ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/412/25
Провадження № 2-о/483/27/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 вересня 2025 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря Шилінскас О.В.,

представника заявника Скотникова О.М.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з використанням представником заявника власних технічних засобів в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту перебування особи на утриманні,-

В С Т А Н О В И В :

28 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з вказаною заявою.

В обґрунтування зазначив, що він зі своїм братом ОСОБА_3 був зареєстрований та фактично проживали за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільне домашнє господарство. Основним і постійним джерелом засобів для його існування були доходи брата. 27 травня 2024 року від заінтересованої особи було отримано сповіщення про те, що його брат зник безвісті. Оскільки він не може отримати компенсацію матеріальних виплат та гарантій, передбачених ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів сім`ї», він змушений звернутися до суду з вказаною заявою.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Заявник у судовому засіданні, що відбулося 17 червня 2025 року, заяву підтримав та пояснив, що він є особою з інвалідністю 1 групи та до моменту зникнення свого брата ОСОБА_3 проживав разом із ним. Так, ані він, ані його брат не мали своєї родини, а брат доглядав за ним, отримував замість нього соціальну допомогу та опікувався. Фактично основним джерелом засобів існування були доходи брата. Оскільки їхні батьки померли, а своєї родини ніхто з них не створив, він та брат були один для одного єдиною ріднею. На теперішній час брат є зниклим без вісти. Разом із тим, при зверненні до ТЦК та СП для оформлення соціальних гарантій члена сім`ї військовослужбовця, який зник безвісти, він отримав відповідь про необхідність встановлення юридичного факту перебування його на утриманні такого військовослужбовця.

Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_3 , у судове засідання не з`явився, надав заперечення проти заяви, оскільки відсутні докази факту перебування заявника на утриманні ОСОБА_3 , який зник безвісті 25 травня 2024 року. Крім того, представник вважав, що у цій справі має місце спір про право, у зв`язку із чим заява підлягає залишенню без розгляду.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, надав заперечення проти заяви, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження факту перебування на утриманні свого брата, який зник безвісті. Також, представник вважає, що законодавством встановлено позасудовий порядок отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, що є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Представник заінтересованих осіб - військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_4 у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомленні належним чином, заяв та клопотань не подавали.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, заяв та клопотань не подавала.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , а ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьками зазначених осіб є: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 7).

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 між собою є рідними братами.

За змістом довідки до акту огляду МСЕК серії МСЕ-06 № 016368, ОСОБА_1 з 17 квітня 2007 року встановлено І групу інвалідності безстроково (а.с. 8).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та разом із ним за цією ж адресою зареєстрований ОСОБА_3 (а.с. 9).

За змістом довідки старости Парутинського старостинського округу Куцурубської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 2 від 03 січня 2025 року, ОСОБА_3 фактично проживав з братом ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки ОСОБА_1 мав інвалідність І групи, то він перебував на утриманні ОСОБА_3 до моменту його мобілізації до ЗСУ (а.с. 10).

Довідкою головного спеціаліста управління соціального захисту населення Миколаївського районного військової адміністрації № 294/08 від 22 серпня 2024 року підтверджується факт перебування ОСОБА_3 на обліку управління, як особи, яка у період з 02 грудня 2013 року по 31 березня 2018 року отримував компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги за інвалідом І групи ОСОБА_1 (а.с. 11).

За змістом сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_7 № 619 від 27 травня 2024 року, солдат ОСОБА_3 зник безвісти 25 травня 2024 року під час виконання обов`язків військової служби по відсічі агресії Російської Федерації в зоні ведення бойових дій (а.с. 12).

Факт безвісного зникнення ОСОБА_3 також підтверджується витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 87 від 16 серпня 2024 року, та витягом з наказу про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 (а.с. 13, 14-15).

Довідкою військової частини НОМЕР_1 № 4503 від 26 червня 2024 року підтверджується факт безпосередньої участі ОСОБА_3 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (а.с. 16).

Судом також встановлено, що ані ОСОБА_3 , ані ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі не перебували (а.с. 81, 82).

За змістом свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , який є батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 86).

ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 43-44).

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що знає родину ОСОБА_7 майже 40 років. Раніше вони проживали вчотирьох батько, мати і два сини - ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Останні 12 років ОСОБА_9 та ОСОБА_8 проживали вдвох. ОСОБА_8 повністю підтримував ОСОБА_9 , отримував допомогу, у зв`язку з інвалідністю ОСОБА_9 .

У частині першій статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 ЦПК України суд, крім іншого, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, провадження № 14-567цс18, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що «в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право».

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Аналогічними критеріями керувалась Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, провадження № 14-567цс18, від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21, провадження № 11-150апп23.

У справі, яка розглядається, заявник зазначає, що перебував на утриманні свого брата - безвісті зниклого військовослужбовця ОСОБА_3 ..

Встановлення цього юридичного факту судом необхідне заявнику для отримання соціальних гарантій, як члена сім`ї військовослужбовця, який зник безвісти, і саме у зв`язку з тим, що заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує такий факт, він звернувся до суду в порядку окремого провадження і подав відповідні докази.

Коло осіб, які вважаються такими, що перебували на утриманні військовослужбовця, який зник безвісти, визначається Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до статей 30, 31 Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні

Члени сім`ї зниклого безвісті вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Розглядаючи заяви в окремому провадженні, суд на підставі поданих заявником та самостійно витребуваних доказів з`ясовує можливість досягнення тієї мети, яку перед собою ставить заявник, звертаючись до суду. Питання про те, чи має юридичне значення той чи інший факт, із заявою про встановлення якого особа звернулася до суду, вирішується залежно від мети його встановлення (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 161/9609/22, провадження № 61-12995сво22).

При цьому, відхиляючи аргумент заінтересованої особи про те, що у даній справі порушено спір про право, суд звертає увагу на те, що між заявником та ІНФОРМАЦІЯ_10 не може бути спору про отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника, так само як не може бути такого спору і з Міністерством оборони України, оскільки вони не є суб`єктами отримання таких виплат.

У даній справі суд не вирішує питання, чи має заявник право на отримання такої пенсії, але підтверджує його статус як особи, яка перебувала на утриманні зниклого безвісти військовослужбовця.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявником його прав та гарантій як члена сім`ї військовослужбовця, який зник безвісти, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що заявник перебував на утриманні свого брата, а тому його вимога про встановлення цього факту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 293, 294, 315, 317 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту перебування особи на утриманні - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 перебував на утриманні свого брата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який зник безвісті 25 травня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 25 вересня 2025 року.

Головуюча: