УХВАЛА

24 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 450/2300/24

провадження № 61-6228св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 січня 2025 року у складі судді Мельничук І. І. та постанову Львівського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року у складі колегії суддів: Шеремети Н. О., Ванівського О. М., Цяцяка Р. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому, посилаючись на порушення умов договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 11 грудня 2023 року, укладеного з ОСОБА_2 , просив суд визнати за ним майнові права на квартиру АДРЕСА_1 .

У червні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 11 грудня 2023 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , недійсним.

Зазначав, що ОСОБА_2 не мав права укладати договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 11 грудня 2023 року з ОСОБА_1 , оскільки на момент його укладення не володів відповідними правами. Крім того, згідно з умовами договору простого товариства від 13 жовтня 2021 року ОСОБА_2 не мав повноважень, як уповноважена особа простого товариства, на самостійне укладення договорів купівлі-продажу майнових прав на квартири.

Протокольною ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 вересня 2024 року зустрічний позов ОСОБА_3 прийнято до розгляду.

У грудні 2024 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла заява представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Рівненської області.

Заява мотивована тим, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04 грудня 2024 року відкрито провадження у справі № 918/1061/24 про неплатоспроможність ОСОБА_3 . З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника та передбачає концентрацію всіх спорів в межах справи про банкрутство. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна, спори про визнання недійсними результатів аукціону, спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником, спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно, спори про стягнення заробітної плати, спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, спори щодо інших вимог до боржника. Належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. Матеріали справи, в якій стороною є боржник, невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 січня 2025 року заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про направлення справи № 450/2300/24 за підсудністю задоволено.

Цивільну справу № 450/2300/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майнових прав на квартиру; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру недійсним передано до Господарського суду Рівненської області для розгляду судом у межах справи № 918/1061/24 про неплатоспроможність ОСОБА_3 .

Передаючи справу до Господарського суду Рівненської області, суд першої інстанції, керуючись статтею 31 ЦПК України та статтею 7 КУзПБ, виходив із того, що у цій справі позов пред`явлено до відповідача, відносно якого Господарським судом Рівненської області відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження у цій справі. Отже, справа № 450/2300/24 підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, а саме Господарським судом Рівненської області, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції послався на подібні правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Львівського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задоволено частково.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 січня 2025 року змінено, виключено з мотивувальної частини посилання на статтю 31 ЦПК України. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Погоджуючись із висновками районного суду, апеляційний суд також зазначив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен вирішуватися лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.Оскільки відносно ОСОБА_3 відкрито справу № 918/1061/24 про визнання його неплатоспроможним (ухвала Господарського суду Рівненської області від 04 грудня 2024 року), усі учасники в межах цієї цивільної справи набувають статусу учасника справи про банкрутство.

Разом з тим, посилання суду першої інстанції на положення статті 31 ЦПК України, яка регламентує передачу справи з одного суду до іншого в межах цивільної юрисдикції, є помилковим, оскільки положення цієї статті не можуть бути підставою для передачі справи до суду господарської юрисдикції.

Апеляційний суд також послався на відповідні правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 липня 2025 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Пустомитівського районного суду Львівської області. Підставами касаційного оскарження зазначено абзац четвертий пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

У серпні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2025 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майнових прав на квартиру, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру недійсним, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 січня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій належним чином не дослідили усіх обставин справи, не врахували, що провадження у справі № 918/1061/24 про неплатоспроможність відкрито лише щодо відповідача ОСОБА_3 , а, враховуючи, що стороною договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру є ОСОБА_2 , який не є учасником справи № 918/1061/24, що перебуває у провадженні Господарського суду Рівненської області, висновок судів про передачу всієї справи за підсудністю до Господарського суду Рівненської області, є помилковим. Передача справи за підсудністю до Господарського суду Рівненської області призведе до позбавлення права позивача на розгляд його вимог судом у порядку цивільного судочинства. Позовна заява не містить жодних вимог до ОСОБА_3 , який не був стороною договору купівлі-продажу майнових прав. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є немайновими, результат їх розгляду не впливає на обсяг ліквідаційної маси чи обсяг грошових зобов`язань ОСОБА_3 , тому цей спір не пов`язаний із здійсненням провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_3 , а тому підлягає розгляду в порядку цивільного, а не господарського судочинства.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У серпні 2025 року до Верховного Суду надійшов відзивпредставника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 на касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , в якому зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги - безпідставними.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, а касаційне провадження підлягає закриттю.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Тлумачення пункту 9 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що оскарження ухвал щодо передачі справи на розгляд іншого суду, після їх перегляду в апеляційному порядку, у касаційному порядку не передбачено. Постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.

Таким чином, касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Про закриття касаційного провадження з огляду на неможливість касаційного оскарження відповідного судового рішення Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала в ухвалах від 13 червня 2018 року у справах № 522/14750/16-ц і № 761/6099/15-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц, від 17 жовтня 2018 року у справі № 750/14127/17, від 08 жовтня 2019 року у справі № 766/12353/18, від 27 листопада 2019 року у справі № 817/1768/18, від 28 вересня 2022 року у справі № 477/1315/20, а також у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 761/30675/17.

З урахуванням того, що ухвала Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 січня 2025 року в незміненій частині та постанова Львівського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року не підлягають касаційному оскарженню, касаційне провадження у справі слід закрити.

До таких правових висновків у подібних справах за участю ОСОБА_3 дійшов Верховний Суд в ухвалах: від 19 травня 2025 року у справі № 450/2296/24, провадження № 61-5945ск25; від 28 травня 2025 року у справі № 450/2302/24, провадження № 61-6226ск25; від 06 серпня 2025 року у справі № 450/3082/24, провадження № 61-6144св25.

Керуючись статтями 260, 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 січня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року у справі № 450/2300/24 закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець