ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/807/1660/25
Провадження №22-ц/807/1660/25-2
Головуючий в 1-й інстанції Геєць Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Подліянової Г.С., Полякова О.З.,
секретарВолчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 в особі представника адвоката Єренка Дмитра Віталійовича на рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2025 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 04 липня 2025 року), представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» - адвоката Штабовенка Дениса Всеволодовича, ОСОБА_1 на додаткове рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2025 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 21 липня 2025 року) у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» про визнання незаконними нарахування,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСББ «НД-58», в особі представника Штабовенка Д.В., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Установчими зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» прийнято рішення про створення ОСББ, затверджено статут ОСББ «НД-58». Пунктом 2 Розділу ІІІ Статуту ОСББ «НД-58» визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Згідно пункту 3 Розділу ІІІ Статуту ОСББ «НД-58» до компетенції загальних зборів належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішенням загальних зборів членів ОСББ «НД-58», оформленим протоколом № 8 від 12.02.2020 року, було встановлено, що розмір щомісячних внесків на утримання будинку становить 5,00 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень другого та вище поверхів та 4,40 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень першого поверху. Рішенням загальних зборів членів ОСББ «НД-58», оформленим протоколом № 10 від 21.03.2021 року, було встановлено, що розмір щомісячних внесків на утримання будинку незмінно з 2020 року і становить 5,00 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень другого та вище поверхів та 4,40 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень першого поверху. Рішенням загальних зборів членів ОСББ «НД-58», оформленим протоколом № 12 від 03.04.2024 року, було встановлено, що розмір щомісячних внесків на утримання будинку незмінно з 2020 року становить 5,00 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень другого та вище поверхів та 4,40 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень першого поверху. Всупереч цьому, з березня 2021 року відповідачем не сплачуються обов`язкові щомісячні внески на утримання будинку для житлових приміщень. Станом на дату подання позову утворився борг, за яким відповідач зобов`язаний сплатити на користь ОСББ «НД-58» - 20 043,46 грн., з яких: 17957,92 грн. заборгованість за внесками за утримання будинку; 690,00 грн. за довідку ТОВ «ЗМБТІ» про надання інформації щодо власника об`єкту, яку, для підтвердження права приватної власності за відповідачем, замовило та сплатило ОСББ «НД-58», що підтверджується Актом виконаних послуг № РН 7866 від 04.11.2024 року; 1 073,92 грн. інфляційне збільшення за поточний рік боргу, а саме: за період з 01.01.2024 року по 01.11.2024 року, 321,62 грн. 3% річних, згідно статті 625 ЦК України за поточний рік боргу, а саме за період з 01.01.2024 року по 01.11.2024 року.

07.01.2025 відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСББ «НД-58» про визнання незаконними нарахування. В обґрунтування якого зазначив, що на його адресу надійшов рахунок ОСББ «НД-58» на сплату житлово-комунальних послуг за жовтень 2024 року найменування послуги управління будинком, у розмірі 17 957,92 грн. ОСОБА_1 , посилаючись на те, що ОСББ «НД-58» є неприбутковою організацією, та не може надавати житлово-комунальну послугу по управлінню багатоквартирним будинком, а також зважуючи на те, що ним не укладався з ОСББ «НД-58» договір про надання житлово-комунальної послуги управляння будником, і така послуга йому не надавалися та не отримувалася, відповідно нарахування за таку послугу є незаконним. Позивач просив суд визнати незаконними нарахування ОСББ «НД-58» ОСОБА_1 платежів за житлово-комунальні послуги з управління будинком у розмірі 17 957,92 грн..

