Справа № 128/3982/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Нога Д.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Вороновицької селищної ради адвоката Куцого К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загаьного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вороновицької селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання укладеною додаткову угоду, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вороновицької селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання укладеною додаткову угоду.

В позовній заяві, поданій у новій редакції на виконання вимог ухвали суду від 07.10.2024, викладено наступну позицію.

Рішенням 62 сесії VIII скликання Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 08.08.2024 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 в поновленні дії Договору оренди землі №1-241 від 01.10.2015, укладеного з Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області, а саме земельної ділянки площею 15,0 га з кадастровим номером :01:007:0020. Рішення мотивовано тим, що позивач пропустив строк повідомлення орендодавця про намір продовження договору оренди землі.

Вказане рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню оскільки не відповідає дійсним обставинам, прийняте з порушенням вимог чинного законодавства.

Так, між позивачем та Головний управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області 01.10.2015 було укладено Договір оренди №1-241 земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель запасу на території Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту). В оренду була передана земельна ділянка загальною площею 15,0 га, кадастровий номер :01:007:0020, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії договору оренди землі, відповідно до договору складав 7 років, тобто до 30.09.2022. Право оренди даної земельної ділянки зареєстровано за позивачем.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» №2145-ІХ від 24.03.2022, були внесені зміни до п. 27 «Перехідних положень» ЗК України, згідно з якими під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням особливостей, зокрема, вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, дія Договору оренди №1-241 від 01.10.2015 було автоматично продовжено до 30.09.2023.

Відповідно до Закону України №1423-ІХ від 28.04.2021 визначено, що з 27.05.2021 землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Тобто, земельна ділянка площею 15,0 га, кадастровий номер :01:007:0020, стала власністю територіальної громади Вороновицької селищної ради.

Позивач 29.08.2023 звернувся до відповідача із заявою про продовження строку дії Договору оренди землі №1-241 від 01.10.2015, а саме земельної ділянки площею 15,0 га, кадастровий номер :01:007:0020. Цей факт повністю спростовує твердження відповідача про пропуск строку повідомлення орендодавця про намір продовження договору оренди землі.

В подальшому, 07.02.2024 та 26.03.2024 позивач знову звертався до відповідача із заявами про продовження строку договору оренди, зазначаючи в них, що його заяви відповідачем ігноруються, відповідей на них він не отримав. Тільки після четвертої заяви від 19.06.2024, відповідач 19.07.2024 надав відповідь, що його заява буде розглянута на пленарному засіданні сесії селищної ради. Такі дії відповідача є протиправними, його поведінка, яка виразилася у тривалому ігноруванні заяв позивача, є незаконною.

Окрім того, протягом усього періоду з 30.09.2023 по день прийняття оскаржуваного рішення позивач продовжував сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою.

Посилаючись на норми ст. 19 Конституції України, ст.ст. 116, 122 125 ЗК України, ст. 1, 13, 19, 33 Закону України «Про оренду землі», а також правові позиції Верховного Суду, просить: визнати протиправним та скасувати рішення рішенням 62 сесії VIII скликання Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 08.08.2024 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 в поновленні дії Договору оренди землі №1-241 від 01.10.2015; визнати укладеною додаткову угоду від 30.09.2022 між Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області та ОСОБА_1 про поновлення Договору оренди землі №1-241, земельної ділянки площею 15,0 га з кадастровим номером :01:007:0020; стягнути із відповідача понесені позивачем судові витрати (а.с. 50-55).

Представником відповідача Вороновицької селищної ради адвокатом Куцим К.С. подано відзив на позовну заяву (а.с. 60-61), у якому викладено наступну позицію.

01.10.2015 між ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області було укладено Договір оренди землі №1-241, а саме земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :01:007:0020, площею 15,0 га. Відповідно до п. 8 Договору його укладено строком на 7 років з моменту укладення. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Дата закінчення терміну дії договору 30.09.2022. Згідно пп. 1 п. 27 Розділу Х «Перхідні положення» ЗК України, під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель», щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення: державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельних ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування; приватної власності.

Таким чином, Договір оренди землі вважався поновленим на один рік на підставі вказаної норми Закону.

У позовній заяві позивач стверджує, що 29.08.2023 він нібито звернувся до відповідача із заявою про продовження строку дії Договору оренди землі. Однак дане твердження позивача не відповідає дійсності.

Так, у заяві від 29.08.2023 міститься відповідний штамп адміністратора Центру надання адміністративних послуг Вороновицької селищної ради з відміткою про прийняття заяви від 14.09.2023 з вх. №391. Таким чином, позивач подав заяву від 29.08.2023 лише 14.09.2023. Отже, позивачем дійсно було пропущено строк для подання письмового повідомлення орендодавцю про намір продовжити дію Договору визначеного п. 8 Договору оренди землі.

Відповідно до абз. 4 Розділу ІХ «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі», правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Слід зазначити, що всупереч вказаній нормі до заяви від 29.08.2023 не було додано проект додаткової угоди.

