Провадження № 2н/932/1607/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

23 вересня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Татарчук Л.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюче спеціалізоване підприємство «Наше місто» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та судового збору з ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюче спеціалізоване підприємство «Наше місто» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та судового збору.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу, подані документи, вважаю необхідним відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст.163, п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; а також до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно до поданої заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюче спеціалізоване підприємство «Наше місто» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, за період з 01.01.2023 року по 01.09.2025 року.

До заяви в якості доказів вказаних обставин, долучені: розрахунок боргу за період з 01.11.2023 року по 01.08.2025 року по особовому рахунку.

Однак, боржник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто за період стягнення заборгованості був неповнолітньою особою.

Відповідно п.5 ч.2 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу повинна містити перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Крім того, у відповідності ст. 32 ЦК України фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку); самостійно укладати договір про отримання електронних довірчих послуг.

До того ж, неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників.

На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування.

Проте, у порушення ст. 163 ЦПК України заявником не надано доказів щодо того хто може виступати законним представником неповнолітнього ОСОБА_1 на час звернення до суду.

У відповідності із вимогами ч.1 ст. 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Отже, із заяви про видачу судового наказу вбачається, що ОСОБА_1 , був неповнолітнім у період, за який заявник просить стягнути заборгованість за договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, а тому не може нести відповідальності за даними зобов`язаннями, а докази у справі того, що законним представником на час стягнення заборгованості неповнолітнього є його близькі родичі суду не надано.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюче спеціалізоване підприємство «Наше місто» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.165, 260, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюче спеціалізоване підприємство «Наше місто» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку потягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.О. Татарчук