Справа 206/3280/25
Провадження 2/206/1958/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Глущенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2025 до суду надійшла вказана позовна заява, яка обґрунтована тим, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 у період з 14 лютого 2009 року. На сьогоднішній день подружжя знаходиться у процесі розірвання шлюбу (справа № 297/4395/24). В шлюбі у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 29 квітня 2025 року ОСОБА_1 виїхала разом із сином до Республіки Польщі, який мешкає разом із нею, а відповідач ОСОБА_5 залишився в Україні з сином ОСОБА_6 та донькою ОСОБА_7 . На сьогоднішній день позивач не має заробітку, оскільки тільки переїхала до іншої країни, жодної допомоги ще не отримала, тому доходи відсутні. На утримання дитини вона бажає стягувати з боржника аліменти у розмірі 1/4 доходу. Враховуючи вищевикладене, представник позивача ОСОБА_8 просила стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягнути з відповідача понесені витрати позивачем на правничу допомогу в сумі 2 500,00 гривень.

10 вересня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_9 надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що позивач слушно зазначає, що у сторін є троє дітей, які не досягли повноліття, при цьому, тільки найменший син проживає разом з позивачкою. Суттєвим є той факт, що відповідач у даній справі несе набагато більший тягар утримання спільних дітей, адже на його фактичному утриманні двоє дітей, при цьому він добивається також визначення місця проживання і меншого сина разом з ним, і йому навіть і у голову б не прийшла думка про стягнення аліментів з дружини, поки вона сама не подала заяву про стягнення аліментів уже з нього. З цих обставин, він просить суд у задоволенні позову ОСОБА_10 відмовити, адже вона сама не платить жодних аліментів на утримання старших дітей. Крім того, відповідачем подано позовну заяву про стягнення аліментів з ОСОБА_10 , яка уже неодноразово відкладалась, однак відповідач зі своїм представником переконані, що недоцільно вирішувати дані цивільні справи окремо, а слід об`єднати такі справи, адже слід буде здійснити взаємозарахування стягнутих коштів для недопущення зловживань з боку ОСОБА_10 , а також для більшої логічності та спрощення виконавчого (виконавчих) проваджень. Окремо того, описова та мотивувальна частини позовної заяви є некоректними, адже у позові зазначено, що « ОСОБА_10 виїхала з сином», «син мешкає разом зі стягувачем», однак чітко не зазначає, який саме син з нею проживає, адже у сторін, як було зазначено вище, є два сини. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, а також об`єднати цивільну справу № 206/3280/25 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з цивільною справою № 206/2717/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_10 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 16 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, 23 вересня 2025 року від представника позивача ОСОБА_8 до суду надійшла заява, в якій вона зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також просила проводити розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Крім того, в заяві представник позивача зазначила, що просить залишити без розгляду раніше подане клопотання про витребування доказів, а також об`єднання цивільної справи № 206/3280/25 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з цивільною справою № 206/2717/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_10 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є не актуальним, оскільки по справі № 206/2717/25 вже ухвалено рішення суду від 09 вересня 2025 року.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, причини неявки до суду не повідомили, однак, в справі наявний відзив на позовну заяву в якому булла викладена позиція сторони відповідача щодо предмету позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 лютого 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_12 », про що Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 51 (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у сторін народився син ОСОБА_3 , батьками якого зазначені: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1321 (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_6 у сторін народилася донька ОСОБА_4 , батьками якої зазначені: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 514 (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_7 у сторін народився син ОСОБА_5 , батьками якого зазначені: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 465 (а.с. 17).

Рішенням Самарського районного суду міста Дніпра від 09 вересня 2025 року по справі № 206/2717/25 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх її заробітків (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 19 травня 2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Таким чином, клопотання представника відповідача ОСОБА_9 викладеного у відзиві на позовну заяву про об`єднання справи № 206/3280/25 та справи № 206/2717/25 на даний час не підлягає задоволенню, оскільки по справі № 206/2717/25 вже ухвалено рішення від 09.09.2025 року про стягнення аліментів.

За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України, батьки мають рівні права та обов`язки по догляду за дитиною, незалежно від того були вони у шлюбі між собою чи ні.

Так, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд повинен врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

З аналізу положень ч. 2 ст. 84 та ч. 3 ст. 181 СК України вбачається, що право на отримання аліментів має виключно той з батьків, з ким проживає дитина та хто бере більш активну участь у її вихованні.

З огляду на те, що належними доказами, дослідженими під час розгляду справи підтверджується факт того, що малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_1 в Республіці Польша та вказані обставини фактично не заперечуються представником відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Враховуючи вищевикладені обставини, дослідивши матеріали справи, суд враховує передбачений законом мінімум на дитину відповідного віку і ту обставину, що обов`язок утримання дитини покладається в рівній мірі на обох батьків, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів, на думку суду, забезпечить першочергові потреби дитини і буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України.

Отже, з урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 13 червня 2025 року.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3. ст. 133 ЦПК України).

Положеннями частин 1 та 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

До матеріалів справи долучено розрахунок витрат за правничу допомогу від 05 травня 2025 року до договору № 28/25 від 01 квітня 2025 року, укладеного між адвокатом Ілющенко А.А. та ОСОБА_1 , з якого вбачається, що 06 травня 2025 року адвокатом Ілющенко А.А. було надано послуги, а саме: складання та надіслання заяви до суду про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, а загальна вартість послуги 2 500,00 гривень.

Також, до матеріалів справи на підтвердження оплати правничої допомоги за договором № 28/25 від 01 квітня 2025 року долучено квитанцію до прибуткового касового ордера № 10 від 06 травня 2025 року виданого адвокатом Ілющенко А.А., що від ОСОБА_1 на підставі договору було отримано 2 500,00 гривень.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З огляду на те, що позивачем понесені витрати на правову допомогу в вигляді складання та надіслання до суду саме заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, а не позовної заяви, яка розглянута судом, а також за умов відсутності самого договору № 28/25 від 01 квітня 2025 року, яким визначено обсяг правової допомоги, суд приходить до висновку про відмову у стягнення цих витрат з відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10 - 13, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 13 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

У частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук