Справа № 752/7614/25
Провадження № 2/752/5356/25
У Х В А Л А

Іменем України

23.07.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєва С.О.

з участю секретаря - Шевченко В.В.,

розглянувши в приміщенні суду у спрощеному провадженні, без виклику сторін, цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГОЛОСІЇВСЬКА ВЕЖА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва знаходиться справа за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГОЛОСІЇВСЬКА ВЕЖА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

04.04.2025 на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В ході розгляду справи представником позивача подано заяву про закриття провадження у справі, оскільки між стонами відсутній предмет спору у зв`язку з погашенням відповідачем пред`явленої до стягнення суми боргу та відшкодування понесених позивачем витрат на правову допомогу. Крім того, представник позивача просить вирішити питання про повернення ОСББ «ГОЛОСІЇВСЬКА ВЕЖА» судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява представника ОСББ «ГОЛОСІЇВСЬКА ВЕЖА» підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю з наступних підстав.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з положеннями п.1-3 ч.1 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у загальному розмірі, з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог, 39 527,69 грн., в тому числі 31 949,36 грн. заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, 6 064,00 грн. інфляційних нарахувань та 3% річних в розмірі 1 514,33 грн.

Представник позивача стверджує, що після пред`явлення позову спір між сторонами вирішено в позасудовому порядку, відповідачем погашено пред`явлену до стягнення суму боргу, сплачено на користь позивача суму боргу та відшкодовано понесені витрати на правову допомогу.

Враховуючи викладене позивач не підтримує своїх вимог та відмовляється від позову повністю.

За змістом ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦКП України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України передбачено право позивача відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Представником позивача подано заяву про закриття провадження у справі в зв`язку з відмовою від позову на підставі ч.1 ст.255 ЦПК України.

Тобто, позивач фактично відмовляється від позову у зв`язку із задоволенням його вимог відповідачем після пред`явлення позову, з огляду на що питання повернення судового збору регламентовано ч.ч.1, 3 ст. 142 ЦПК України: у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

З огляду на вказане, суд приймає відмову сторони позивача від позову, оскільки така відмова не суперечить вимогам чинного законодавства України та не стосується прав і обов`язків осіб, які не брали участі у справі.

Відмова від позову є правом позивача, яким він розпорядився на власний розсуд через свого належним чином уповноваженого представника. Наслідки відмови від позову позивачу роз`яснені та зрозумілі.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність прийняття відмови від позову, наслідком такого прийняття є закриття провадження у справі.

Крім того, беручи до уваги, що позивач фактично відмовився від позову внаслідок його задоволення відповідачем після пред`явлення позову в добровільному/позасудовому порядку, у відповідності до положень ч.ч. 1, 3 ст. 142 ЦПК України позивачу слід повернути 50% сплаченого судового збору з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 142, 206, 255, 256, 259-261, 353-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

провадження у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГОЛОСІЇВСЬКА ВЕЖА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території закрити.

Повернути Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ГОЛОСІЇВСЬКА ВЕЖА» (, м.Київ, вул.Героїв Оборони, 10-А) 50% суми сплаченого судового збору відповідно до платіжної інструкції кредитного переказу коштів №55 від 20.03.2025 у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

Ухвала, згідно положень частини другої статті 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена заявником до Київського апеляційного суду у строк подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення та підписання суддею, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя С.О. Чекулаєв