У Х В А Л А

Іменем України

19.09.2025 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Питель О.В.,

секретар судового засідання Войтюк В.М.,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича,

за участі: представника заявника Дудич Т.В.,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Барського районного суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. Скарга обґрунтована тим, що 30.11.2022 Барським районним судом Вінницької області було видано судовий наказ у справі № 125/1684/22 про стягнення із заявника на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.11.2022 та до досягнення дитиною повноліття. 05.10.2023 державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МІО (м. Київ) за вказаним судовим наказом було відкрито виконавче провадження № 72950120. На даний час виконавче провадження № 72950120 знаходиться на виконанні у головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Савчук К.П. Однак, про існування виконавчого провадження заявник дізнався з додатку «ДІЯ» тільки у листопаді 2023 року, водночас копію судового наказу від 30.11.2022 він не отримував та взагалі не був обізнаний щодо стягнення з нього аліментів.

Заявник вказав, що вони з ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 21.11.2010, який на час подання скарги не розірвано. З 2010 року він з ОСОБА_2 проживали разом та вели спільний побут. З серпня 2018 року заявник був змушений виїхати на роботу до міста Києва та влаштуватися працювати на підприємство КП «Київтеплоенерго». Працюючи у м. Києві, він кожні вихідні приїжджав до м. Бар та проводив час разом зі своєю дружиною та дитиною, залишав кошти готівкою для дружини та дитини. Вважає, що він у добровільному порядку утримував не тільки сина, а й всю родину, оскільки вони не були та не є розлучені, коли він приїжджав на вихідні, вони мешкали разом однією сім`єю, вели спільний побут та мали спільний бюджет, мали всі ознаки, притаманні родині. Крім того, що заявник залишав кошти готівкою, також перераховував їх на рахунок дружини матері їх спільної дитини, що підтверджується звітом за транзакціями з використанням/без використання БПК за період з 30.11.2022 по 30.11.2023 та платіжними інструкціями.

20.03.2024 заявник звернувся до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою, у якій просив здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 72950120 на підставі наданих квитанцій та надати розрахунок заборгованості із сплати аліментів за період з 08.11.2022 по теперішній час.

01.04.2024 заявник поштою отримав відповідь Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), у якій повідомлено, що сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Державний виконавець виконав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 29.02.2024 становить 48585,43 грн. Державний виконавець вказав, що зі змісту платіжних інструкцій, які долучив боржник до заяви (№ від 17.01.2023, № від 27.01.2023, № від 15.03.2023, № 90 від 03.04.2023, № 91 від 19.04.2023, № 53 від 29.04.2023, № від 17.05.2023, № 96 від 29.05.2023, № 42 від 29.05.2023, № 07 від 03.08.2023, № 24 від 17.08.2023, № 37 від 17.08.2023, № 44 від 07.09.2023, № 27 від 07.11.2023, № 31 від 22.11.2023 та № 09 від 22.11.2023), неможливо ідентифікувати (встановити) отримувача коштів, оскільки у платіжних інструкціях не вказано прізвище, ім`я, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків одержувача коштів; не зазначено призначення платежу, а тому неможливо встановити чи сплачувалися такі кошти як аліменти на підставі судового наказу Барського районного суду Вінницької області від 30.11.2022 № 125/1684/22, чи з іншою метою. Керуючись таким, державний виконавець вказав, що підстави для врахування вказаних вище платежів як сплату аліментів на підставі судового наказу відсутні.

Заявник вважає, що бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Савчука К.П., яка полягає у нездійснені перерахунку розміру заборгованості зі сплати аліментів на підставі наданих квитанцій, є неправомірною, суперечить висновкам Верховного суду, викладеним у постановах від 17.05.2023 у справі № 199/2951/21, від 26.05.2021 у справі № 569/11466/20, від 01.08.2019 у справі № 642/6906/16-ц і є протиправною.