Рішенням Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2025 року, позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58», в особі представника Штабовенка Дениса Всеволодовича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» заборгованість по оплаті внесків за утримання будинку в період з березня 2021 року по жовтень 2024 року включно у розмірі 17 957,92 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» судовий збір у розмірі 2 712, 93 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» про визнання незаконними нарахування залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Єренка Дмитра Віталійовича подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісний позов залишити без розгляду, а у разі якщо суд дійде до висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду, ухвалити рішення про відмову у задоволенні вимог первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що спір між юридичною особою та її учасником підлягає розгляду у господарському суді. Враховуючи відсутність у Клепакова С.О. повноважень підписувати договори, зокрема щодо надання юридичної допомоги від імені ОСББ, у адвоката Штабовенко Д.В. відсутні повноваження на ведення справи, що є підставою для залишення позову без розгляду. ОСББ «НД-58» є неприбутковою юридичною особою і не надає житлово-комунальних послуг. Волковим А.О. не було укладено з ОСББ договору про надання жилого-комунальних послуг, ОСББ вказані послуги не надавались, а ОСОБА_1 не приймались. Протоколи загальних зборів, що наявні в матеріалах справи, не містять інформації щодо затвердження розмірів щомісячних внесків і зміни таких розмірів.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» в особі адвоката Штабовенка Дениса Всеволодовича зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Додатковим рішенням Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2025 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „НД-58 судові витрати (витрати на правничу допомогу) у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» в особі адвоката Штабовенка Дениса Всеволодовича подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду змінити, стягнувши з ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 23000,00 грн.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції необґрунтовано зменшив реальні витратити, що були понесені неприбутковою організацією, на правничу допомогу за відсутності клопотання про зменшення таких витрат з іншої сторони.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСББ «НД-52».

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив додаткове рішення скасувати та відмовити у задоволенні вимог заяви про ухвалення додаткового рішення.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що повноваження адвоката Штабовенко Д.В. не підтверджені належними доказами, а надані документи на підтвердження надання правничої допомоги є неналежними.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги на рішення суду не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно інформації, наданої ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (ТОВ «ЗМБТІ»), а саме довідки №7866 від 01.11.2024 року, квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Установчими зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» прийнято рішення про створення ОСББ, затверджено статут ОСББ «НД-58» відповідно до протоколу від 16.03.2016 року.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Статуту ОСББ «НД-58» визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання.

Згідно пункту 3 Розділу ІІІ Статуту ОСББ «НД-58», до компетенції загальних зборів належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Рішенням загальних зборів членів ОСББ «НД-58», оформленим протоколом № 8 від 12.02.2020 року було встановлено, що розмір щомісячних внесків на утримання будинку становить 5,00 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень другого та вище поверхів та 4,40 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень першого поверху.

Рішенням загальних зборів членів ОСББ «НД-58», оформленим протоколом № 10 від 21.03.2021 року, було встановлено, що розмір щомісячних внесків на утримання будинку незмінно з 2020 року становить 5,00 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень другого та вище поверхів та 4,40 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень першого поверху.

Рішенням загальних зборів членів ОСББ «НД-58», оформленим протоколом № 12 від 03.04.2024 року, було встановлено, що розмір щомісячних внесків на утримання будинку незмінно з 2020 року становить 5,00 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень другого та вище поверхів та 4,40 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень першого поверху.

Всупереч цьому, з березня 2021 року відповідачем не сплачуються обов`язкові щомісячні внески на утримання будинку для житлових приміщень.

Станом на дату подання позову утворився борг по оплаті внесків на утримання будинку, за яким відповідач зобов`язаний сплатити на користь ОСББ «НД-58» 17 957,92 грн.

Нарахування заборгованості здійснювалося у відповідності до розміру внесків та платежів в ОСББ «НД - 58» затверджених рішеннями Загальних зборів співвласників.

Задовольняючи частково вимоги первісного позову і відмовляючи у задоволенні вимог зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ОСОБА_1 не було надано доказів щодо скасування розміру встановлених внесків на утримання будинку та прибудинкової території, або затвердження їх у іншому розмірі, відмінному від попереднього, отже, встановлений загальними зборами розмір внесків продовжує діяти, що не суперечить чинному законодавству, а також відповідає інтересам всіх співвласників. Заявлені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку є законними і обґрунтованими, оскільки встановлений факт порушення прав позивача, а тому позовні вимоги за первісним позовом у вказаній частині підлягають задоволенню, тому слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 17 957 грн. 92 коп. Що стосується вимог щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 1073,92 грн., та 3% річних у розмірі 321,62 грн., то вони не підлягають задоволенню, оскільки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану відповідач звільняється від сплати інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, які були нараховані з 24 лютого 2022 року. Сума 690 грн. сплачена за довідку ТОВ «ЗМБТІ» про надання інформації щодо власника об`єкту, яку, для підтвердження права приватної власності за відповідачем надав позивач, не підлягає стягненню оскільки така сума не належить до обов`язкових щомісячних внесків на утримання будинку, як зазначено у позові.

