Справа № 478/909/25 Провадження № 2/478/433/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року. смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого судді Іщенко Х.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Крюкової О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі - ТОВ «Юніт Капітал», Банк, позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 92137,50 грн., судового збору у розмірі 2422,40 та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що 17.04.2024 року між відповідачем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір (договір кредитної лінії) № 254412508 у формі електронного документу з використанням електронного електронного підпису позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора TEDZ-6897.

Згідно п. 2.1 Договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 19500 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Відразу після вчинених дій Відповідача, 17.04.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 19500,00 грн. на її банківську карту № НОМЕР_1 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідачка прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до Договору Сторони погодили наступні умови кредитування: згідно із п. 8.3 кредитного договору № 254412508 від 17.04.2024 року та отримання першого Траншу за цим Договором Базова процентна ставка складає 2,50 відсотків в день від суми залишку Кредиту за кожний день користування ним, що становить 912,50 відсотків річних. У разі отримання додаткових Траншів за цим договором в період з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року, Базова процентна ставка складає 1,5 % за день користування таким Траншем. У разі отримання додаткових Траншів за цим договором після 21.08.2024 року Базова процентна ставка яка використовується для нарахування кредитів становить1 % за день користування таким Траншем. Загальний розмір Кредиту (кредитний ліміт) 19500,00 грн., строк кредитування 1826 днів х 100 % = 2,50 відсотків в день.

Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 289 від 18.06.2024 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 92137,50 грн. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 року по 31.12.2024 рік.

19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 19/1224-01. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, які зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 19.12.2024 року до Договору факторингу № 19/1224-01 від 19.12.2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 92137,50 грн.

04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників б/н від 04.06.2025 року за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 92137,50 грн.

Відповідачка умови договору не виконала та не повернула кошти і проценти за користування позиченими коштами. Посилаючись на вище зазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість в повному обсязі, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 01.08.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

26.08.2025 року від представника відповідача адвоката Мартинової Наталії Юріївни, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволені заявлених позовних вимог в повному обсязі. Зазначили, що позивачем не надано до позовної заяви як акцепту так і оферти на укладання договору кредитної лінії та доказів підписання зазначених документів. Вважають що таким чином між сторонами не було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору. Також зазначають, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти, таким чином відсутні докази того, що первісним кредитором були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок відповідачки, оскільки відсутні будь які первісні бухгалтерські документи. Крім того, розрахунки заборгованості складені самими кредиторами, а тому не можуть бути належними та допустимими доказами розміру кредитної заборгованості.

Також зазначають, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги. Таким чином вважають, що на час укладання договору факторингу від № 28/1118-01 від 28.11.2018 року у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було відсутнє право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором, який станом на 28.11.2018 року ще не був укладений. За вказаних обставин вважають що право вимоги не могло бути відступлено до подальших кредиторів.

Стосовно фактичного розміру заборгованості за процентами зазначають, що первісним кредитором неправомірно встановлено денну процентну ставку в розмірі 2,5 %, замість імпертавно встановленої та визначеної законодавством 1 % нарахування відсотків поза межами строку надання позики. Таким чином за їхніми розрахунками заборгованість за процентами складає 5850,00 грн (19500 грн. * 1 % * 30 днів). Вказані розрахунки на думку суду що позивач фактично не заперечуючи факту виникнення та існування кредитних відносин (укладання кредитного договору № 254412508 від 17.04.2024 року з первісним кредиторолм - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»).

З уразуванням викладеного також просили стягнути з позивача витрати на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

01.09.2025 року представником позивача ТОВ «Юніт Капітал» була надана відповідь на відзив, яка за своїм змістом по суті є більш розширеним викладенням позовної заяви, викладених обставин та аргументацією заявлених позовних вимог а також посилання на судову практику по данній категорії справ. Зокрема була наведена аргументація щодо укладання кредитного договору, а саме: направлення оферти, ідентифікації боржника, використання ним електронного підпису, перерахування кредитних коштів, відступлення права вимоги.

01.09.2025 року від представника відповідача адвоката Мартинової Н.Ю. надійшло заперечення (на відповідь на відзив), який за своєю суттю та змістом відповідає наведеним аргументам, викладених у відзові на позовну заяву.

Також 01.09.2025 року представником позивача ТОВ «Юніт Капітал», порядку ст. 43, п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України була надана заява, в якій позивач, користуючись наданим йому правом на збільшення/зменшення розміру позовних вимог, з урахуванням проведенного ним аналізу нарахованих відсотків за кредитним договором, просить зменшити розмір позовних вимог та вважати їх наступними:

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 254412508 від 17.04.2024 року у розмірі 48165,00 грн., який враховуючі незмінне тіло кредиту складається з наступного, - 19500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 28655,00 грн. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» судові витрати, а саме, - судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Представник позивача у позовній заяві надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідач, представник позивача в судове засідання не з`явивились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача, відповідач та представник відповідача не з`явилися до зали судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 17.04.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії (далі кредитний договір) № 254412508 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим персональним ідентифікатором № TEDZ-6897.