Корім того, у подальшому позивач звертаючись до Вороновицької селищної ради із заявою від 26.03.2024 додає проект додаткової угоди із Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області датовану 01.10.2015 та по змісту не відповідає додатковій угоді, а повністю дублює Договір оренди землі, що унеможливлює її підписання та укладення сторонами. Аналогічну додаткову угоду позивач додає до позовної заяви до усунення недоліків такої позовної заяви.

Проектом додаткової угоди до Договору оренди землі не враховано збільшений розмір нормативної грошової оцінки, що згідно витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок становить 497647,35 грн..

Також, звертає увагу щодо твердження позивача про сплату орендної плати. Так, відповідно до умов п. 11 Договору оренди землі, орендна плата вноситься до місцевого бюджету орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Однак, на підтвердження сплати орендної плати позивач надає платежі здійснені лише у період з березня 2024 року по липень 2024 року. При цьому, відомості про своєчасну сплату орендної плати до березня 2024 року відсутні. Отже, орендар не є таким, що належно виконував обов`язки за умовами договору.

З урахуванням вищевикладеного вважає, що позов є безпідставним та необгрунтованим, а тому просить в його задоволенні відмовити.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Жуковим В.П. подано відповідь на відзив (а.с. 72-74), яка в порушення вимог ч. 2 ст. 179 ЦПК України не підписана представником позивача, а тому суд не бере її до уваги.

Ухвалою суду від 07.1.02024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, визначено недоліки позову, порядок та строк їх усунення (а.с. 39).

Ухвалою суду від 14.10.2024 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 56).

Ухвалою суду від 22.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 92).

В судовому засіданні 27.03.2025 позивач ОСОБА_1 позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просив його задоволити. Додатково вказав, що 29.08.2023 він звернувся до начальника земельного відділу та повідомив його про те, що має намір продовжити дію договору оренди землі. На що той сказав аби він писав відповідну заяву. Він написав заяву і запитав начальника земельного відділу куди необхідно подати цю заява, той йому відповів, щоб заяву залишити йому, а він вже її передасть голові селищної ради, погодить та надасть відповідь. Пройшов тиждень, відповіді не було. Пройшов другий тиждень, відповіді не було. Тоді він знову прийшов до начальника земельного відділу і запитав, що з його заявою, той повідомив, що заяву необхідно забрати у адміністратора та чекати рішення сесії. Коли він забрав у адміністратора свою заяву від 29.08.2023, то побачив, що вона зареєстрована 14.09.2023. Підійшовши до начальника земельного відділу із запитанням чому заява зареєстрована 14.09.2023 коли він її подав 29.08.2023, той відповів, що заяву подано вчасно, все добре. Пройшов деякий час, але його заява не була розглянута. В лютому 2024 він знову прийшов до начальника земельного відділу із запитанням чому не розглядається його заява, той повідомив, що необхідно написати нову заяву. Він написав другу заяву, в якій послався на першу заяву. Відповіді на цю заяву він також не отримав. Тоді в березні 2024 він написав третю заяву. Відповіді також не отримав. В червні 2024 він написав четверту заяву та отримав відповідь, що його заява буде розглянута на сесії селищної ради. За наслідками розгляду його заяви він отримав рішення про відмову в її задоволенні з підстав пропуску строку звернення. Строк для подачі заяви він не пропускав, а рішення, яким було відмовлено в задоволенні його заяви про поновлення строку дії договору оренди землі, винесено із пропуском строку. Також вказав, що на даний час фермерське господарство для функціонування якого надавалася земельна ділянка в оренду на сьогоднішній день не створено, проте, його створення планувалося після поновлення строку дії договору оренди землі. Щодо сплати орендної плати, то він надав суду копії квитанції, де вказано, що у березні 2024 року ним було сплачено кошти в сумі 5 тисяч гривень, це сума орендної плати за перший квартал 2024 року, оскільки місячна сума орендної плати становить 1700 грн.. Також вказав, що дана земельна ділянка використовувалася за призначенням протягом усього строку дії договору оренди землі, а лише у 2025 році не використовується. На час звернення до суду із даним позовом земельна ділянка використовувалася ним. Окрім того, вказав, що протягом дії строку оренди землі він вчасно відповідно до умов договору сплачував орендну плату і ніяких зауважень з цього приводу у орендодавця до нього не було. Вже після закінчення строку дії договору оренди землі у 2025 році він сплатив орендну плату одним платежем за 1 квартал. також зауважив, що жодним пунктом договору оренди землі не передбаченого його обов`язку подавати разом із заявою на продовження строку дії договору оренди землі проекту додаткової угоди.