Враховуючи, що позовні вимоги за первісним позовом про стягнення заборгованості частково задоволено, тому підстав для задоволення зустрічного позову про визнання незаконними нарахування суд не вбачав, тому в задоволенні зустрічного позову відмовив.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, при ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в межах розгляду цієї справи позивач ОСББ „НД-58 отримував правову допомогу адвокатів Штабовенка Д.В., Бондара І.М. та сплатив за це 23000 гривень, з яких: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку. 2год*2000 грн. - 4000,00 грн., складання та подання відповіді на відзив, заяви про виконання рішення суду 3500,00 грн., складання та подання відзиву на зустрічну позовну заяву по справі 1,75 год*2000 грн. - 3500,00 грн., участь у судових засіданнях 6*2000 грн. 12 000 грн. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (збір доказів, необхідність складання заяв по суті справи та інших документів для підготовки правової позиції в справі), принцип співмірності та розумності розміру витрат на оплату послуг адвокатів із складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 8 000 гривень.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою для виникнення зобов`язань є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 322 ЦК України передбачений обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно інформації, наданої ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (ТОВ «ЗМБТІ»), а саме довідки №7866 від 01.11.2024 року, квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Законом України «Про ОСББ» (далі - Закон) визначені правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Відповідно до статті 1 зазначеного Закону ОСББ - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.

Установчими зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» (створеного власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 ) прийнято рішення про створення ОСББ, затверджено статут ОСББ «НД-58» відповідно до протоколу №1 від 16.03.2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервною та ремонтного фондів.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання, що передбачено ч. 2 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Рішенням загальних зборів членів ОСББ «НД-58», оформленим протоколом № 8 від 12.02.2020 року було встановлено, що розмір щомісячних внесків на утримання будинку становить 5,00 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень другого та вище поверхів та 4,40 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень першого поверху.

Рішенням загальних зборів членів ОСББ «НД-58», оформленим протоколом № 10 від 21.03.2021 року, було встановлено, що розмір щомісячних внесків на утримання будинку незмінно з 2020 року становить 5,00 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень другого та вище поверхів та 4,40 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень першого поверху.

Рішенням загальних зборів членів ОСББ «НД-58», оформленим протоколом № 12 від 03.04.2024 року, було встановлено, що розмір щомісячних внесків на утримання будинку незмінно з 2020 року становить 5,00 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень другого та вище поверхів та 4,40 грн. за 1 м2 щомісяця для приміщень першого поверху.

З березня 2021 року по листопад 2024 року відповідачем не виконувались обов`язки щодо сплати щомісячних внесків на утримання будинку у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 17957,92 грн.

Статтею 17 Закону передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі.

Встановивши, що належна відповідачу квартира розташована у будинку, в якому створено ОСББ, згідно рішень загальних зборів якого встановлено сплату внесків на утримання будинку, які відповідачем не вносились, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, щодо наявності підстав задоволення позову в частині стягнення вказаної заборгованості.

Правова природа внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, відмінна від оплати житлово-комунальних послуг, породжує питання про можливість віднесення спорів між ОСББ та мешканцями багатоквартирних будинків до господарської юрисдикції, адже «за висновками, які містяться, зокрема, в постановах від 2 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц, від 6 лютого 2019 року у справі № 462/2446/17, Велика Палата Верховного Суду вказала про розгляд господарськими судами спорів у правовідносинах, які стосуються порядку створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, з огляду на характер спірних правовідносин, оскільки такі спори виникають при здійсненні права управління юридичною особою, а тому є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої ГПК України) незалежно від суб`єктного складу такого спору».

Утім, як зазначається у п. 7.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 2 лютого 2021 року у справі № 906/1308/19 (провадження № 12-76гс20), «за змістом статей 12 та 13 Закону про ОСББ, що знайшов відображення у назвах статті 12 «Управління багатоквартирним будинком» та статті 13 «Відносини співвласників та управителя», а також положень абзацу другого та абзацу третього статті 2 Закону про ОСББ, законодавець виокремив у межах відносин, врегульованих цим Законом, відносини, які стосуються порядку створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань, асоціацій, та відносини суб`єктів права власності щодо користування та розпорядження спільним майном співвласників у об`єднанні». Тому, адаптуючи висновок Великої Палати Верховного Суду, що міститься у п. 7.40 вже згадуваної постанови від 2 лютого 2021 року у справі № 906/1308/19 (провадження № 12-76гс20) до даної ситуації, можна констатувати, що юридичні спори щодо стягнення заборгованості по оплаті внесків на витрати щодо утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є такими, що виникають стосовно прав і обов`язків мешканців багатоквартирного будинку щодо користування та розпорядження спільним майном як співвласників багатоквартирного будинку, тому має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, безпідставними є доводи відповідача, щодо порушення юрисдикції розгляду спору.

