Номер провадження: 22-ц/813/3263/25
Головуючий у першій інстанції Скриль Ю. А.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

учасники справи: позивач - Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника Племениченко Антоніни Валеріївни

на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2024 року, ухвалене Київським районним судом м. Одеси у складі: судді Скриль Ю. А. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.01.2013 року у розмірі 41 911,03 гривень станом на 24.08.2024 року, яка складається з: - 25 260,97 грн - заборгованість за кредитом; - 16 650,06 грн - заборгованість по відсоткам та судові витрати у розмірі 3028 грн.

Позовні вимоги мотивувало тим, щоміж позивачем та відповідачем 17.01.2013 укладений кредитний договір без номеру у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Позивач зазначив, що в порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином, заборгованість в добровільному порядку сплачувати не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просив стягнути суму заборгованості з відповідача.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2024 року позовні вимоги АТ «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.01.2013 у розмірі 41911,03 гривень, яка складається з наступного: 25 260,97 гривень - заборгованість за кредитом; 16 650,06 гривень - заборгованість по відсоткам та судові витрати у розмірі 3028,40 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2024 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 01.11.2024 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника Племениченко А.В. просить скасувати заочне рішення та постановити нове рішення, яким позов АТ «АКЦЕНТ-БАНК» залишити без задоволення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що Анкета-заява підписана ОСОБА_1 не 17.01.2013, а 21.02.2012. Жодної виписки по рахунках чи/та меморіальних ордерів або іншої первинної документації щодо перерахування коштів Банком не надано, тобто у матеріалах справи відсутні докази перерахування відповідачеві коштів взагалі.

Вказує, що розрахунок заборгованості або довідка про ліміти не є підтвердженням перерахування кредитних коштів, оскільки не містить інформації та підтвердження банківської операції безпосередньо.

Анкета-заява ОСОБА_1 не містить відомостей про надання безпосередньо кредиту, але лише зазначення про бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою, а також не зазначена процентна ставка.

Із витягу з Умов та правил надання банківських послуг, а також із Витягу щодо тарифів неможливо встановити узгодження сторонами процентної ставки у розмірі 30 відсотків (поточна), а також 60 відсотків (прострочена). Такі цифри взагалі відсутні в Умовах та правилах, у тому числі у Тарифах, тому звідки позивач взяв суму у розмірі 30% ставки, незрозуміло.

Зазначає, що згідно наданого позивачем витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, вважає, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг розумів відповідач, ознайомився і погодився з ним, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказаний документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені) та, зокрема, саме у зазначеному в цьому документі, що доданий банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахувань.

Також вказує, що витяг з Умов та Правил користування банківськими послугами не визнається відповідачем та не містить його підпису, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви про відкриття банківського рахунку.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови.

Більше того, копія витягу з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк», яка надана позивачем, подекуди містить посилання на банківські послуги в Приват-Банку (п. 2.1.1. Умов, п. 2.1.3.8. посилання на «ПРИВАТ24», п. 2.1.9.7. посилання на «Приват24», п. 2.1.9.10 посилання на «Приват24», п. 2.1.10.11. посилання на «Приват 24», п.2.1.11.1 посилання на внесення готівкових коштів до каси ПриватБанку). Тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, аналогічна правова позиція викладена в постановах КГС ВС від 12.03.2020 у справі № 916/548/19, від 29.01.2020 у справі № 368/535/18, від 27.11.2019 у справі № 205/4928/18, від 25.09.2019 у справі № 704/1023/16-ц, від 02.10.2019 у справі № 214/2507/16-ц.

Зазначає, що ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про розгляд справи, а судом було ухвалено рішення після першої та єдиної неявки відповідача, який не був повідомлений про розгляд справи належним чином.

Від АТ «А-Банк» в особі свого представника Мальованого В.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін. Вказує, що, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, відповідач погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та з необхідністю самостійного ознайомлення на сайті банку з їх оновленими версіями, наявна у відповідача заборгованість нараховано у відповідності до умов кредитування. Також звертає увагу, що в даному випадку потрібно використовувати судову практику, яка наявна по справах, де присутній Паспорт споживчого кредиту (постанову Верховного Суду від 02.12.2020 по справі № 284/157/20).

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості у розмірі 41911,03 грн, тобто ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено, що 17.01.2013 ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.

На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати ) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту встановленого банком.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

АТ «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору.

Одночасно пунктом 1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно з п. 4.9. цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта.

АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 2.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з п. 2.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання і зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно з п. 2.1.4.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення Власником або Довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов цього Договору та/або у разі виникнення Овердрафта Банк має право призупинити здійснення розрахунків по Картці (заблокувати Картку) та/або визнати Картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокове виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній Банком частці у разі невиконання Власником та/або Довіреною особою Власника своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів.

Згідно з п. 2.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом й овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі встановленому тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Згідно з п. 2.1.12.6.2. відсотки за користування кредитом нараховуються в дату їх сплати, передбаченому п. 12.3 і п. 12.4, при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит та/або Овердрафт стають простроченими кредитами.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі та підлягає стягненню з відповідача на користь Банку заборгованість за Договором на загальну суму 41 911,03 грн.

Переглядаючи вказане судове рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 21.02.2012 ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». (а.с. 17зв.)

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює банком (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Звертаючись до суду із позовом, АТ «Акцент-Банк» просило стягнути з відповідача заборгованість у сумі 41911,03 гривень станом на 24.08.2024 року, яка складається з: 25260,97 грн - заборгованість за кредитом; 16650,06 грн - заборгованість по відсоткам.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» від 21.02.2012 року, яка підписана ОСОБА_1 ; довідку про видані картки; довідку за лімітами; копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила»; копію витягу з Умов Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD»; розрахунок заборгованості за договором б/н від 17.01.2013.