Представник позивача адвокат Жуков В.П. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги за викладених у позовній заяві обставин, просив їх задовольнити. Додатково вказав, що у відповідача, представник якого стверджує, що позивач неналежним чином виконував умови договору оренди землі про сплату орендної плати, а долучені до позовної заяви квитанції про сплату орендної плати, то плата вже після закінчення строку дії договору, немає жодних доказів того, що позивач не сплачував орендну плату щомісячно, як то визначено умовами договору. Окрім того, якби позивач не сплачував орендну плату, то це було би підставою для відмови у поновлення договору оренди землі. Проте, рішення відповідача мотивовано тим, що позивач пропустив строк звернення із відповідною заявою про поновлення строку дії договору оренди землі, а не через несплату орендної плати.

Представник відповідача Вороновицької селищної ради адвокат Куций К.С. заперечив щодо задоволення позову з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Додатково вказав, що земельна ділянка надавалася позивачу в оренду для створення фермерського господарства. Проте таке фермерське господарство так і не було створено. За таких обставин немає підстав стверджувати, що у позивача є переважне право на укладення додаткової угоди, оскільки він не виконав умови договору оренди землі та закону щодо строку звернення та неналежно виконав умови договору оренди землі, адже ця земельна ділянка надавалася йому для створення фермерського господарства. Тобто, за сім років строку дії договору оренди землі та одного року від початку введення воєнного стану, позивач не створив фермерського господарства. Позивачем не надано доказів сплати орендної плати протягом дії договору оренди землі та після його закінчення, а з наданих квитанцій вбачається, що така плата здійснена лише за певні періоди. Окрім того, до заяви від 29.08.2023 позивачем не було додано проекту додаткової угоди. До заяви від 26.03.2024 додано проект додаткової угоди, проте Вороновицька селищна рада там не є стороною, а стороною є ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області. Лише суду, після того, як позов ОСОБА_1 було залишено без руху, було подано проект додаткової угоди, де стороною є Вороновицька селищна рада, однак селищна рада такого проекту додаткової угоди не отримувала. За цих обставин у селищної ради не було можливості розглянути додаткову угоду, який є предметом спору. Окрім того, дана додаткова угода повністю дублює зміст самого договору, що є неприпустимим та порушенням закону. Щодо несвоєчасного розгляду заяви позивача від 29.08.2023, яка зареєстрована 14.09.2023, то зазначив, що можливо дійсно має місце безпідставний нерозгляд вказаної заяви у місячний строк, однак вважає, що такі дії не мають бути підставою аби визнавати додаткову угоду укладеною. А є підставою для звернення із відповідним позовом до окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання розглянути відповідну заяву. Тобто, в даному випадку мало місце порушення щодо нерозгляду у місячний термін заяви. Проте, в даному судовому провадженні є інший предмет спору. Щодо сплати орендної плати, то вона має сплачуватися щомісячно, а не раз на квартал чи іншим чином. Також зазначив, що орган місцевого самоврядування не має можливості заблокувати будь-які платежі і будь-яка особа, маючи відповідні реквізити рахунку, може через банк, або у інший спосіб, здійснити платіж, але підстав для здійснення таких платежів у позивача немає. Окрім того, ці платежі позивачем здійснені не на виконання умов договору. Адже ці платежі мали бути щомісячними. Також вказав, що позивачем не надано суду доказів про здійснення ним орендної плати в період дії договору оренди землі. Вважає, що в даному випадку позивач переклав на відповідача свій обов`язок щодо доведення факту належного виконання умов договору. Отже, має місце неналежне виконання умов договору оренди землі щодо строків сплати орендної плати та невикористання земельної ділянки, адже на сьогоднішній день земельна ділянка не обробляється, не використовується. Таким чином, підстав для продовження строку дії договору оренди землі немає.

В судовому засіданні 17.09.2025 позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та визнати протиправним і скасувати рішення 62 сесії VIII скликання Вороновицької селищної ради від 08.08.2024, яким йому було відмовлено у задоволенні заяви про поновлення договору оренди землі №1-241 від 01.10.2015; визнати укладеною додаткову угоду між Вороновицькою селищною радою та ним про поновлення договору оренди землі.

