Справа №442/5465/25
Провадження №2/442/1643/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої-судді Гарасимків Л.І., розглянувши в залі суду в м.Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитними договорами,-

в с т а н о в и в :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»звернулося з позовом про стягнення заборгованості за Кредитними договорами, в сумі 67554,85 грн. з відповідача ОСОБА_1 .

Позов мотивує тим, що між 02.09.2021р. між Товаристом з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір № 57.

24.07.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено Договір №2807159.

23.07.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір №75957143.

20.07.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено договір №3134637.

Щодо умов та порядку укладання Договорів, а саме: Договору № 57 від 02.09.2021:

Згідно з п.1.1. Договору, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 2000.00 грн.

Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до п.п. 1.1.1. Договору, сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання Позичальником умов договору та становить:

1.1.1.1.Знижена процентна ставка, фіксована 400 % річних від суми Позики у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Також, п.п. 1.1.1.2. Договору передбачена стандартна процента ставка, фіксована 950 % річних від суми Позики застосовується: - у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п.1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 статті 1048 Цивільного кодексу України.

Пунктом 2.3. Договору позики встановлені параметри позики: тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 5000.00 грн.

Згідно п.2.4.2. Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0,01 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

Відповідно до п 2.4.3. Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

Згідно п. 2.4.4. Договору позики базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1.99 % від суми позики за кожен день користування позикою.

Відповідно до п.2.5. договору позики розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати с^ми Позики та процентів за користування позикою.

Згідно п.2.6. Договору позики позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом 3 (трьох робочих) днів з дати підписання договору

Пунктами 3.1. та 3.2. Договору позики визначені проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику.

Щодо Договору № 2807159 від 24.07.2021: Договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст.3, п. 12 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст. 205 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), який був надісланий на номер моб. телефону Відповідача.

Пунктом 2.3. Договору позики встановлені параметри позики: тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 5000.00 грн.

Згідно п.2.4.2. Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0,01 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

Відповідно до п 2.4.3. Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

Згідно п. 2.4.4. Договору позики базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1.99 % від суми позики за кожен день користування позикою.

Відповідно до п.2.5. договору позики розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою.

Щодо договору №75957143 від 23.07.2021р.:

Згідно п.1 Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується пповернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково та сплатити Позикодавцю плату від суми позики:

Відповідно до п.2 Договору про надання позики: сума Позики становить 4000 грн., процентна ставка ( базова, фіксована) становить 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування Позикою.

Відповідно до п.6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування.

Щодо Договору №3134637 від 20.07.2021: згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000.00 грн.

Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 15 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п.1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого . обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

18.12.2023 було укладено договір №18/12-2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь Товасриства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №57.

Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором №57.

09.02.2022р. було укладено договір №09/02-2022, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНІФОЮ" відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2807159.

10.01.2023р. було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капатал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2807159.

18.02.2025р. було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальність «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2807159, таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором №2807159.

27.01.2022р. було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДЙИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75957143.

10.01.2023р. було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75957143.

18.02.2025р. було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75957143, таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором №75957143.

26.01.2022р. було укладено договір №26-01/2022-83 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3134637.

10.01.2023р. було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3134637.

18.02.2025 було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3134637, таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3134637.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №57 від 02.09.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 5123,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 2000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 3123,00 грн.

Загальний розмір заборгованості за Договором №2807159 від 24.07.2021 р., що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 65723,35 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту) - 4999,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 60724,35 грн., проте враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 36487,11 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 4999,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 31488,11 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №75957143 від 23.07.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 13546,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9472,80 грн., Інфляційні збитки - 64,00 грн., нараховані 3% річних - 9,20 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №3134637 від 20.07.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 12398,74 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3431,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8967,74 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 67554,85 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 14430,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 53051,65 грн., інфляційні збитки - 64,00 грн., нараховані 3% річних - 9,20 грн.

