Справа № 361/2765/25
Провадження № 2/361/943/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

16 вересня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої судді - Писанець Н.В.,

при секретарі Михальовій К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Броварського міськрайонного суду цивільну справу за заявою цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась цивільна справа за позовом МТСБУ до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.10.2023 року о 18-35 год., у с. Плоске Броварського району, Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю транспортних засобів: «CITROEN» , номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 (потерпілий).

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2023 року по справі про адміністративне правопорушення №361/9807/23 відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №211926051.

Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 01.11.2023 року, та заявою про виплату страхового відшкодування від 01.11.2023 року.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 62 482 (шістдесят дві тисячі чотириста вісімдесят дві) грн. 74 коп.

Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 62 482 (шістдесят дві тисячі чотириста вісімдесят дві) грн. 74 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №979823 від 26.12.2023 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1 450 (одна тисяча чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №989572 від 21.12.2023 року.

З огляду на те, що відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду та на момент ДТП не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 63 932 (шістдесят три тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн. 74 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати дану цивільну справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, які ґрунтуються на нормах ЦК України щодо відшкодування шкоди в порядку регресу та Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Судом установлено, що 23.10.2023 року о 18-35 год., у с. Плоске Броварського району, Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю транспортних засобів: «CITROEN» , номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 (потерпілий). Автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2023 року по справі про адміністративне правопорушення №361/9807/23 відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ прийняло рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи в сумі 62 482 грн. 74 коп.

Регламентна виплата у розмірі 62 482 грн. 74 коп.. була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 01.11.2023 року від ОСОБА_2 (потерпілий), Звіту № 3312 про оцінку автомобіля «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , складеного 01.12.2023 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжною інструкцією № 979823 від 26.12.2023 року.

Також позивач здійснив витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1 450 (одна тисяча чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №989572 від 21.12.2023 року.

У ст.1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за завдану шкоду та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. Такими є, зокрема завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, володілець якого відповідає незалежно від наявності вини.

Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Правила частини другої статті 1187 ЦК України передбачають, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом статей 1166, 1187 ЦК України в разі завдання джерелом підвищеної небезпеки шкоди смертю фізичної особи такі дії визнаються неправомірними за винятком двох випадків: 1) коли шкоди було завдано внаслідок непереборної сили; 2) коли шкоди було завдано внаслідок умислу потерпілого. При цьому наявність зазначених обставин має довести володілець джерела підвищеної небезпеки або особа, відповідальна за нього.

На момент скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Статтею 1191 ЦК України вказано, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Оскільки на момент завдання шкоди потерпілому цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то згідно приписів ст 38.2 Закону у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому, виникло право регресної вимоги до відповідача у розмірі 63 932 (шістдесят три тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн. 74 коп.

Отже позивач довів, що загальний розмір витрат, які він поніс у зв`язку із виплатою страхового відшкодування внаслідок завдання відповідачем шкоди становить 63932 грн. 74 коп. тобто заявлені позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати за правилами ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволених позовних вимог та становлять 3028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1187, 1191 ЦК України, Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст. 12, 13, 81, 141, 178, 263-265, 273, 279, 280-282 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, 02154, м. Київ, Русанівський бульвар,8, , понесені витрати на виплату страхового відшкодування, пов`язаною з регламентною виплатою, в розмірі 63932 (шістдесят три тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн. 74 коп., а також судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Писанець Н.В.