Представника відповідача Вороновицької селищної ради адвокат Куций К.С. заперечив щодо задоволення позову з підстав того, що позивачем пропущено строк повідомлення орендодавця, адже, хоча і заява позивача датована 29.08.2023, проте зареєстрована адміністратором ЦНАП Вороновицької селищної ради 14.09.2023. Тобто, з пропуском місячного строку. Посилання позивача у позовній заяві на переважне його право на поновлення договору оренди землі, є помилковим, адже позивач таку заяву подав із пропуском визначеного строку та орендар не продовжував добросовісно користуватися земельною ділянкою, про що повідомлялося представником відповідача в судовому засіданні. Станом на сьогоднішній день земельна ділянка також не обробляється вже досить тривалий час. Тому говорити про продовження добросовісного користування земельною ділянкою в даному випадку не вбачається за можливе. Щодо оплат, то такі оплати здійснені позивачем у березні 2024, вже після закінчення строку оренди землі. Тобто, не можна стверджувати, що орендар продовжував добросовісно користуватися земельною ділянкою. Окрім того, в резолютивній частині рішення суду має бути зазначено текст додаткової угоди, однак, відповідний проект додаткової угоди, який був поданий позивачем вже на виконання ухвали суду про залишення позову без руху до позовної заяви у новій редакції, відповідачу не подавався. Окрім того, за позовною заявою позивач просить визнати укладеною додаткову угоду від 30.09.2022, хоча договір продовжував діяти до 30.09.2023. чому позивач просить саме так, не зрозуміло. Щодо додаткової угоди, то позивач пропонував укласти додаткову угоду із ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 01.10.2015, проте, такий проект додаткової угоди не може бути укладений або визнаний укладеним з огляду на те, що ГУ Держгеокадастру не є стороною договору та стороною у справі. Окрім того, зміст додаткової угоди є аналогічним змісту договору оренди. Також зазначив, що земельна ділянка надавалася позивачу в оренду для ведення фермерського господарства, однак фермерське господарство позивачем не створено, а з цього випливає, що позивач не належним чином користувався земельною ділянкою. З огляду на вказане просив в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, інші докази, врахувавши пояснення сторін, що надані ними у судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, за Конституцією України, ст.ст. 4, 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Судом встановлено, що відповідно до договору оренди землі №1-241 від 01.10.2015 (а.с. 30-35, укладеного між орендодавцем Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області та орендарем ОСОБА_1 , орендодавець відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 22.09.2015 №2-4016/20-15СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду», надає а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель запасу, на території Степанівської сільської ради (за межами населеного пункту), Вінницького району Вінницької області (п. 1 Договору).

В оренду передається земельна ділянка, загальною площею 15,0000 га, рілля, кадастровий номер :01:007:0020. На земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна, а також інші об`єкти інфраструктури. Земельна ділянка передається в оренду без будівель і споруд та інших об`єктів. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 364583,10 грн.. Земельна ділянка, яка передається в оренду, немає недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню. Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини відсутні (п.п. 2-7 Договору).

Відповідно до п. 8 Договору, Договір укладено на сім років з моменту укладення. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмового орендодавця про намір продовжити його дію. Дата закінчення терміну дії договору 30.09.2022.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 14583,32 грн. за рік. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнта індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що здійснюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. Орендна плата вноситься до місцевого бюджету, орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної ставки Національного банку України від суми несплаченого платежу та за кожний день прострочення (п.с. 9-13 Договору).

Земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства. Цільове призначення земельної ділянки для ведення фермерського господарства (код цільового призначення 01.02). умови збереження стану об`єкта оренди: використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням з дотриманням вимог чинного законодавства та дотримання режиму природоохоронного використання земель (п.п. 14-16 Договору).

Відповідно до п. 44 Договору невід`ємними частинами договору є: план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених законом (зберігається у орендодавця).

На а.с. 8-11 містяться: експлікація земель, зокрема земельна ділянка площею 15,0000 га, що передана в оренду ОСОБА_1 ; кадастровий план земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0020; акти прийому-передачі межових знаків на зберігання від 14.03.2023 зі списком межових знаків, переданих на зберігання.

Згідно розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку державної власності, грошова оцінка якої проведена на 19.05.2015, що підписана сторонами договору оренди землі (а.с. 36), її розмір становить 14583,32 грн., що складає 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (364583,10 грн.) площею 15,0000 га.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №395543364 від 19.09.2024, 15.10.2015 в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено відомості щодо реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0020 за укладеним 01.10.2015 між ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області і ОСОБА_1 договором оренди (а.с. 12-13).

З копії заяви орендаря ОСОБА_1 від 29.08.2023, що адресована голові Вороновицької ОТГ Ковінько О.Г. та зареєстрована адміністратором Центру надання адміністративних послуг Вороновицької селищної ради за вх. №391 від 14.09.2023 (а.с. 21) вбачається, що він просить продовжити термін дії договору оренди землі №1-241 щодо земельної ділянки площею 15 га з кадастровим номером :01:007:0020, на такий самий строк (7 років), оскільки термін дії договору закінчується 30.09.2023.

З копії заяви орендаря ОСОБА_1 від 26.03.2024, що адресована голові Вороновицької ОТГ ОСОБА_2 та зареєстрована адміністратором Центру надання адміністративних послуг Вороновицької селищної ради за вх. №377 від 26.03.2024 (а.с. 22) вбачається, що для створення фермерського господарства було виділено 15 га землі сільськогосподарського призначення. Термін дії договору закінчився 30.09.2022 та у зв`язку із введенням воєнного стану було продовжено термін дії договору на 1 рік. 28.09.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою про поновлення договору оренди землі, однак, не отримавши відповіді, повторно звернувся з аналогічною заявою у лютому 2024 року, але відповіді також не отримав. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі пролонговано автоматично. Всі умови договору ним виконуються, орендна плата здійснюється. Також додає проект додаткової угоди до договору оренди землі.

