КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 6/947/320/25
УХВАЛА

25.09.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», за участі заінтересованих осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО», приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованого у реєстрі за №30746,

ВСТАНОВИВ:

Суть заяви, що вирішується судом:

22.07.2025 року заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» звернулось до Київського районного суду міста Одеси з заявою, за участі заінтересованих осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО», приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просить суд:

- замінити у виконавчому провадженні № 67377121 з примусового виконання виконавчого листа, вчиненого 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованого у реєстрі за №30746, сторону виконавчого провадження стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО»(, адреса місця знаходження: вул. Сурікова буд.3, м. Київ, 03035) на його правонаступника ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» (, адреса місця знаходження: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17Б, офіс, 503).

Рух справи в суді:

22.07.2025 року до Київського районного суду міста Одеси в електронній формі через підсистему «Електронний суд» надійшла вищевказана заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» про заміну сторони виконавчого провадження, яка зареєстрована судом 22.07.2025 року.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2025 року, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Дійшовши до висновку про відповідність поданої заяви вимогам ст. 183, 442 ЦПК України, підсудність справи Київському районному суду міста Одеси, ухвалою судді від 25.07.2025 року вказану заяву прийнято і призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Одночасно, ухвалою судді від 25.07.2025 року, з урахуванням ухвали суду від 18.08.2025 року про виправлення описки, судом витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича інформацію щодо наявності на виконанні виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованого у реєстрі за №30746, стягувачем за яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дінеро», боржником - ОСОБА_1 , якщо так, то надати до суду інформацію про стан виконавчого провадження.

02.09.2025 року до суду надійшли від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича витребувані судом докази на виконання ухвали суду від 25.07.2025 року.

Позиції учасників справи:

Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича перебуває виконавче провадження № 67377121 з примусового виконання виконавчого документу виконавчого напису, вчиненого 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованого у реєстрі за №30746, про стягнення із боржника ОСОБА_1 на користь стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО»заборгованості за кредитним договором №AG2632187 від 25.01.2020 року, з урахуванням витрат на вчинення виконавчого напису, у загальному розмірі 19549,00 грн.

03.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» було укладено договір факторингу № 571-ФК-25, за умовами якого право грошової вимоги, у тому числі за кредитним договором №AG2632187 від 25.01.2020 року, в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора №L5945453, відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ».

Враховуючи викладене та приймаючи положення ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, заявник вказує, що у зв`язку із відступленням права грошової вимоги за кредитним договором №AG2632187 від 25.01.2020 року, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, у результаті чого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» набуло статусу нового кредитора/стягувача до ОСОБА_1 за кредитним договором №AG2632187 від 25.01.2020 року, а відтак і за виконавчим документом №30746 від 23.09.2021 про стягнення заборгованості із боржника - ОСОБА_1 , за наслідком чого виконання вказаного виконавчого документу передбачає задоволення вимог вже не первісного кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО», а нового кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ».

Вищевказані обставини зумовили звернення заявника до суду з даною заявою, з посиланням на які заявник просить суд задовольнити заявлені вимоги.

У судове засідання призначене на 25.09.2025 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа.

Представник заявника у поданій до суду заяві про заміну сторони виконавчого провадження одночасно зазначив про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності.

Заінтересовані особи по справі про причини неявки суд не повідомили.

Заінтересовані особи під час розгляду даної заяви позицію з приводу заявлених вимог не висловили, заперечення проти задоволення заяви не надали.

Згідно з ч.3 статті 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Приймаючи викладене та у відповідності до положень ст. 442 ЦПК України, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі в судовому засіданні 25.09.2025 року на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

У зв`язку з неявкою усіх учасників справи згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву, перевіривши наведені заявником доводи, суд дійшов до таких висновків.

Мотиви та висновки суду:

Заявником у даній заяві порушено питання про заміну сторони виконавчого провадження на його правонаступником, що врегульовано положеннями статті 442 ЦПК України Розділу VI процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»,у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду зі заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У пункті 2.12 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України за № 512/5 від 02.04.2012 року, передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду зі заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Відповідно до п. 2.13 вказаної інструкції, правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного Кодексу України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 Цивільного Кодексу України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до положень ст. 514 Цивільного Кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 Цивільного Кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 Цивільного Процесуального Кодексу України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір рецесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 21.03.2018 року у справі № 6-1355/10, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування в цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини.

Під час розгляду даної заяви судом одночасно на виконання приписів ч.4 ст. 263 ЦПК України враховуються висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 803/1273/16, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. При цьому, процесуальне правонаступництво в розумінні вищезазначеного допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення. Велика Палата Верховного Суду вважає безпідставними висновки судів, що продаж права вимоги за кредитним договором тягне за собою заміну кредитора в зобов`язанні, що призведе до повторного стягнення з товариства заборгованості за одним кредитним договором різними кредиторами та порушення прав позивача, оскільки наслідками такого продажу є виключно заміна стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення господарського суду.

Крім того, відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону №1404-VIII та статті 442 ЦПК України, вибуття кредитора у спірних правовідносинах повинно відбутися саме на стадії виконавчого провадження, що відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 31 березня 2021 року по справі № 641/6120/14-ц.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. За відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі №727/9430/13-ц щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником вважалася можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20, пункт 6.18).

Також у даній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року по справі № 2-7763/10 дійшла висновку, що заміна сторони виконавчого провадження, як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення. У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Щодо порядку розгляду сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, судом враховується висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 12.10.2022 року по справі №183/4196/22 згідно з яким наголошено, що оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

Разом з тим, згідно з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 21 січня 2022 року по справі № 400/212/21, до відкриття виконавчого провадження може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі. Виконавчий напис нотаріуса, який є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону №1404-VIII, є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже положення частини четвертої статті 379 КАС України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи вищевикладені норми законодавства з урахуванням висновків Верховного Суду, суд надаючи оцінку наданим до суду доказам, зазначає про наступне.