Ухвалою судді від 29 квітня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Цокало Т.М. в судове засідання не з`явився, поступив письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що заявлені позовні вимоги визнають частково, згідні про стягнення заборгованості в загальному розмірі 18123,00 грн., яка складається з заборгованості за: кредитним договором №2807159 від 24.07.2021 р. в розмірі 7985,00 гри., з яких: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2985,00 грн. - заборгованість за відсотками; за кредитним договором №3134637 від 20.07.2021 р. в розмірі 5015,00 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15,00 грн. - заборгованість за відсотками; за кредитним договором №57 від 02.09.2021 р. в розмірі 5123,00 грн., з яких: 2000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в інший частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" про стягнення заборгованості відмовити за безпідставністю.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 02.09.2021р. між Товаристом з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір № 57.

24.07.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено Договір №2807159.

23.07.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір №75957143.

20.07.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено договір №3134637.

18.12.2023 було укладено договір №18/12-2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь Товасриства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №57, таким чном ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором №57.

09.02.2022р. було укладено договір №09/02-2022, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНІФОЮ" відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2807159.

10.01.2023р. було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капатал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2807159.

18.02.2025р. було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальність «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2807159, таким чином ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором №2807159.

27.01.2022р. було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДЙИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75957143.

10.01.2023р. було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75957143.

18.02.2025р. було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75957143, таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором №75957143.

26.01.2022р. було укладено договір №26-01/2022-83 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3134637.

10.01.2023р. було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3134637.

18.02.2025 було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3134637, таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3134637.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №57 від 02.09.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 5123,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 2000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 3123,00 грн.

Загальний розмір заборгованості за Договором №2807159 від 24.07.2021 р., що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 65723,35 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту) - 4999,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 60724,35 грн., проте враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 36487,11 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 4999,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 31488,11 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №75957143 від 23.07.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 13546,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9472,80 грн., Інфляційні збитки - 64,00 грн., нараховані 3% річних - 9,20 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №3134637 від 20.07.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 12398,74 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3431,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8967,74 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 67554,85 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 14430,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 53051,65 грн., інфляційні збитки - 64,00 грн., нараховані 3% річних - 9,20 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування.

Судом враховано той факт, що 23.07.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір позики №75957143, відповідно до якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики та відповідно до п.2 договору позики, сума позики становить 4000,00 гривень, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 4012,00грн., строк позики 30 днів (закінчується 22.08.2021 р.), що також затверджено сторонами в Додатку №1 до договору позики №75957143 від 23.07.2021 р., таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Позивач прохає стягнути з відповідача суму в розмірі 13546,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 9472,80 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 64,00 грн. - інфляційні збитки, 9,20 грн. - нараховані 3% річних, однак позивачем не надано доказів щодо отримання відповідачем від первісного кредитора кредитних коштів за кредитним договором №75957143 від 23.07.2021 р. на суму 4000,00 грн.

Згідно ч.І ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 по справі№161/16891/15-ц).

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій с первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в рлектронній формі.

У той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі N»342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р.№ 6-16цс15. Підпункт 14 пункту З Розділу 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року (далі - Положення), вказує, що первинний документ, який містить відомості про операцію. Пункт 50 Розділу 3 Положення встановлює, що первинні документи складаються на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України. Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банком самостійно, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України. Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі (п.51 Розділу 3 Положення). Також пункт 52 Положення вказує, що первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку, а унесення виправлень до первинних документів не допускається (п.53). Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за донь операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Тобто, виписки по рахункам або касовий документ - заява про видачу готівки можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №752/9423/15-ц, від 16.09.2020 у справі №200/5647/18.

Підпункт 14 пункту 3 Розділу 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року (далі - Положення), вказує, що первинний документ, який містить відомості про операцію.

Пункт 50 Розділу 3 Положення встановлює, що первинні документи складаються на бланкагх форм, затверджених відповідно до законодавства України.

Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банком самосійно, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України. Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/ електронній формі (и. 51 Розділу 3 Положення).

Також пункт 52 Положення вказує, що первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку, а унесення виправлень до первинних документів не допускається (п. 53).

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписки по рахункам або касовий документ - заява про видачу готівки можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів.

Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним, тобто споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у Договорі по споживчий кредит, а зміна умов Договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін.

Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є некчемною.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що суду не надано належних і допустимих доказів того, що відповідачу після укладення вищевказаних договорів було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог.

Щодо заборгованості за договором позики №2807159 від 24.07.2021р. в розмірі 36487,11 грн., позивач зазначив, що 24.07.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики №2807159, відповідно до якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів ( суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору ( п.2.1 договору), відповідно до п.2.3.3 Договору, сума позики : 5000 грн., строк позики до 23.08.2021р., базова процентна ставка за позикою, фіксована : 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою.

Відповідно до Розрахунку заборгованості №2807159 за період з 24.07.2021р. по 12.12.2021р., позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за цим договором позики в розмірі 36487,11 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням ( тілом кредиту) складає 4999,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 31488,11 грн., однак з даними вимогами суд не може погодитися, позаяк відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023р., викладено такі висновки щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що особи мають право вибору використати існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на власний розсуд. Цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки.

Приписи частин другої та третьої статті 6 і статті 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства та договором, зокрема ситуації, коли сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд і коли вони не вправі цього робити.

Указані висновки викладені в пунктах 22, 23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17.

У частині третій статті 6 ЦК України зазначено, що сторони в договорі можу ть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами, тобто частина третя статті 6 ЦК України не допускає встановлення договором умов, які не відповідають закону.

У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства, тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх; зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі, тобто твердження позивача про те, що проценти зам користування кредитом нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів свідчать про помилкове розуміння правової приподи процентів, які сплачуються позичальникм у випадку прострочення грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування, тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника.

Натомість Велика Палата Верховного Суду вважає, що у цивільних та господарських відносинах, які регулює глава 71 ЦК України, важливо дотриматися баланс інтересів позичальника та позикодавця в межах кредитних відносин, так само як і банку та вкладника у межах відносин за договором банківського вкладу.

Принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (див. пункт 6.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19), отже, сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору. Кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 (пункт 57), відтак установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.03.2019 у справі № 5017/1987/2012 (на неврахування якої судом апеляційної інстанції посилається АТ «МР Банк») суд здійснив відповідне тлумачення умов кредитного договору.

Крім того, судом враховано той факт, що кредитним договором були передбачені проценти за неправомірне користування кредитом - це плата, яка встановлюється банком за користування кредитом після настання строку його погашення та сплачується позичальником у розмірі та у строки, передбачені договором. При сплаті процентів за неправомірне користування кредитом проценти за користування кредитом не сплачуються. У випадку порушення позичальником установленого пунктом 2.2 договору строку погашення отриманого кредиту позичальник надалі сплачує проценти за неправомірне користування кредитом виходячи із процентної ставки у розмірі 36 % річних, порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно з пунктами 3.3, 3.4 цього договору (пункти 42, 43 вказаної вище постанови), відтак здійснивши тлумачення умов кредитного договору, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що банк не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини другої статті 625 ЦК України (пункт 50 вказаної вище постанови), тобто у справі № 5017/1987/2012 сторони чітко та недвозначно визначили, що поза межами строку кредитування позичальником сплачуються проценти, які при цьому не є процентами за «користування кредитом», а є відповідальністю за порушення зобов`язання, та погодили їх розмір та становивши зазначене, суд дійшов висновку про задоволення вимог щодо стягнення таких процентів, а отже можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦПК України.

У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»), тобто, надаючи тлумачення зазначеним положенням кредитного договору, суд приходить до таких висновків.

Укладаючи договір, сторони погодили, що кредит видається строком на 30 днів: з 24 липня 2021 року до 23 серпня 2021 року, і це є строк правомірного користування кредитними коштами, упродовж якого позичальниця сплачує кредитору проценти у загальній сумі 2985,00 грн згідно додаткової угоди №1 до договору позики №2807159.

Якщо кошти не повернуті до 23 серпня 2021 року, то з 24 серпня 2021 року настає прострочення боржника, то проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором у розмірі, визначеному н.2.5 договору, за кожен день прострочення, тобто за своєю правовою природою проценти, нараховані за цей період (після 24 серпня 2021 року) є мірою відповідальності за період після закінчення строку кредитування, а відтак на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики №2807159 від 24.07.2021р. в загальному розмірі 7985,00 грн.