З копії заяви ОСОБА_1 , що адресована Вороновицькій селищній раді та зареєстрована адміністратором Центру надання адміністративних послуг Вороновицької селищної ради за вх. №946 від 19.06.2024 (а.с. 23) вбачається, що останній просить розглянути на черговій сесії Вороновицької селищної ради питання щодо поновлення договору оренди земельної ділянки площею 15,0000 га, кадастровий номер :01:007:0020, строком на 7 років, посилаючись на те, що ним тричі, 29.08.2023, 06.02.2024 та 26.03.2024 подавалися заяви разом із проектом договору про поновлення оренди землі, а також посилаючись на норми ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Листом від 19.07.2024 за №526-05.1-14/24 Вороновицька селищна рада повідомила ОСОБА_1 про те, що його заява від 19.06.2024 (вх. №946 від 19.06.2024) щодо оренди земельної ділянки буде винесено на розгляд пленарного засідання селищної ради, оскільки дане питання підлягає вирішенню виключно на пленарному засіданні селищної ради, а про результати розгляду буде повідомлено додатково (а.с. 29).

З копії рішення 62 сесії VІІІ скликання Вороновицької селищної ради №4849 від 08.08.2025 «Про відмову у поновлення дії договору оренди землі» (а.с. 37) вбачається, що, розглянувши заяву ОСОБА_1 , керуючись п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до ст.ст. 12, 93 ,123, 124 ЗК України, Закону України «Про оренду землі», у зв`язку із пропуском строку повідомлення орендодавця про намір продовження дії договору оренди землі встановленого п. 8 Договору оренди землі №1-241 від 01.10.2015, враховуючи висновки та пропозиції постійної комісії з питань охорони навколишнього природного середовища та регулювання земельних відносин, селищна рада вирішила відмовити ОСОБА_1 в поновленні дії Договору оренди землі №1-241 від 01.10.2015, земельної ділянки площею 15,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:007:0020, укладеного між ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області та гр. ОСОБА_1 ..

На а.с. 42-48 міститься проект додаткової угоди до Договору оренди землі №1-241 від 30.09.2022, що наданий позивачем на виконання вимог ухвали суду від 07.10.2024 про залишення позову без руху, сторонами якої є орендодавець, Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області в особі селищного голови Ковінька О.Г., та орендар ОСОБА_1 .. Даний проект додаткової угоди за своїм змістом є аналогічним змісту Договору оренди землі №1-241 від 01.10.2015, окрім терміну дії договору, який закінчується 30.09.2029.

Відповідно до копії витягу №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 30.10.2024, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0020 становить 497647,35 грн. (а.с. 64).

Оцінюючи вказані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Правовідносини сторін у даній справі виникли з приводу оренди землі.

Частиною третьою статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте саме Законом України «Про оренду землі» врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами у зв`язку з передачею її в користування та володіння, у тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Так, частинами першою - п`ятою цієї статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Аналізуючи зазначені норми, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 22.09.2020 у справах №159/5756/18 (провадження № 14-99цс20) та №313/350/16-ц (провадження 14-97цс20), згідно з якими статтею 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендодавця та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону. І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічні за змістом висновки викладено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21.11.2018 у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18).

Відповідно до ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

У пункті 38.2 постанови від 31 серпня 2021 року у справі №903/1030/19 (провадження №12-4гс21) Велика Палата Верховного Суду, посилаючись на свої попередні висновки, викладені в постановах від 22 вересня 2020 року у справах №313/350/16-ц (провадження №14-97цс20) та №159/5756/18 (провадження №14-99цс20), наголосила, що порушення орендодавцем місячного строку для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а в разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту в резолютивній частині рішення суду.

Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» є неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме із цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 Земельного кодексу України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», є «автоматичною» пролонгацією орендних правовідносин (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21)).

Тож поновлення договору оренди землі в судовому порядку в передбачений статтею 33 Закону України «Про оренду землі» спосіб вимагає укладення сторонами додаткової угоди як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків на новий строк, а право сторони на оскарження в суді відмови або зволікання з укладенням додаткової угоди в контексті спірних правовідносин означає право на звернення до суду для укладення додаткової угоди (пункти 68, 74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №378/596/16-ц (провадження №14-545цс19)).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 у справі №904/8884/21, враховавши висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у підпункті 8.10 постанови від 08 вересня 2020 року у справі № 923/527/19, виходить з того, що оскільки за частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути поновлений виключно на тих самих умовах і на той самий строк, то саме протягом цього строку можливе визнання такої додаткової угоди укладеною і, відповідно, поновлення договору. Якщо ж протягом строку, на який міг бути поновлений договір оренди землі відповідно до частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», додаткова угода не була укладена, договір не був поновлений на цей новий строк і не створив для сторін передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передумов для його наступного поновлення по завершенню строку дії.