Судом встановлено, що 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №30746, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО», , заборгованість за кредитним договором №AG2632187 від 25.01.2020 року за період з 09.03.2020 року по 06.08.2021 року у розмірі 18899,00 грн., а також витрати пов`язані з виданням виконавчого напису в сумі 650,00 грн., що в загальному розмірі становить 19549,00 грн.

Доказів на підтвердження визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання до суду не надано, за наслідком чого суд вважає вказаний доказ належним, яким підтверджується наявність у ОСОБА_1 кредитним зобов`язань за укладеним ним кредитним договором №AG2632187 від 25.01.2020 року, заборгованість за яким стягнута за вказаним виконавчим написом на користь кредитора за цим договором, яким є - ТОВ «ФК «ДІНЕРО».

У відповідності до витребуваних судом доказів на підставі ухвали суду від 25.07.2025 року, з урахуванням ухвали суду від 18.08.2025 року, встановлено, що вищевказаний виконавчий напис, вчинений 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за №30746, перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, в межах виконавчого провадження №67377121, стягнувачем за яким є ТОВ «ФК «ДІНЕРО», боржником ОСОБА_1 . Виконавче провадження не закінчене та є триваючим.

У відповідності до наданих до заяви доказів судом встановлено, що 03.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» укладено договір факторингу №571/ФК-25, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.

Сторони у договорі обумовили, що розуміють та погоджуються з тим, що операція відступлення прав вимоги за цим договором означає повну передачу прав власності та ризиків фактору та не є забезпечувальним відступленням. Після відступлення фактор бере на себе всі ризики, пов`язані з правами вимоги, включаючи ризики несплати боржником зобов`язань. Клієнт не несе жодної відповідальності перед фактором у випадку, якщо суми, отримані від боржника, менші за суму, сплачену фактором клієнту. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитними договорами. У випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимог, кожен наступний реєстр прав вимог доповнює, а не замінює попередній. Перехід права вимоги: право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписаній ними відповідного реєстру прав вимог у формі наведеної в додатку № 1 до цього договору, але тільки за умови повної оплати фактором суми грошових коштів фінансування клієнту, передбаченої розділом 3 договору.

У відповідності до витягу з Додатку до договору факторингу №571/ФК-25 від 03.04.2025 року, до переліку договорів за яким здійснюється перехід права вимоги у тому числі включено за порядковим №4732 - договір №AG 2632187 від 24.01.2020 року укладений з ОСОБА_1 .

Відповідно до Акту приймання-передачі реєстру прав вимоги від 03.04.2025 року за договором факторингу №571/ФК-25 від 03.04.2025 року, укладеного між сторонами правочину, ТОВ «ФК «ДІНЕРО» передало, а ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» прийняло реєстр права вимоги за умовами договору факторингу №571/ФК-25 від 03.04.2025 року у кількості 4971, а відтак у тому числі за договором №AG 2632187 від 24.01.2020 року укладений з ОСОБА_1 .

У відповідності до наданої копії платіжної інструкції №3260 від 03.04.2025 року, ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» сплатило на рухунок ТОВ «ФК «ДІНЕРО» грошові кошти в сумі 786341,87 грн. на виконання умов договору факторингу №571/ФК-25 від 03.04.2025 року.

Надаючи оцінку вищевказаному договору, судом враховується, що відповідно до приписів статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019р. по справі № 916/2286/16.

Приймаючи вищевикладене, оскільки матеріали справи не містять доказів, що вищевказаний договір факторингу №571/ФК-25 від 03.04.2025 року оскаржувався, визнавався недійсним, у тому числі частково, судом останній приймається в якості належного та допустимого доказу.

За наслідком чого, судом встановлено, що на підставі договору факторингу №571/ФК-25 від 03.04.2025 року право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №AG 2632187 від 24.01.2020 року, перейшло від - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО", до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», що свідчить про процесуальне правонаступництво первісного кредитора за правовідносинами, що виникли на підставі вказаного кредитного договору.

Приймаючи викладене, оскільки судом встановлено, що ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» стало правонаступником щодо відповідних прав та обов`язків ТОВ «ФК «Дінеро», набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №AG 2632187 від 24.01.2020 року, заборгованість за яким в свою чергу стягнута на підставі виконавчого напису, вчиненого 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., зареєстрованого в реєстрі за №30746, який перебуває на примусовому виконанні в межах виконавчого провадження №67377121, яке є триваючим, суд доходить до висновку про наявність правових та процесуальних підстав для заміни первісного стягувача ТОВ «ФК «Дінеро» на його правонаступника - ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» в межах виконавчого провадження №67377121.

Одночасно суд зазначає, що дана заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства в порядку передбаченому статтею 442 ЦПК України, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними у постанові від 12.10.2022 року по справі № 183/4196/21, а відтак заява заявником подана у встановлений процесуальним законодавством спосіб.

Приймаючи вищевикладені обставини в цілому, суд доходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви та її задоволення.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст. 512, 514 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», за участі заінтересованих осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО», приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження в рамках виконавчого провадження, з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованого у реєстрі за №30746 задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Сурікова, 3а; ) на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» (місцезнаходження: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, 17Б, офіс 503; ) у виконавчому провадженні ВП №67377121, яке перебуває в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованого в реєстрі за №30746 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО», , заборгованості в загальному розмірі 19549 гривень 00 копійок.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий Л. В. Калініченко