютого 2025 року позовОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 73152 грн. (сімдесят три тисячі сто п`ятдесят дві гривні 45 копійок) по виконанню судового наказу №466/2005/20, 2-н/466/172/20, виданого 17.03.2020 року Шевченківським районним судом м. Львова.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Вказане рішення оскарживОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 18 лютого 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зазначає, що в позовній заяві позивачка просила суд стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 76908,84 грн. виходячи з розрахунку пені на суму 734079,69 грн. та обмежуючись 100% заборгованості, який на думку позивачки становить 76908,84 грн. При цьому позивачка, посилаючись на розрахунок заборгованості по аліментах АСВП №62521030 стверджувала про наявність заборгованості в розмірі 76908,84 грн., а також здійснену оплату в розмірі 85098,15 грн., що не відповідає дійсним обставинам у справі. Згідно долученого до матеріалів справи контррозрахунку відповідача заборгованість по пені могла б становити 156100,26 гр., при цьому розмір заборгованості по сплаті аліментів міг би становити 73152,45 гр., оскільки розмір сплаченої заборгованості становить 88854,54 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах та квитанціями про сплату. Розрахунок розміру заборгованості по аліментах відповідачем не одержувався та приватним виконавцем відповідачу не надсилався. Вважає, що розмір нарахувань здійснених приватним виконавцем суперечить показникам середньої заробітної плати. Відсутність факту оскарження розрахунку заборгованості по аліментах не свідчить про погодження відповідачем правильності нарахування, виходячи із недотримання приватним виконавцем методики нарахувань та початкових статистичних даних, що таким чином, унеможливлює використання даного розрахунку без необхідності його оскарження. Крім того, за вказаний період відповідач з об`єктивних та незалежних від нього причин був позбавлений можливості працювати та отримувати офіційний дохід з причин військової агресії росії проти України, що підтверджується листом Торгово-промислової палати від 28.02.2022 р. №2024/02.0-7.1.

Відповідно до ст. 368, ч.1 ст.369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, заяви про зменшення позовних вимог, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 15, 16, 549 ЦК України, ст.ст. 2, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274 ЦПК України, ст.ст. 195, 196 СК України, та задовольняючи позов, виходив з того, що судовим наказом Шевченківського районного суду м.Львова від 17 березня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утриманнядитини у розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, починаючи з 12.03.2020 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 10 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. перебуває судовий наказ №466/2005/20, 2-н/466/172/20, виданий 17.03.2020 року Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, починаючи з 12.03.2020 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 10 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З долученого до матеріалів справи уточненого розрахунку заборгованості по аліментах проведеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження заборгованість ОСОБА_2 по аліментах становить 73152,45 грн. Відтак, дослідивши подані докази, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 73152,45 грн. пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів вважає, що такі висновки відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

У травні 2024 року ОСОБА_3 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, в якому просила:

- стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживє за адресою: АДРЕСА_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 76908,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . У шлюбі народилася ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Судовим наказом Шевченківського районного суду м.Львова від 17 березня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, починаючи з 12.03.2020 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 10 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач систематично порушує терміни сплати аліментів, а також часто недоплачує нараховану суму державним виконавцем. За уточненими розрахунками ОСОБА_3 сума пені за період з квітня 2020 року по травень 2024 року у зв`язку із протермінуванням сплати аліментів, становить 73152,45 грн.

У січні 2025 року ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив:

- зменшити позовні вимоги до суми пені 73152,45 грн. та на вказану суму задовольнити позов.

В обґрунтування заяви зазначав, що представник відповідача подав відзив на позовну заяву. В зазначеному відзиві на позовну заяву відповідач фактично частково визнає позовні вимоги, а саме вказує на те, що сума заборгованості по аліментах визначена приватним виконавцем в розрахунку заборгованості по аліментах є неправильною, оскільки не було враховано частину платежів по аліментах, а таким чином розмір основної заборгованості є меншою, а як наслідок є меншою пеня по аліментах. Представником надано суду власний розрахунок пені по аліментах. Із розрахунку відповідача розмір пені становить 156 100,26 грн., а розмір заборгованості по аліментах становить 73152,45 грн. Розмір заборгованості по аліментах становить 73152,45 грн., тому пеня не може становити більше 73152,45 грн. Вказав, що із таким розміром позивачка погоджується та не заперечує проти зменшення пені до суми 73152,45 грн.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).

Згідно ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але неї більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. У разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобов`язаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми. Платник додаткових витрат вважається таким, що прострочив оплату, якщо він не виконав свій обов`язок щодо оплати додаткових витрат у строк, встановлений рішенням суду або за домовленістю між батьками, а в разі їх відсутності або у разі невстановлення такого строку після спливу семи днів після пред`явлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, судовим наказом Шевченківського районного суду м.Львова від 17.03.2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї четвертої частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається із матеріалів справи, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. перебуває судовий наказ №466/2005/20, 2-н/466/172/20, виданий 17.03.2020 року Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, починаючи з 12.03.2020 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 10 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З долученого до матеріалів справи уточненого розрахунку заборгованості по аліментах (відповідно до вимог ст.71 Закону України «Про виконавче провадження»), проведеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження заборгованість ОСОБА_2 по аліментах станом на травень 2024 року становить 76908,84 грн. (а.с. 16).

Вказаний розрахунок пені за несплату аліментів, відповідачем не спростовано, такий не скасовано та такий є чинним на даний час.

Належних та достатніх доказів на підтвердження відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, з розрахунку щомісячної суми необхідної до сплати, про яку відповідач знав, матеріали справи не містять.

Зважаючи на вказане слід констатувати, що відповідачем вини у неналежному виконанні рішення суду та виникненні згаданої заборгованості не спростовано, доказів поважності причин виникнення заборгованості не наведено та доказів цього не представлено.

Окрім того, відповідач подав власний контррозрахунок, в якому розмір пені може становити 156 100,26 грн., а розмір заборгованості по аліментах, на його думку, становить 73152,45 грн. Із таким розміром позивачка в рамках розгляду даної справи погодилася, зменшивши позовні вимоги.

Отже, з відповідача підлягала стягненню неустойка, нарахована за період з квітня 2020 року по травень 2024 року у зв`язку із протермінуванням сплати аліментів в межах суми заборгованості за аліментами та з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, що становить 73152,45 грн. та така сума і була правильно стягнута судом першої інстанції.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків місцевого суду та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 18 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 25 вересня 2025 року.

Судді: Я.А. Левик

Н.П. Крайник

М.М. Шандра