Справа № 588/1220/25
провадження № 2/588/534/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючий суддя Лебедь О. В.,

за участю секретар судового засідання Ноздріна В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

Позивач у липні 2025 року звернувся до суду із указаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 04.01.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 04.01.2025-100000349, відповідно до якого відповідачці був наданий кредит у розмірі 25000,00 грн строком на 98 днів з дати його надання та датою повернення 11.04.2025, з фіксованою процентною ставкою 0,86%.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилася заборгованість у розмірі 58860,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути на користь позивача із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 04.01.2025-100000349 від 04.01.2025 у розмірі 58860,00 грн та судові витрати.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 21.07.2025 відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд на 27.08.2025 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві зазначив, що просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

У зв`язку з першою неявкою відповідача протокольною ухвалою розгляд справи відкладено на 23.09.2025.

26.08.2025 відповідачка подала відзив на позовну заяву, у якій зазначила, що дійсно укладала кредитний договір, але тіло кредиту становило 19000,00 грн із яких вона сплатила 6000,00 грн, тому просить зменшити позовні вимоги та здійснити перерахунок заборгованості.

27.08.2025 протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 23.09.2025.

02.09.2025 у відповіді на відзив представник позивача зазначив, що указані 6000,00 грн сплачені відповідачкою враховані при складанні позовної заяви, тому не повинні бути вирахувані із зазначеного позивачем боргу.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов підлягає частковому задоволенню.

Фактичні обставини, установлені судом та мотиви суду

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи 04.01.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 04.01.2025-100000349, відповідно до якого останній наданий кредит у розмірі 25000,00 грн строком на 98 днів (до 11.04.2025) з умовою сплати процентної ставки у розмірі 1% за 1 день користування кредитом. Також позичальником підписана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) (а.с. 17-23).

До позовної заяви позивачем додано паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною договору (а.с. 23зв.-25).

Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора Е393, який було надіслано на номер телефону позичальнику.

Отже, зі змісту договору, вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорів: зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування.

Позичальниця ОСОБА_1 погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання нею цього договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який було надіслано на наданий позичальником власний номер телефону.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу статті 12 цього Закону одним з варіантів електронного підпису у сфері електронної комерції є нанесення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

На виконання умов указаного договору 04.01.2025 на картковий рахунок позичальнику було перераховано кредитні кошти у розмірі 25000,00 грн через платіжну систему іPAY (а.с. 13).

Отже, позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачці кредит.

Разом з тим, відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, що створило заборгованість розмір якої, згідно розрахунку позивача, станом на дату подання позовної заяви становить 58860,00 грн, яка складається з наступного: основного боргу у сумі 19000,00 грн; процентів у розмірі 23610,00 грн; комісія у розмірі 3750,00 грн; неустойки у розмірі 12500,00 (а.с. 14).

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно статті 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачкою паспорт споживчого кредиту, доданий позивачем до позовної заяви, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20.

Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачки неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором зважаючи на таке.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Таким чином, нарахована позивачем неустойка в розмірі 12500,00 грн підлягає списанню позивачем, як кредитодавцем.

Щодо сплати відповідачкою ОСОБА_1 заборгованості у сумі 6000,00 грн докази позивача про відрахування суми боргу є вірними, оскільки тіло кредиту було 25000,00 грн, а після перерахунку стало 19000,00.

Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачкою належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості в межах заявлених позовних вимог підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги судом задоволені частково на 78,76%, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 1907,88 грн (2422,40*78,76%).

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 04.01.2025-100000349 від 04.01.2025 в розмірі 46360 (сорок шість тисяч триста шістдесят) грн 00 коп та судові витрати у сумі 1907 (одна тисяча дев`ятсот сім) грн 88 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», адреса місцезнаходження: вул. Саксаганського,буд.133-А, м.Київ,01032, ;

відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя О.В. Лебедь