Як вірно вказав суд першої інстанції, відповідачем ОСОБА_1 не було надано доказів щодо скасування розміру встановлених внесків на утримання будинку, або затвердження їх у іншому розмірі, відмінному від попереднього, отже, встановлений загальними зборами розмір внесків є діючий і обов`язковий для сплати співвласниками будинку. Доводи ОСОБА_1 з приводу порушення процедури проведення зборів і оформлення рішень таких зборів, якими затверджено розмір внесків, за відсутності судового оскарження є необґрунтованими. Контррозрахунку заборгованості заявленої до стягнення відповідачем ОСОБА_1 надано не було.

Що стосується повноважень голови правління ОСББ «НД-58» Клепакова С.О. на час укладання договору про надання правничої допомоги від 08.11.2024 року з АО «Юридична компанія «Радник», то відповідачем не надано доказів відсутності таких повноважень. Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань керівником ОСББ «НД-58», як на час подачі позову та і на час розгляду справи є ОСОБА_2 .

Ухвалюючи рішення у справі за первісним позовом, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що вимоги позовної заяви підлягають задоволенню частково.

З огляду на обставини встановлені при розгляді первісного позову і враховуючи наявність підстав для його часткового задоволення, вимоги зустрічного позову про визнання незаконним нарахування заборгованості зі сплати внесків у розмірі 17957,92 грн. є необґрунтованим, і суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови у задоволенні таких вимог.

Що стосується законності та обґрунтованості додатково рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2025 року, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

07.07.2024 року представником позивача за первісним позовом, через систему «Електронний суд», подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу, в якій останній просить стягнути з ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 23 000 грн.

11.07.2025 року відповідач ОСОБА_1 подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Факт надання правової допомоги позивачу підтверджується копіями: договору про надання правничої допомоги (юридичних послуг) від 08.11.2024 року, додатковою угодою до договору №1 про надання правничої допомоги від 08.11.2024 року, ордером на надання правничої допомоги №1205745 від 20.11.2024 року, ордером на надання правничої допомоги №1236881 від 29.04.2025 року, рахунку на оплату №410 від 12.11.2024 року, рахунку на оплату №127 від 01.04.2025 року, рахунку на оплату №145 від 30.04.2025 року, рахунку на оплату №188 від 30.05.2025 року, рахунку на оплату №224 від 18.06.2025 року, платіжної інструкції №955 від 30.06.2025 року, платіжної інструкції №954 від 18.06.2025 року, платіжної інструкції №921 від 04.04.2025 року, акту надання послуг №222 від 18.06.2025 року, акту надання послуг №188 від 30.05.2025 року, акту надання послуг №141 від 30.04.2025 року, акту надання послуг №118 від 01.04.2025 року.

В межах розгляду цієї справи позивач ОСББ «НД-58» отримував правову допомогу адвокатів Штабовенка Д.В., Бондара І.М. та сплатив за це 23000 гривень, з яких: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку. 2год*2000 грн. - 4000,00 грн., складання та подання відповіді на відзив, заяви про виконання рішення суду 3500,00 грн., складання та подання відзиву на зустрічну позовну заяву по справі 1,75 год*2000 грн. - 3500,00 грн., участь у судових засіданнях 6*2000 грн. 12 000 грн.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи надані позивачем за первісним позовом докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції з приводу необхідності ухвалення у справі додаткового рішення з метою вирішення питання щодо компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені позивачем за первісним позовом у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції.

Вирішуючи питання щодо розміру таких витрат, колегія суддів зазначає наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір витрат на правничу допомогу, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.

Виходячи зі встановлених обставин та норм процесуального законодавства, суд першої інстанції обґрунтовано врахував характер виконаної адвокатом роботи (збір доказів, необхідність складання заяв по суті справи та інших документів для підготовки правової позиції в справі), принцип співмірності та розумності розміру витрат на оплату послуг адвокатів із складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, і дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 8 000 гривень.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Єренка Дмитра Віталійовича залишити без задоволення.

Рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Апеляційні скарги представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» - адвоката Штабовенка Дениса Всеволодовича, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 29 вересня 2025 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

судді: Г. С. Подліянова

О. З. Поляков