На підставі викладеного заявник просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. щодо неврахування під час здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у межах виконавчого провадження № 72950120 поданих боржником квитанцій, та зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Особа, дії якої оскаржуються, - державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчук К.П. подав до суду відзив на скаргу, у якому зазначив, що розрахунок заборгованості обчислюється у автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Ураховуючи викладене, державним виконавцем обчислено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 29.02.2024 становить 48585,43 грн. 22.03.2024 до Відділу надійшла заява боржника про здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів, якою повідомляється, що боржник самостійно з 30.11.2022 по 30.11.2023 сплачував аліменти на рахунок матері дитини. До вказаної заяви боржник додав платіжні інструкції, а саме: № від 17.01.2023, № від 27.01.2023, № від 15.03.2023, № 90 від 03.04.2023, № 91 від 19.04.2023, № 53 від 29.04.2023, № від 17.05.2023, № 96 від 29.05.2023, № 42 від 29.05.2023, № 07 від 03.08.2023, № 24 від 17.08.2023, № 37 від 17.08.2023, № 4 від 07.09.2023, № 27 від 07.11.2023, № 31 від 22.11.2023 та № 09 від 22.11.2023. Проте, із наданих платіжних інструкцій неможливо ідентифікувати (встановити) отримувача коштів, оскільки у платіжних інструкціях не вказано прізвище, ім`я, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків одержувача коштів; не зазначено призначення платежу, а тому неможливо встановити чи сплачувалися такі кошти як аліменти на підставі судового наказу Барського районного суду Вінницької області від 30.11.2022 № 125/1684/22, чи з іншою метою, тому державний виконавець вважав, що підстави для врахування наведених платежів як сплату аліментів відсутні. Окремо звернув увагу суду, що відповідно до частини четвертої статті 19 Закону сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Відповідно до частини третьої статті 26 Закону у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати. Аналогічні за змістом приписи містяться у пункті третьому розділі ІІІ Інструкції. Проте, стягувач у заяві про примусове виконання рішення (чи в будь якій іншій заяві) не вказував інформацію про часткове самостійне виконання (на думку боржника) виконавчого документу, а саме про отримання аліментів на підставі судового наказу Барського районного суду Вінницької області від 30.11.2022 № 125/1684/22, поза межами виконавчого провадження. Ураховуючи викладене, державний виконавець просив відмовити у задоволенні скарги повністю.

12.06.2025 представник заявника ОСОБА_4 подала до суду додаткові пояснення у справі, у яких зазначила, що оскільки під час судового засідання 29.05.2025 стягувач ОСОБА_2 спростовувала належність їй банківської картки за номером * НОМЕР_1 , на яку боржник у період з вересня 2022 року по листопад 2023 року перерахував кошти на загальну суму 34510 грн, то вони просять долучити до матеріалів скарги копії документів з виконавчого провадження № 72950120: заяву стягувача від 27.09.2023, де вказано реквізити рахунку та відповідна довідка з реквізитами для перерахування їй аліментів (АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 ). Окрім цього, до пояснень представник долучила скріншот повідомлення із застосунку «Viber» від 17.08.2023, де стягувач у черговий раз повідомляє номер картки для перерахування коштів НОМЕР_2 та вказує, що того ж дня - 17.08.2023 з рахунку ОСОБА_1 було здійснено переказ на суму 2000 грн на вказаний вище номер картки (виписка з особового рахунку з 01.08.2022 по 30.11.2023 додається). Як вбачається з виписки з особового рахунку з 01.08.2022 по 30.11.2023, виданої АТ «Перший Український міжнародний банк», у зазначений період з рахунку ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_4 ) на картковий рахунок НОМЕР_5 було перераховано кошти на загальну суму 34 510,00 грн наступними переказами: 1) 20.09.2022 - 2 000,00 грн 2) 10.10.2022 - 2 510,00 грн 3) 30.11.2022 - 5 000,00 грн 4) 17.01.2023 - 2 000,00 грн 5) 27.01.2023 - 5 000,00 грн 6) 15.03.2023 - 2 000,00 грн 7) 17.05.2023 - 3 000,00 грн 8) 29.05.2023 - 3 000,00 грн 9) 17.08.2023 - 2 000,00 грн 10) 07.09.2023 - 3 000,00 грн 11) 07.11.2023 - 3 000,00 грн 12) 22.11.2023 - 2 000,00 грн. Всього: 34510 грн. Інформація, зазначена у виписці за особовим рахунком з 01.08.2022 по 30.11.2023 відповідає інформації, зазначеній у платіжних інструкціях, доданих до скарги. Щодо переказів, які здійснювалися з рахунку ОСОБА_1 на картку CARD* НОМЕР_6 , то представник зазначила, що ці перекази Михайленко О.П. проводив на рахунок, який стягувач відкрила в інтересах сина. Кошти перераховувалися для задоволення дрібних побутових потреб ОСОБА_3 . І, наразі, ОСОБА_1 не наполягає на врахування зазначених коштів (загальна сума по 7 переказам складає 2400 грн) у рахунок сплати аліментів, стягнутих судовим наказом Барського районного суду Вінницької області від 30.11.2022 № 125/1684/22. Зазначила, що ОСОБА_1 регулярно у період з 01.09.2022 по 30.11.2023 здійснював перекази за реквізитами, наданими ОСОБА_2 на утримання спільного сина ОСОБА_3 , тому просили скаргу задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги скарги підтримала, просила суд її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 , представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державний виконавець Савчук К.П. у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про день та час розгляду скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Ураховуючи наведені вище положення цивільного процесуального законодавства, суд вважає за можливе провести розгляд скарги.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги, з огляду на таке.

Судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 72950120 з виконання судового наказу Барського районного суду Вінницької області № 125/1684/22 від 30.11.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.11.2022 та до досягнення дитиною повноліття.

20.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою, у якій він просив здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 72950120 на підставі наданих квитанцій. У заяві вказав, що з 08.11.2022 аліменти на утримання ОСОБА_3 ним перераховувалися на рахунок матері, що підтверджується звітом за транзакціями з використанням/без використання БПК за період з 30.11.2022 по 30.11.2023 та платіжними інструкціями: № від 17.01.2023, № від 27.01.2023, № від 15.03.2023, № 90 від 03.04.2023, № 91 від 19.04.2023, № 53 від 29.04.2023, № від 17.05.2023, № 96 від 29.05.2023, № 42 від 29.05.2023, № 07 від 03.08.2023, № 24 від 17.08.2023, № 37 від 17.08.2023, № 44 від 07.09.2023, № 27 від 07.11.2023, № 31 від 22.11.2023 та № 09 від 22.11.2023. До вказаної заяви боржником додано копії вказаного вище звіту за транзакціями та платіжних інструкцій.

Листом начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 15601/27.10-24 від 28.03.2024, ОСОБА_1 було повідомлено, що із наданих платіжних інструкцій неможливо ідентифікувати (встановити) отримувача коштів, оскільки у платіжних інструкціях не вказано прізвище, ім`я, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків одержувача коштів; не зазначено призначення платежу, а тому неможливо встановити чи сплачувалися такі кошти як аліменти на підставі судового наказу Барського районного суду Вінницької області від 30.11.2022 № 125/1684/22, чи з іншою метою. Ураховуючи викладене, у державного виконавця відсутні підстави для врахування вказаних вище платежів як сплату аліментів на підставі судового наказу Барського районного суду Вінницької області від 30.11.2022 № 125/1684/22.

Згідно з даними звіту за транзакціями з використанням/без використання БПК, згідно з даними якого ОСОБА_1 на карту CARD* НОМЕР_1 були перераховані кошти, а саме: 20.09.2022 - 2 000,00 грн; 10.10.2022 - 2 510,00 грн; 30.11.2022 - 5 000,00 грн, та платіжні інструкції, згідно з даними яких ОСОБА_1 на карту CARD* НОМЕР_1 були перераховані кошти, а саме: 17.01.2023 - 2 000,00 грн; 27.01.2023 - 5 000,00 грн; 15.03.2023 - 2 000,00 грн; 17.05.2023 - 3 000,00 грн; 29.05.2023 - 3 000,00 грн; 17.08.2023 - 2 000,00 грн; 07.09.2023 - 3 000,00 грн; 07.11.2023 - 3 000,00 грн; 22.11.2023 - 2 000,00 грн та на карту CARD*9491: 03.04.2023 300,00 грн; 19.04.2025 250,00 грн; 29.04.2025 500,00 грн; 29.05.2023 400,00 грн; 03.08.2023 300,00 грн; 17.08.2023 300,00 грн; 22.11.2023 350,00 грн, що також підтверджується випискою за рахунком ОСОБА_1 (IBAN НОМЕР_4 ) з 01.08.2022 по 30.11.2023.

Відповідно до даних копії заяви стягувача ОСОБА_2 від 27.09.2023, на якій наявна відмітка про реєстрацію у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач повідомляє виконавцю реквізити рахунку для переказу аліментів: IBAN НОМЕР_7 , рахунок НОМЕР_8 . До заяви долучено довідку за реквізитами у АТ КБ «ПриватБанк» номер рахунку для поповнення НОМЕР_2 ; для поповнення в інших українських банках: рахунок НОМЕР_8 , НОМЕР_7 .

Крім того, представником скаржника долучено скріншот із особистої переписки у додатку «Viber» від 17.08.2023, де стягувач повідомляє номер картки для перерахування коштів НОМЕР_2 . Згідно з даними виписки з особового рахунку скаржника вбачається, що того ж дня - 17.08.2023 з його рахунку було здійснено переказ на суму 2000 грн на вказаний вище номер картки, що додатково свідчить про належність рахунку стягувачеві та перерахування коштів боржником.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 447 ЦПК України).

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 4 Розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, передбачено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих зі: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 СК України.

Розглядаючи скаргу, відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 569/11466/20 зроблений висновок, що державний виконавець повинен урахувати кошти, сплачені боржником на користь стягувача, оскільки чинне законодавство не передбачає ні права, ні обов`язку державного виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача чи не враховувати копії квитанцій.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 642/6906/16-ц (провадження № 61-26229св18), від 18.11.2020 у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-7500св20).

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, на підставі викладеного, ураховуючи, що боржником були надані копії квитанцій про здійснення платежів з 30.11.2022 по 30.11.2023 на рахунок стягувача, за судовим наказом аліменти стягнуто починаючи з 08.11.2022, у державного виконавця не було підстав їх не враховувати, тому суд вважає необхідним задовольнити скаргу у частині здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів у межах виконавчого провадження № 72950120 з урахуванням сплачених боржником сум: 1) 20.09.2022 - 2 000,00 грн; 2) 10.10.2022 - 2 510,00 грн; 3) 30.11.2022 - 5 000,00 грн; 4) 17.01.2023 - 2 000,00 грн; 5) 27.01.2023 - 5 000,00 грн; 6) 15.03.2023 - 2 000,00 грн; 7) 17.05.2023 - 3 000,00 грн; 8) 29.05.2023 - 3 000,00 грн; 9) 17.08.2023 - 2 000,00 грн; 10) 07.09.2023 - 3 000,00 грн; 11) 07.11.2023 - 3 000,00 грн; 12) 22.11.2023 - 2 000,00 грн. Усього: 34 510,00 грн.

У частині врахування до перерахунку заборгованості семи платежів на карту CARD*9494 на загальну суму 2400,00 грн, суд дійшов висновку, що слід відмовити, оскільки заявник не підтвердив належність даної банківської картки стягувачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича щодо неврахування під час здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у межах виконавчого провадження № 72950120 поданих боржником квитанцій неправомірною.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у межах виконавчого провадження № 72950120 з урахуванням сплачених боржником сум: 1) 20.09.2022 - 2 000,00 грн; 2) 10.10.2022 - 2 510,00 грн; 3) 30.11.2022 - 5 000,00 грн; 4) 17.01.2023 - 2 000,00 грн; 5) 27.01.2023 - 5 000,00 грн; 6) 15.03.2023 - 2 000,00 грн; 7) 17.05.2023 - 3 000,00 грн; 8) 29.05.2023 - 3 000,00 грн; 9) 17.08.2023 - 2 000,00 грн; 10) 07.09.2023 - 3 000,00 грн; 11) 07.11.2023 - 3 000,00 грн; 12) 22.11.2023 - 2 000,00 грн. Усього: 34 510,00 грн.

У іншій частині вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24.09.2025.

Суддя