Згідно п. 2.1 Договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 19500 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Відповідно до вимог п. 8.1 Договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом. Інших витрат Позичальника Договором не передбачено.

Згідно умов Договору проценти за користування кредитом нараховуються в наступному порядку:

Відповідно п. 8.3 Договору, на момент укладення цього Договору та отримання першого Траншу за цим Договором Базова процентна ставка складає 2,50 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 912,50 відсотків річних. У разі отримання додаткових Траншів за цим Договором в період з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року, Базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в абзаці 3 пункту 17 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, що складає 1,5% за день користування таким Траншем. У разі отримання додаткових Траншів за цим Договором після 21.08.2024 року Базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в частині 5 статті 8 Закону, що складає що складає 1% за день користування таким Траншем.

Пунктом 8.4 Договору передбачено, що для суми Кредиту отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 34125,00 грн. та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 14625 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 19500 грн 00 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована : гідно методики Національного банку України, з припущення користування Кредитом протягом Дисконтного періоду зі сплатою процентів за Базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 90465,53 відсотків річних. Денна процентна ставка, за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті 8 Закону, розраховується наступним чином: загальні витрати за користування Загальним розміром Кредиту за весь строк кредитування: 890175,00 грн) / (Загальний розмір Кредиту (Кредитний ліміт): 19500 грн 00 коп.) / (строк кредитування: 1826 днів) х 100% = 2,50 відсотків в день.

П. 8.5 Договору: за умови повного дострокового погашення всієї суми Кредиту за всіма отриманими Траншами протягом 6 (шести) календарних днів після дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, Кредитодавець зобов`язаний зменшити зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування Кредитом наступним чином:

8.5.1 За період від дати видачі першого Траншу до 17.05.2024 р. (включно) розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за процентною ставкою 0,40 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 146,00 (сто сорок шість) відсотків річних (Дисконтна процентна ставка);

8.5.2 У разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів або здійснить Поновлення дисконтного періоду, на період після 17.05.2024 р. розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за ставкою 1,25 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 456,25 відсотків річних (індивідуальна процента ставка). Кредитодавець має право зменшити розмір Індивідуальної процентної ставки у наступних періодах Пролонгації, зокрема у разі отримання Позичальником від кредитодавця та введення в Особистому кабінеті спеціального набору символів (промокоду), які дають право на отримання додаткової знижки на Індивідуальну процентну ставку.

Згідно з копією довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) уклала договір № 273030450 від 17.04.2024 року (10:24:17) на суму кредиту 19500,00 грн., строк кредитування: 30 (тридцять) днів, процентна ставка: 2,50 % в день, заявка на кредит подана 17.04.2024 року, о 10:22 год., одноразовий ідентифікатор № TEDZ-6887, відправлено позичальнику 17.04.2024 року о 10:24:17 год. на номер телефону НОМЕР_3 , Електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікатор введено позичальником/відправлено Товариству 17.04.2023 року о 10:24:31 год., перерахування грошових коштів позичальнику 17.04.2024 року о 11.24.31 год.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своє грошове зобов`язання та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 19500,00 гривень, шляхом переказу на платіжну картку № 4149-49XX-XXXX-4469 (термін дії: 01.2028), що підтверджено платіжним дорученням № 1fbc1995-8b67-4243-aab-af4679b99064 від 17.04.2024 року.

Згідно розрахунку заборгованості виданого ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором № 254412508 від 17.04.2024 року, заборгованість за вказаним кредитним договором становить 59475,00 гривень, з яких: 19500,00 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту; 30225,00 гривень - сума заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом, 9750 гривень - неустойка зо договором.

Згідно з копією договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт), було укладено договір про те, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до копії додаткової угоди № 19 від 28 листопада 2019 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2020 року включно.

31.12.2020 року між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01.

Відповідно до додаткової угоди № 27 від 31.12.2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно.

Відповідно до додаткової угоди № 31 від 31.12.2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2023 року включно, а згідно з додатковою угодою № 32 від 31.12.2023 року, строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжено до 31.12.2024 року.

Згідно з копією реєстру прав вимоги № 289 від 18 червня 2024 року, ОСОБА_1 , яка вказана в реєстрі за № 717, загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) якої за кредитним договором від 17 квітня 2024 року № 254412508 становила 49725,00 гривень, з яких: 19500,00 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту; 30225,00 гривень - сума заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом.