Довідкою АТ «Акцент-Банк» за картами підтверджується, що ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 , строком дії до вересня місяця 2018 року: № НОМЕР_3 , строком дії до червня місяця 2022 року; № НОМЕР_4 , строком дії до грудня місяця 2024 року (а.с. 18 зв).

При цьому, Витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» та Тарифи по картці користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» не підписані ОСОБА_1 , матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахування.

У Анкеті-заяві від 21.02.2012, яка підписана ОСОБА_1 , відсутні умови щодо сплати відсотків за користування кредитом, а саме: їх розмір і порядок нарахування, тобто сторони у розумінні цивільного законодавства не погодили розмір та підстави стягнення відсотків.

Колегія суддів вважає, що правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://а-bank.com.ua/ terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві погодженої домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяги з Умов та правил надання банківських послуг ПАТ «Акцент-Банк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обставин, викладених в позовній заяві.

Отже, погоджуючись з доводами скарги, апеляційний суду вважає, що відсутні підстави вважати, що АТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_1 обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за користування кредитними коштами.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569 св 20) є безпідставним, оскільки Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі 393/126/20 відступив від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові № 284/157/20-ц про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, позивачем до відзиву на апеляційну скаргу надано банківську виписку за період 17.01.2013 по 05.02.2025, проте вказаний доказ не підлягає долученню до матеріалів справи та дослідженню апеляційним судом, з огляду на наступне.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначені частиною 1 статтею 367 ЦПК України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на сторін обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог.

Згідно зі ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 3 статті 367 ЦПК України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів зауважує, що відзив на апеляційну скаргу не містить обґрунтованих обставин та доказів неможливості подання вказаного доказу у встановлений законом строк, об`єктивних перешкод неможливості подання доказу до суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено, тому долучення нових доказів на стадії апеляційного перегляду суперечитиме принципу змагальності.

Крім того, за усталеною практикою Верховного Суду на стадії апеляційного перегляду справи інша ніж заявник сторона може подати нові докази для спростування доводів апеляційної скарги. Однак неприйнятно, коли, наприклад, суд першої інстанції відмовив банку у стягненні заборгованості у зв`язку з недоведеністю її розміру і банк долучає до апеляційної скарги нові докази, які не подавав до суду першої інстанції, щоб посилити свою позицію.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, який задовольнив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування кредитом, оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» та Тарифи користування кредитною карткою не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору, а висновки суду в цій частині про обґрунтованість позовних вимог є помилковими.

Натомість, в іншій частині про стягнення тіла кредиту у сумі 25260,97 грн рішення суду ґрунтується на правильному застосуванню судом норм матеріального права та ухвалене без порушень норм процесуального права, які є підставою для скасування такого, а доводи апеляційної скарги в цій частині цих правильних висновків не спростовують.

Звертаючись до суду із позовом банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом (тіло) станом на 24.08.2024 в сумі 25260,97 грн.

З розрахунку заборгованості за період з 17.01.2013 по 24.08.2024 року вбачається, що відповідач вносив кошти на погашення кредиту, що свідчить про користування кредитними коштами.

Також апеляційний суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, власного контррозрахунку чи доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про відсутність отримання коштів скаржником не надано.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому АТ «Акцент-Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Щодо доводів скарги, що Анкета-заява підписана ОСОБА_1 не 17.01.2013, а 21.02.2012, суд зазначає, що помилкове зазначення судом іншої дати не спростовує факт отримання кредиту ОСОБА_1 та користування кредитними коштами.

Доводи скарги, що ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про розгляд справи, а судом було ухвалено рішення після першої та єдиної неявки відповідача, апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У справі, що переглядається вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання: поштове повідомлення повернулося на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки. До судового засідання призначеного на 01.11.2024 о 10:00 год. відповідач не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. Разом з позовом позивач подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Отже, з дотриманням вимог ст. 280 ЦПК України судом першої інстанції ухвалено заочне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених обставин рішення суду в частині стягнення заборгованості за процентами не відповідає вимогам закону та суперечить обставинам, що мають значення для справи, має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, тому апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині стягнення процентів із ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, в іншій частині рішення суду ґрунтується на вимогах закону.

Вказане має наслідком зміни резолютивної частини рішення та зменшення стягнутої з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором та часткове задоволення позову і стягнення з відповідача заборгованості з 41911,03 грн до 25260,97 грн та викладення мотивувальної частини рішення в наведеній частині щодо стягнення відсотків в редакції цієї постанови.

Згідно з частиною першою, пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подачу позовної заяви АТ «Акцент-Банк» сплатило судовий збір у розмірі 3028 грн, ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги сплатив 3633,60 грн.

Позов задоволено частково, що становить 60,27% (25260,97х100%:41911,03) від загальної ціни позову, а отже з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1824,97 гривень, за подання апеляційної скарги з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1443,62 грн, тому шляхом взаємозарахування з відповідача на користь позивача належить до стягнення 381,34 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника Племениченко Антоніни Валеріївни задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2024 року змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості з 41911,03 грн до 25260,97 грн та змінивши мотивувальну частину рішення щодо стягнення відсотків в редакції цієї постанови.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, 11) судовий збір в сумі 381,34 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Дата складення повного тексту постанови - 29 вересня 2025 року

Судді: М.В. Назарова

В.А. Коновалова

В.В. Кострицький