Що стосується стягнення на користь позивача заборгованісті за договором позики №3134637 від 20.07.2021 р. в загальному розмірі 12398,74 грн., який був укладений 20.07.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , заявлені позовні вимоги також слід задоволити частково, не погоджуючись в частині нарахування відсотків за користування кредитом, позаяк на умовах, встановлених Договором, кредитодавець зобов`язувався на умовах визначених цих Договором, на строк визначений п.1.3 Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначений у п.1.2. договору позичальник зобов`язувався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно и. 1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надавався з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконання обов`язків найманого працівника, типом кредиту є кредит, сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 гривень.

Проценти за користування кредитом: 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2. договору).

Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 15,00 грн. в грошовому виразі та 0,01 відсотків у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п.1.5.1-1.5.2 договору.

Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 5015,00 гривень (п.1.5 договору).

Позивач прохає стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 12398,74 грн., яка складається з 3431,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8967,74 грн. заборгованість за відсотками, однак суд не погоджується в частині нарахування відсотків за користування кредито №3134637 від 20.07.2021р. в розмірі 8967,74 грн., виходячи з наступного.

Як вбачається із пункту 1.3 кредитного договору, сторони погодили строк кредитування 30 днів, та підпуктом 2.3.1.2 сторони погодили пролонгацію на стандартних умовах, відповідно до яких позичальник має право збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, однак не зазначено, на яких умовах продовжується цей строк шляхом подання відповідної заяви позичальником, вчинення ним відповідних дій чи автоматичне продовження шляхом наявності заборгованості за кредитом, таким чином докази, які свідчать про подальше належне узгодження сторонами істотних умов кредитування, матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої статті та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором, отже припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі N»444/9519/12 (провадження №14-10цс18) дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Кредитний договір укладений 20 липня 2021 року строком на 30 днів, а отже нарахування кредитором відсотків після закінчення строку кредитування суперечить умовам кредитування і нормам ст.1048 ЦК України.

Посилання на умови пункту 2.3.2 щодо автопролонгації строку кредиту без згоди відповідача, у випадку наявності у позичальника на дату закінчення строку кредиту заборгованості, є безпідставним.

Так, пунктом 2.3.2 зазначено, що розділ 2.3 договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної (их) обставин (и) щодо якої (их) невідомо настане вона (и) чи ні.

Частиною восьмою статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлено, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги нечіткість умов пункту 2.3.2 про автопролонгацію строку кредитування без згоди позичальника; заперечення відповідача щодо продовження строку кредитного договору; враховуючи положення статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд дійшла висновку про недоведеність факту продовження строку кредитування понад тридцять днів, який було визначено у пункті 1.3. кредитного договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника, а тому встановивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосувати як ст.625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, відтак підстав про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом за межами строку кредитування, тобто після 20.07.2021р. в розмірі 8 952,74 грн., відсутні, а тому з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути за договором про споживчий кредит №3134637 від 20.07.2021р. в загальному розмірі 5015 грн., з який 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15.00 грн. заборгованість за відсотками.

Щодо заборгованості за Договором позики №7 від 02.09.2021р., який був укладений 20.09.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 , суд вбачає, що на підставі заявки на позику від 02.09.2021, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позикодавець надав позичальнику на умовах строковоєті, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 2000,00 грн., які у випадку проведення пролонгації/ реструктуризації заборгованості направляються на погашення заборгованості за Договором Позики №57 від 02.09.2021, укладеного між сторонами, на строк 30 календарних днів під проценти, вказані в п.1.1.1., а почичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику та сплатити зазначені проценти.

Відповідно до вищевказаного Договору сторони погодили тип процентної ставки фіксована, процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання позичальником умов договору та становить: знижена процентна ставка, фіксована 1,10 % за день (400.00 % річних) від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом 1 календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п. 1.1.1.1 договору); стандартна процента ставка, фіксована 2,60 % за день (950,0 % річних) від суми позики застосовується (п. 1.1.1.2 договору): у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част. 1 статті 1048 Цивільного кодексу України

Відповідно до умов договору, загальний розмір заборгованості складає 5120,00 гри., яка складається з : (2000,00 грн. х 2,60 % х 60 днів) 3120,00 грн. заборгованість за відсотками, 2000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, відтак з відповідача слід стягнути за кредитним договором №2807159 від 24.07.2021 р. в розмірі 7985,00 грн., з яких: 5000грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2985,00 грн. - заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 3134637 від 20.07.2021 р. в розмірі 5015,00 грн., з яких 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15.00 грн.- заборгованість за відсотками; за кредитним договором №57 від 02.09.2021р. в розмірі 5123,00 грн., з яких 2000 грн. заборгованість за тілом кредиту, з чого випливає, що відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, з яким погоджується суд, відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість за кредитними договорами №2807159 від 24.07.2021 р., №3134637 від 20.07.2021 р., №57 від 02.09.2021 р., що у загальному розмірі складає 18123,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується позовних вимог про стягнення комісії, суд вважає в цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав, бо стягнення комісії, пов`язаної з обслуговуванням безпосередньо цього кредиту, суперечать положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Як наголошено у висновках Верховного Суду України в постановах від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), від 06 вересня 2017 року (справа № 6-2071цс16) і підкреслено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц), з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зміст якого кореспондується до ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до змісту складової частини кредитного договору було закладено умови з виплати йому позичальником комісії, зокрема за надання кредиту, як за дії, вчинювані на власну користь ТОВ «Мілоан», що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за комісією.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згіднозі ст.137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На виконання вказаних вимог закону, позивачем надано: договір №02-07/2024р. про надання правової допомоги, заявку на надання юридичної допомоги №2125 від 02.06.2025, згідно якої адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надано позивачу послуги щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надано позивачу послуги: надання усної консультації з вивченням документів 2 год., вартістю 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 4 год., вартістю 12000 грн.; Витяг з акту №13 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 року із зазначенням аналогічних послуг, що в загальному складає 16 000 грн., відтак вивчивши вказані докази та враховуючи, що відповідачем до суду не подавалось відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат, часткове задоволення позовних вимог, що обумовлює задоволення останнніх пропорційно заявленим вимогам, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 гривень.

Крім того, оскільки відповідачем ОСОБА_1 надано: договір №1339 від 28.07.2025р про надання правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 23.10.2018р. за №18, квитанцію №1339 від 31 липня 2025р. ( гонорар в розмірі 9000 грн.), детальний опис робіт ( надання усної консультації вартістю 1500 грн., ознайомлення з матеріалами справи 1000 грн., підготовка та написання відзиву по справі №442/5465/25 6500 грн., тобто станом на 25.08.2025р. сума невідпрацьованого гонорару складає 9000 грн.), та також враховуючи, що заявлені позовні вимоги задоволено частково, витрати також підлягають задоволенню пропорційно задоволеним вимогам, а тому необхідним стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 4500 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1132,10 гривень.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» ( , місцезнаходження: вул.Ґедройця Єжи, буд.6., офіс 521, м.Київ, 03150) заборгованість за Договорами №2807159 від 24.07.2021 р., №3134637 від 20.07.2021 р., №57 від 02.09.2021 р., що у загальному розмірі складає 18123 ( вісімнадцять тисяч сто двадцять три грн.) 00 грн.

У задоволенні іншої частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН : НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» ( , місцезнаходження: вул.Ґедройця Єжи, буд.6., офіс 521, м.Київ, 03150) витрати на оплату судового збору в сумі 1132 ( одну тисячу сто тридцять дві грн.) 10 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 ( вісім тисяч) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, місцезнаходження: вул.Ґедройця Єжи, буд.6., офіс 521, м.Київ, 03150) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН : НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 4500 ( чотири тисячі п"ятсот ) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», , юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, 6 офіс 521.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН : НОМЕР_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 .

Суддя Гарасимків Л.І.