Згідно договору факторингу № 19/1224-01 від 19 грудня 2024 року, між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (Фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт), укладено договір про те, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно з реєстром прав вимоги № 1 від 19 грудня 2024 року, ОСОБА_1 , яка вказана в реєстрі за № 193, загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) якої за кредитним договором від 17 квітня 2024 року № 254412508 становила 101887,50гривень, з яких: 19500,00 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту; 72637,50 гривень - сума заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом (з урахуванням донарахованих відсотків згідно умов договору, нарахованих до кінця строку Договору) та 9750,00 грн. неустойки (пені) за договором.

Згідно договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (Клієнт), укладено договір про те, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до копії реєстру боржників до договору факторингу б/н, від 04 червня 2025 року, ОСОБА_1 , яка включена до реєстру боржників за реєстровим номером 12339, загальна заборгованість ОСОБА_1 , за кредитним Договором від 14 квітня 2024 року № 254412508 становить 101887,50гривень, з яких: 19500,00 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту; 72637,50 гривень - сума заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом та 9750,00 грн. неустойки (пені) за договором.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором стало підставою для звернення нового кредитора - ТОВ «Юніт Капітал» з даним позовом до суду.

Згідно розрахунку заборгованості виданого ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором № 254412508 від 17.04.2024 року та виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 254412508, виданої ТОВ «Юніт Капітал», заборгованість за вказаним кредитним договором становить 101887,50 гривень, з яких: 19500,00 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту; 72637,50 гривень - сума заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом.

Встановивши наведені обставини, суд керується наступним.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За правилами частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір був укладений сторонами в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що договір кредиту між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позики, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор, який остання використала для підтвердження підписання договору кредиту.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов'язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що було укладено кредитний договір, умови якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» були виконані. Однак відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором щодо повернення кредитних коштів не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість згідно розрахунку позивача, який відповідає умовам, передбаченими в договорі та є узгодженим між сторонами, а також сумам, отриманим відповідачем.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

Частиною першою статті 1077 та ст. 1078 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання перед фактором.

Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач ТОВ «Юніт Капітал» у передбаченому законом порядку набуло право вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором.

Таким чином, суд дійшов висновку, що докази про отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів від первісного кредитора, які містяться в матеріалах справи, є належними та допустимими та підтверджують виникнення кредитних відносин між сторонами.

Суд вважає, що представник позивача надав належні та допустимі докази про факт невиконання відповідачем узятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 254412805 від 17.04.2024 року щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту.

01.09.2025 року представником позивача ТОВ «Юніт Капітал», порядку ст. 43, п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України була надана заява, в якій позивач, користуючись наданим йому правом на збільшення/зменшення розміру позовних вимог, з урахуванням проведенного ним аналізу нарахованих відсотків за кредитним договором, просить зменшити розмір позовних вимог, а саме - вважати загальну заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 254412508 від 17.04.2024 року у розмірі 48165,00 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» обґрунтовані та, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 01.09.2025 року, підлягають задоволенню, а саме, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 48165,00 грн., яка складається з: 19500 заборгованості за тілом кредиту, - 28655,00 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредиту. Стягнення заборгованості за штрафними санкціями - неустойкою (пенею) позовні вимоги не містять.

Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.

Частиною першоюстатті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з частинами першою - шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини восьмоїстатті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що розгляд справи було постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини восьмоюстатті 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Згідно з пунктом 4 частини першоїстатті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу представник позивача надав суду копію договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року з додатком № 1 (протокол погодження вартості послуг), копію додаткової угоди № 89 до Договору, копію акта прийому-передачі наданих послуг на суму 7000 грн.

Проаналізувавши надані представником позивача документи, що підтверджують витрати позивача на правничу допомогу у цій справі, виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності, суд вважає, що розмір вказаних витрат слід стягнути у розмірі 7000 грн. Стягнення витрат на правничу допомогу у вказаній сумі суд вважає цілком співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а понесення таких витрат підтвердженими належними доказами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

З огляду на вищевикладене, суд стягує з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст.141, 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 384-385 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 254412508 від 17.04.2024 року у розмірі 48165 (сорок вісім тисяч сто шістдесят п`ять) грн., з яких: 19500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. - заборгованість за тілом кредиту; 28655 (двадцять вісімсім тисяч шістсот шістдесят п`ять) грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі двадцять дві) грн. 40 (сорок) коп. та витрати на професійну правничу допомогу в суммі 7000 (сім) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місце знаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, 4, літера А, офіс 10, .

відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Х.В. Іщенко