У зв`язку із цим Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 у справі №904/8884/21, дійшла висновку, що частина восьма статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлює строк, зі спливом якого право сторони на поновлення договору оренди вважатиметься порушеним у випадку відмови або зволікання іншої сторони з укладенням додаткової угоди. Натомість ефективно захистити це право шляхом задоволення вимоги про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, суд може лише в межах строку, на який цей договір може бути поновлений.

Так, судом встановлено, що між орендодавцем ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області та орендарем ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі 1-241 від 01.10.2015, об`єктом якого є земельна ділянка площею 15,0000 га, рілля, кадастровий номер :01:007:0020, строком на 7 (сім) років, тобто, до 30.09.2022.

Право оренди землі позивача зареєстровано 15.10.2015 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» №2145-ІХ від 24.03.2022, були внесені зміни до п. 27 «Перехідних положень» ЗК України, згідно з якими під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням особливостей, зокрема, вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, термін дії Договору оренди №1-241 від 01.10.2015 було автоматично продовжено до 30.09.2023.

Відповідно до Закону України №1423-ІХ від 28.04.2021 визначено, що з 27.05.2021 землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Отже, спірна земельна ділянка площею 15,0 га, кадастровий номер :01:007:0020, є власністю територіальної громади Вороновицької селищної ради.

В подальшому, 29.08.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження строку дії договору оренди землі, яка, як зазначено, адміністратором ЦНАП Вороновицької селищної ради була зареєстрована лише 14.09.2023. Однак, будь-якої відповіді на вказану заяву від відповідача позивачу надано не було.

Внаслідок цього, позивач вчергове 26.03.2024, 18(19).06.2024 звертався до відповідача із заявами щодо нерозгляду його заяв про поновлення строку дії договору оренди землі. При цьому, продовжував користуватися земельною ділянкою та сплачувати орендну плату. І лише, рішенням Вороновицької селищної ради 62 сесії VIII скликання №4849 від 08.08.2024 було розглянуто заяву позивача та відмовлено у поновлені дії договору оренди землі №1-241 від 01.10.2015. Тобто, у строк, що значно перевищує місячний термін, що визначений законом для розгляду даного питання.

Отже, враховуючи наведені обставини, відповідач не розглянув у визначений законом строк (у місячний термін ні з дня дати на заяві - 29.08.2023, ні з дня реєестрації заяви - 14.09.2023), вперше подану заяву позивача про поновлення строку дії договору оренди, чим порушив право позивача на поновлення договору оренди землі.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та/або інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом наведений у частині другій статті 16 ЦК України. Згідно з частиною третьою цієї статті суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Судом встановлено факт порушення відповідачем прав позивача зволіканням в укладенні додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 01.10.2015 на тих самих умовах і на той самий строк, на який він був укладений.

З урахуванням наведеного, наявні правові підстави для надання позивачу судового захисту та задоволення його позовних вимог.

При цьому, суд не може взяти до уваги позицію відповідача, що викладена ним у відзиві на позовну заяву та висловлену його представником у судовому засіданні по заявленій позовній вимозі про визнання укладеною додаткову угоду, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної позиції стороною відповідача суду надано не було. Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Вороновицької селищної ради від 08.08.2024 відповідачем та його представником будь-яких заперечень суду надано не було.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Критерій «прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України» - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій «прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії» - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Натомість, у рішенні 62 сесії VII скликання Вороновицької селищної ради Вінницької області 08.08.2024 жодного обґрунтування винесеного рішення, крім посилання на законодавство та зазначення, що орендарем пропущено строк повідомлення про намір продовження дії договору оренди, надано не було. Дане рішення Вороновицької селищної ради було прийняте без належного обґрунтування причин відмови з огляду на те, що позивач неодноразово звертався до відповідача із відповідними зверненнями про намір продовжити договір оренди землі, починаючи з серпня 2023.

Суд звертає увагу, що в мотивувальній частині рішення № 7-рп/2009 від 16.04.2009 Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Згідно зі ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов`язковими до виконання.

Рішенням Конституційного Суду України № 19-рп/2011 від 14.12.2011 надано офіційне тлумачення зазначених положень процесуального закону а саме: рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України (254к/96-ВР).

Так, позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про намір поновити строк дії договору оренди землі, однак відповідачем дані заяви не розглядалися і лише 08.08.2024 прийнято рішення про відмову в поновленні цього строку.

У зв`язку з наведеним у позивача наявне право на захист «законних очікувань» щодо визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі, оскільки він вчинив юридично значущі дії щодо вирішення даного питання; у зв`язку із чим він мав законні сподівання та правомірні очікування на укладення датокової угоди до договору про оренду землі, яка залежить від правомірної поведінки уповноваженого органу.

У справі "Пайн Веллі Девелопментс Лімітед" та інші проти Ірландії" (п. 45) Європейський суд з прав людини наголошує на дотриманні принципу законних очікувань під час прийняття рішень суб`єктами владних повноважень, згідно з яким рішення органів державної влади не повинні йти всупереч очікуванням, на які покладаються громадяни у зв`язку з їх прийняттям.

У випадку, коли законодавством передбачена певна процедура (порядок) прийняття рішень, розгляду питань і вчинення дій суб`єктом владних повноважень, то така процедура повинна будь що бути дотримана цим суб`єктом.

Вказаний принцип був порушений відповідачем.

В своїх рішеннях, зокрема у справах "Йорданова та інші проти Болгарії" та "Ліндхайм та інші проти Норвегії" Європейський суд з прав людини наголошує на необхідності дотримання принципу пропорційності при прийнятті рішень органами державної влади.

Метою дотримання принципу пропорційності є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб`єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи, зокрема вказаний принцип передбачає, що здійснення повноважень, як правило, не має спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідало б цілям, яких заплановано досягти.

Обмеження позивача у реалізації його права на набуття прав на земельну ділянку, має бути об`єктивно виправданим, обґрунтованим та справедливим

Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У багатьох рішеннях Європейський суд дійшов висновку, що захист, який пропонується в статті 13, має поширюватись на всі випадки обґрунтованих заяв про порушення прав і свобод, які гарантуються Конвенцією (наприклад, рішення у справі «Класс та інші проти Федеративної Республіки Німеччини»).

В пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005).

Крім того, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених статтею 13 Конвенції, Суд вказує на те, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути:

- незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», п. 59);

- спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення від 26 жовтня 2000 року у справі «Кудла проти Польщі», п. 158; рішення від 16 серпня 2013 року у справі «Гарнага проти України», п. 29).

Отже, «ефективний засіб правового захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Водночас винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає зазначеній міжнародній нормі.

З огляду на викладене, враховуючи те, що оскаржуване рішення є необгрунтованим та порушує права та інтереси позивача, позивач тривалий час намагався укласти додаткову угоду до договору оренди землі на новий термін, виконавши при цьому передбачені законодавством умови, з метою забезпечення реального поновлення порушених прав особи у спірних правовідносинах, суд, доходить висновку, що оскаржуване рішення 62 сесії VIII скликання Вороновицької селищної ради від 08.08.2024 №4849 не відповідає критеріям закону, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню.

У питанні повноти обґрунтування рішення суд враховує приписи Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» щодо обов`язку судів застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Під час розгляду цієї справи, виконуючи передбачене статтею 2 ЦПК України завдання цивільного судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, судом враховано також необхідність застосування загальних засад цивільного права принципу справедливості, добросовісності та розумності, а також застосування однієї з акcіом судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 3, 15, 16, 396 ЦК України, ст.ст. 1, 10, 12, 13, 76-82, 141, 158, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вороновицької селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання укладеною додаткову угоду задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення 62 сесії VIII скликання Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області №4849 від 08 серпня 2024 року.

Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки №1-241 від 01 жовтня 2015 року, у наступній редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА ДО ДОГОВІРУ ОРЕНДИ ЗЕМЛІ № 1-241

смт. Вороновиця «30» 09 2023 p.

Орендодавець, Вороновицька ОТГ Вінницького району Вінницької області, в особі селищного голови Ковінька Олександра Геннадійовича, з одного боку, та орендар, гр. ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспортні дані: серія НОМЕР_2 , виданий Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області 19.09.1997 року. Місце проживання: АДРЕСА_1 , з другого, уклали цей договір про нижченаведене:

Предмет договору

1. Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель запасу на території Степанівської сільської ради (за межами населеного пункту), Вінницького району, Вінницької області.

Об`єкт оренди

2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 15.0000га, рілля. Кадастровий номер: :01:007:0020.

3. На земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна, а також інші об`єкти інфраструктури.

4. Земельна ділянка передається в оренду без будівель і споруд та інших об`єктів.

5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 364583,10 (триста шістдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят три) гривні 10 коп.

6. Земельна ділянка, яка передається в оренду, немає недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

7. Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини: відсутні.

Строк дії договору

8. Договір укладено на 7 (сім) років з моменту укладання. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Дата закінчення терміну договору «30» 09 2030 року.

Орендна плата

9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 14583,32 (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят три) гривні, 32 коп. за 1 рік.

10. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

11. Орендна плата вноситься до місцевого бюджету, орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

12. Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

13. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної ставки Національного банку України від суми несплаченого платежу та за кожний день прострочення.

Умови використання земельної ділянки

14. Земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства.

15. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення фермерського господарства (код цільового призначення - 01.02).

16. Умови збереження стану об`єкта оренди: використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням з дотриманням вимог чинного законодавства та дотримання режиму природоохоронного використання земель.

Умови і строки передачі земельної ділянки в оренду

17. Передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту її відведення. Підставою розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду є розпорядження голови Вінницької районної державної адміністрації від 26.12.2007 року №2481 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в оренду суб`єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 на території Степанівської сільської ради, за межами населеного пункту».

Організація розроблення проекту відведення земельної ділянки і витрати. пов`язані з цим, покладаються на орендаря.

18. Інші умови передачі земельної ділянки в оренду: відсутні.

19. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди.

Умови повернення земельної ділянки

20. Після припинення договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Орендодавець, у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.

21. Здійснені орендарем без згоди орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

22. Поліпшення стану земельної ділянки, проведені орендарем за письмовою згодою з орендодавцем землі, не підлягають відшкодуванню.

23. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором.

Збитками вважаються:

фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також, втрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

доходи, які орендар міг би реально отримати в разі неналежного виконання орендодавцем умов договору.

24. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки

25. На орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб.

26. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку.

Інші права та обов`язки сторін

27. Права орендодавця

Орендодавець має право вимагати від орендаря:

використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди;

дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил;

дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

своєчасного внесення орендної плати.

28. Обов`язки орендодавця

Орендодавець зобов`язаний:

передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди;

при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою;

попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого надавати органу доходів і зборів за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган доходіві зборів про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

29. Право орендаря

Орендар земельної ділянки має право:

самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі;

отримувати продукцію та доходи;

здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем.

30. Обов`язки орендаря

Орендар земельної ділянки зобов`язаний:

приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку;

виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів;

використовувати земельну ділянку у відповідності до цивільного призначення;

на протязі 3 днів після реєстрації права оренди подати Орендодавцю підтверджувальні документи.

Ризик випадкового знищення або пошкодження

31. ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини несе орендар.

Страхування об`єкта оренди

32. Згідно з цим договором об`єкт оренди підлягає страхуванню на весь період дії цього договору за бажання орендаря.

Зміна умов договору і припинення його дії

33. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

У разі не досягнення згоди щодо зміни умов спір роз`язується у судовому порядку.

34. Дія договору припиняється у разі:

закінчення дії договору, на який його було укладено;

придбання орендарем земельної ділянки у власність;

викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

35. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

взаємною згодою сторін;

рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

36. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

37. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем, з обов`язковим укладенням договору.

Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору

38. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

39. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди

земельної ділянки

40. Передача у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки не допускається.

Захист персональних даних

41. Сторони дають згоду на обробку одна одної їх персональних даних, які стали відомі в ході укладення та виконання даного договору, відповідно до Закону України «Про захист персональних даних».

42. Метою обробки (в тому числі збору) є забезпечення господарсько- правових відносин, відносин у сфері бухгалтерського обліку, податкових відносин, відповідно до Податкового кодексу України, Бюджетного кодексу України, Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та установчих документів сторін.

43. Сторони в сфері захисту персональних даних мають право:

отримувати інформацію про умови надання доступу до персональних даних, зокрема інформацію про третіх осіб, яким передаються його персональні дані, що містяться у відповідній базі персональних даних;

на доступ до своїх персональних даних, що містяться у відповідній базі персональних даних;

отримувати не пізніш як за тридцять календарних днів з дня надходження запиту, крім випадків, передбачених законом, відповідь про те, чи зберігаються його персональні дані у відповідній базі персональних даних, а також отримувати зміст його персональних даних, які зберігаються;

пред`являти вмотивовану вимогу із запереченням проти обробки своїх персональних даних органами державної влади, органами місцевого самоврядування при здійсненні їхніх повноважень, передбачених законом;

пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником цієї бази, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними;

на захист своїх персональних даних від незаконної обробки та випадкової втрати, знищення, пошкодження у зв`язку з умисним приховуванням ненаданням чи несвоєчасним їх наданням, а також на захист від надання відомостей, що є недостовірними чи ганьблять честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи;

звертатися з питань захисту своїх прав щодо персональних даних до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, до повноважень яких належить здійснення захисту персональних даних;

застосовувати засоби правового захисту в разі порушення законодавства про захист персональних даних.

Прикінцеві положення

44. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди.

Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря, третій - в органі, який провів державну реєстрацію права оренди.

Невід`ємними частинами договору є:

план або схема земельної ділянки;

кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених законом (зберігається у орендодавця).

Реквізити сторін

Орендодавець Орендар

Вороновицька ОТГ ОСОБА_1

Вінницького району

Вінницької області Паспорті дані:

НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , серія НОМЕР_4 , номер НОМЕР_5

селище Вороновиця, Виданий Вінницьким РВ УМВС

Вінницький район України у Вінницькій області

p/pUA0002788 Місце проживання:

ОМС, ГУ ДКСУ у Вінницькій області Вінницька обл., Вінницький р-н,

код 37979858 Казначейство України с. Степанівка,

т/ф (0432) 587-044 вул. Коцюбинського, 3а,

Ідентифікаційний номер

Підпис _______ ОСОБА_2 . Підпис _________ ОСОБА_1 »

Стягнути з Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві)гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 26.09.2025 року.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 ;

Відповідач Вороновицька селищна рада, адреса: 23252, с-ще Вороновиця Вінницького району Вінницької області, вул. Козацький шлях, буд. 60, .

Суддя Л.П. Шевчук