Справа № 314/2487/25
Провадження № 2/314/1454/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Кононенка І.О., секретаря судового засідання Билименко Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом посилаючись на ст.ст.1046,1047,1048,1049 ЦК України у зв`язку з тим, що сторонами у цій справі, а саме позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким позивач надав відповідачу, а останній отримав у борг грошові кошти в розмірі 120 000 грн. надавши підтвердження договір позики від 30.03.2024 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округ Запорізької області Спірідоновою М.А. та зареєстровано в реєстрі за №622 та взяв на себе зобов`язання повернути грошові кошти в строк до 30.06.2024 року, у зв`язку з тим, що грошові кошти не повернув в повному обсязі, просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 120 000 та інфляційні втрати за період часу з 01.07.2024 до 30.04. 2024 у розмірі 14376,00 грн. та три відсотки річних від простроченої суми за період часу з 01.07.2024 до 01.06.2025 включно в розмірі 3313,97 грн. та судові витрати.

Відповідач надав до суду відзив, згідно якого заборгованість за договором позики визнав, не погодився з стягненням з нього інфляційних втрат та відсотків.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини.

30.03.2024 року позивач та відповідач 30.03.2024 уклали договір позики, який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Спірідоновою М.А. та зареєстровано у реєстрі за № 622.

Відповідно до п.1 договору позики пощичальник прийняв у власність від позикодавця 120000 (сто двадцять тисяч) гривень, до тридцятого червня дві тисячі двадцять четвертого року включно без нарахування відсотків. Таку ж саму суму позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві.

Доказів того, що у вказаний строк на даний час гроші повернуті відповідачем не надано.

Згідно з ч.1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, частиною 2 якої встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 8 листопада 2019 року в справі №127/15672/16-ц.

Передбачені статтею 625 ЦК нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання, і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ОСОБА_2 зобов`язання перед позикодавцем належним чином не виконав.

Позивачем визначено, що втрати від інфляції за весь час прострочення боржником ОСОБА_2 виконання грошового зобов`язання (за період часу з 01.07.2024 р. до 30.04.2025 р. включно) у розмірі 14 376,00 грн, згідно розрахунку: 120 000,00 грн. х 111,98 % / 100 % 120 000,00 грн. = 14 376,00 грн. та три відсотки річних від простроченої суми за весь час прострочення боржником ОСОБА_2 виконання грошового зобов`язання ( за період часу з 01.07.2024 р. до 01.06.2025 р. включно ) у розмірі 3 313,97 грн, згідно розрахунку: 120 000,00 грн х 3 % / 100 % / 365 днів х 336 днів = 3 313,97 грн.

Вказаний розрахунок відповідає вимогам закону, відповідачем не спростований належними та допустимими доказами, власних розрахунків з даного приводу суду відповідачем не подано, а тому суд погоджується з наведеним розрахунком позивача в позові.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, позичені гроші позивачу у визначений строк не повернув, тому суд вбачає підстави для стягнення заборгованості за договором позики від 30.03.2024 року у розмірі 137689,97 грн., яка складається з: 120 000 грн. сума позики; 3313,97 грн. проценти за користування позикою за період з 01.07.2024 р. по 30.04.2025 р.; 3313,97 грн. проценти, 14376,00 грн. інфляційні втрати за період з 01.07.2024 р. по 30.04.2025 р.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.,ст. 10, 11, 57-65, 88, 208, 212-214, 216, 223 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) борг за договором позики у розмірі 137689 (сто тридцять сім тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1101 (одна тисяча сто одна) грн. 52 коп.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Іван Олександрович Кононенко

25.09.2025