Справа № 291/554/25
Провадження №2/291/370/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 вересня 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Митюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кащук Л.С.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ружині Житомирської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області

про встановлення факту прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про продовження строк на прийняття спадщини. 27.06.2025 року позала заяву про зміну предмета позову та просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити факт прийняття нею спадщини її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с Заріччя Ружинського району Житомирської області.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Заріччя Ружинського (на даний час Бердичівського) району Житомирської області померла її мати ОСОБА_3 .

Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на належний її матері житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 .

Вона до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини своєї матері не зверталась, оскільки вважала, що в цьому не було сенсу так, як вона знала, що її мати залишила заповіт, яким заповіла все своє майно їй, і крім того вона прийняла її спадщину, вступивши в фактичне володіння її спадковим майном - обробляла город, білила будинок, що належав матері, періодично проживала у вказаному будинку, забрала собі особисті речі матері тощо.

На даний час, вона вирішила оформити право на спадщину своєї матері і з цією метою звернулась до державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину.

Проте надати нотаріусу довідку про те, що вона прийняла спадщину своєї матері, вступивши в фактичне володіння її спадковим майном, вона не може, оскільки на даний час такі довідки Ружинська селищна рада не видає.

З вказаних підстав у видачі свідоцтва про право на спадщину її матері нотаріусом було відмовлено в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

З врахуванням вказаного, вона вимушена звертатись до суду з відповідним позовом для захисту свого права на отримання спадщини за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_3 .

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі з підстав викладених в позові.

Представник відповідача Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, не заперечила щодо її задоволення.

Суд, вислухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06.05.1996 року відділом реєстрації актів цивільного стану у Ружинському районі Житомирської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №40 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Ружинським Райбюро ЗАГС 12.10.1947 року, де матір`ю ОСОБА_4 , значиться ОСОБА_3 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_3 виданого 07.06.1974 року ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_5 та після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_6 (а.с.11).

Відповідно до заповіту від 21 вересня 1995 р. ОСОБА_3 заповіла все своє майно своїй дочці ОСОБА_7 (а.с.12).

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 08.06.1995 року посвідченого Виконкомом Ружинської селищної Ради народних депутатів, вбачається, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_3 на праві особистої власності (а.с.13).

Згідно постанови державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори № 379/02-031 від 10.05.2025 року ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 було відмовлено у зв`язку з тим, що спадкоємець протягом зазначеного строку не подав заяву про прийняття спадщини. Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась (а.с.14).

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру наданої Ружинською державною нотаріальною конторою щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкова справа не заводилась (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 26.02.1953 року, матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значиться ОСОБА_3 (а.с.26).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , повторно виданого 25.09.2001 року, матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , значиться ОСОБА_3 (а.с.27).

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 25.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено запис за № 88 (а.с.28).

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 19.07.2022 року Ружинським відділом реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що зроблено запис за № 244 (а.с.29).

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_1 вона знайома з 2000 року і вона знає, що ОСОБА_11 хазяйка домогосподарства. Цей будинок у неї залишився після смерті матері. Вона два рази в рік білила хату, зробила веранду, вимощення кругом хати. Садить город. В хаті проживали два брати, але вони померли.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона ОСОБА_13 знає 50 років. Доглядала вона свою маму, потім доглядала своїх братів. Коли мама захворіла, два роки вона доглядала її, навіть покинула роботу і проживала з нею. Вона кожен тиждень приїжджала додому. Брати часто знаходилась без роботи і вона їх утримувала за свій рахунок. Вона поховала: маму, братів, чоловіка. Після їх смерті постійно доглядає будинок, подвір"я, город. І на даний час вона здійснює догляд за будинком.

Згідно з п.п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

З положень ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 вбачається, що для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема, наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово - будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтва про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Вимога ч. 2 ст. 315 ЦПК України вказує, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 12, 76, 77, 81, 82, 141, 259, 263, 265-268, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області про встановлення факту прийняття спадщини задовольнити..

Встановивти факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженкою с.Заріччя, Ружинського району Житомирської області, спадщини її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Заріччя Ружинського району Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_8 , жителька: АДРЕСА_2

відповідач: Ружинська селищна рада, місце знаходження: 13600, с-ще Ружин, вул..Соборна, 44, код ЄРДПОУ 04344707.

Повний текст рішення виготовлено 29.09.2025 року.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області О. В. Митюк