Справа №443/1604/25
Провадження №2-о/443/98/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

23 вересня 2025 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

встановив:

Представник заявниці ОСОБА_1 , адвокат Ігольніков С.В., звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу диплому серія НОМЕР_1 , який виданий 22.07.1978 середнім професійно-технічним училищем №33 м. Львова, в якій її ім`я зазначено як « ОСОБА_2 » та встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка заведена відділом кадрів Львівського заводу телеграфної апаратури 31.07.1978 та в якій ім`я російською мовою зазначено як « ОСОБА_3 ».

Відповідно до ч. 3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Таким чином, заява про встановлення факту повинна відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина третя статті 294 ЦПК України).

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб обумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав (постанова Верховного Суду у справі № 638/4/19 від 07 квітня 2020 року, провадження № 61-18132св19).

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави.

Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суд, залежно від мети встановлення юридичного факту, зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи чи органи державної влади можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи.

Залучення до участі у справі окремого провадження всіх заінтересованих осіб має важливе значення, оскільки допомагає суду уникнути ухвалення незаконного рішення та виключити можливість появи в майбутньому конкуруючого рішення з іншою заінтересованою особою, а також має на меті повно і всебічно дослідити всі обставини справи.

Вирішуючи питання про те, яка саме заінтересована особа повинна бути притягнута до участі у справі окремого провадження, крім вищезазначеного, слід також враховувати і взаємовідносини із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх інтереси та (або) обов`язки.

Так висновки наведені у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 686/11198/22.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Всупереч зазначеним вимогам заявницею ОСОБА_1 у заяві не вказано конкретної мети, для якої їй необхідно встановити дані юридичні факти.

Звертаючись до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявницею не зазначено жодної заінтересованої особи.

Таким чином, заявниці необхідно визначити правильний суб`єктний склад заінтересованих осіб з урахуванням тих юридичних фактів, про встановлення яких заявниця звернулася до суду, та надати суду нову редакцію заяви, виконавши при цьому вимоги пункту 2 частини першої статті 177 ЦПК України.

При вирішенні питання про прийняття заяви та відкриття провадження у справі суддя перевіряє відповідність поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту.

Згідно положень ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заявник зазначає, що є розбіжності в написанні імені в дипломі серія НОМЕР_1 , який виданий 22.07.1978 середнім професійно-технічним училищем №33 м. Львова та трудовій книжці серії НОМЕР_2 , яка заведена відділом кадрів Львівського заводу телеграфної апаратури 31.07.1978 з її ім`ям в інших правовстановлюючих документах.

Як слідує з п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 (п. 6 ч. 1 ст. 315) ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Як вбачається із заяви заявниця ОСОБА_1 на даний час внести зміни до диплому серія НОМЕР_1 , який виданий 22 липня 1978 року середнім професійно-технічним училищем №33 м.Львова, в якій її ім`я зазначено, як " ОСОБА_2 " не може, як і не може нести зміни до її трудової книжки, так останній роботодавець ліквідований.

Разом з тим, до заяви не долучено доказів що заявниця або її представник звертались у середнє професійно-технічне училище №33 м. Львова з заявою про внесення виправлень до диплому серія НОМЕР_1 , який виданий 22.07.1978 та про відмову у внесенні таких, та немає доказів що середнє професійно-технічне училище №33 м. Львова було перейменовано, реорганізовано чи ліквідовано без правонаступництва.

Також в матеріалах справи не містяться доказів, що заявниця зверталась у Львівський завод телеграфної апаратури з заявою про внесення виправлень до трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка заведена відділом кадрів Львівського заводу телеграфної апаратури 31.07.1978 та в якій ім`я російською мовою зазначено як « ОСОБА_3 », та до заяви не долучено доказів, що даний завод було перейменовано, реорганізовано чи ліквідовано без правонаступництва.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про наявність підстав для залишення заяви ОСОБА_1 , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів без руху та надати їй строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.185 ЦПК України,-

постановив:

Заяву залишити без руху.

Надати заявнику строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити заявнику, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://gd.lv.court.gov.ua/sud1307/.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Р.Г. Равлінко