Провадження № 2/554/1292/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кашуби В.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача - адвоката Кіндяк О.І.,

за участю представника відповідача - Дзюбло О.І.,

за участю представника третьої особи - Рудич О.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа : Управління майном комунальної власності міста, про встановлення факту родинних відносин та за зустрічним позовом Управління майном комунальної власності міста до ОСОБА_1 , третя особа : Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, про визнання спадщини відумерлою

В С Т А Н О В И В:

02.11.2021 до Октябрського районного суду м. Полтави звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позовом до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вони є троюрідними сестрами.

Встановлення факту, який зазначений в позовній заяві (надалі - первісна позовна заява), Позивачу необхідно для оформлення його спадкових прав на спадкове майно, яке залишилося після смерті його троюрідної тітки - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2021 справу передано на розгляд судді Материнко М.О.

Ухвалою судді Октябрського районного суду міста Полтави Материнко М.О. від 05.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання та надано строк для подання відзиву.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2022, за клопотанням представника Відповідача, до участі у справі залучено Управління майном комунальної власності містав якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

21.06.2022 Управління майном комунальної власності міста звернулось із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради про визнання спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складається з квартири АДРЕСА_1 , відумерлою.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23.06.2022 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву Управління майном комунальної власності міста до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління майном комунальної власності міста, про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог Управління майном комунальної власності міста вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємців за законом та/або заповітом у померлої ОСОБА_2 немає. За життя ОСОБА_2 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 , яку ніхто не успадкував. Відтак спадщина, що складається з цієї квартири, є відумерлою.

Позивач та представники Позивача за первісним позовом (представники Відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в судовому засіданні первісний позов підтримали та наполягали на його задоволені з підстав викладених у ньому, просили врахувати позицію викладену у відповіді на відзив, заперечували проти задоволення зустрічного позову з підстав викладених у первісному позові та у відзиві на позовну заяву про визнання спадщини відумерлою від 06.07.2022.

Відповідач - Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради за первісним позовом (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору за зустрічним позовом) та його представники - ОСОБА_6 , Дзюбло О.І. (представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, за зустрічним позовом) в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову та наполягали на задоволенні зустрічного позову з підстав викладених в ньому.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління майном комунальної власності міста за первісним позовом (Позивач за зустрічним позовом) та його представники - Мельніченко І.С., Янченко Я.В., Рудич О.В. (представники Позивача за зустрічним позовом) в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову з підстав викладених у позовній заяві Управління майном комунальної власності міста про визнання спадщини відумерлою від 21.06.2022 та наполягали на задоволенні зустрічного позову з підстав викладених в ньому, а також відповіді на відзив ОСОБА_1 на зустрічну позовну заяву управління від 18.07.2022.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності і взаємозв`язку, вважає, що зустрічний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні первісного позову слід відмовити з наступних підстав.

Щодо первісної позовної заяви, суд зазначає наступне.

У первісній позовній заяві, Позивач просив, зокрема, встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вони є троюрідними сестрами.

ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22.04.2021 № 253939482.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть від 14.04.2021 серія НОМЕР_1 та довідкою КП «ЖЕО №2» від 22.04.2021 № 561.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (статті 1261-1265 ЦК України).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що під час вирішення питання, хто є спадкоємцями за законом, необхідно враховувати такі юридичні факти, як: родинні відносини (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця.

Матір Позивача за первісним позовом - ОСОБА_3 подала до Першої полтавської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Листом Першої полтавської державної нотаріальної контори від 07.04.2020 поінформовано ОСОБА_3 , що нотаріальна контора отримавши поштою її заяву про прийняття спадщини 10.03.2020, виявила недоліки у вказаній заяві, а саме: підпис заявника не засвідчено нотаріально.

04.05.2020 - ОСОБА_3 повторно звернулась до Першої полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Справжність підпису ОСОБА_3 засвідчено державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Зімніцькою В.П.

18.08.2020 - ОСОБА_1 звертався до Першої полтавської державної нотаріальної контори із заявою від 17.08.2020 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_3 щодо квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_2 .

Листом Першої полтавської державної нотаріальної контори від 20.08.2020 № 1138/02-14 поінформовано ОСОБА_7 , що нотаріальна контора відмовила у видачі запитуваної інформації у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених документів, що підтверджують його повноваження як представника ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.09.2020 серія НОМЕР_2 .

Позивач є спадкоємцем після ОСОБА_3 , що підтверджується заповітом від 11.07.2020 та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.03.2021.

05.10.2020 - на адресу Першої полтавської державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Листом Першої полтавської державної нотаріальної контори від 12.10.2020 № 1329/01-16 поінформовано ОСОБА_7 , що 29.04.2020 ОСОБА_3 було подано заяву до Першої полтавської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини померлої ОСОБА_2 , але не оформила свої спадкові права. Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 61689681 від 16.09.2020 спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 заведена 16.09.2020 за № 22/2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машковою С.Л. Заявнику було рекомендовано звернутись до вказаного приватного нотаріуса для вчинення необхідних нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину.

З метою успадкування майна після померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 звертався до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Машкової С.Л. із заявою від 01.10.2021 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало їй на момент смерті.

Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машковою С.Л. прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.10.2021 № 100/02-31, оскільки заявником не надано документи, що підтверджують родинні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (статті 50 Закону України «Про нотаріат»).

Позивачем не надано суду доказів стосовно оскарження дій або відмови у її вчиненніщодо Першої полтавської державної нотаріальної контори та/або приватного нотаріусуХарківського міського нотаріального округу Машкової С.Л.

Також, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на момент звернення до нотаріуса ОСОБА_3 щодо прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 в Державному реєстрі актів цивільного стану був відсутній актовий запис про смерть вказаної особи, що в свою чергу унеможливлювало здійснення нотаріальних дій - видачу свідоцтва про право на спадщину.

Щодо показів свідків, то суд критично ставиться до них, оскільки, під час допиту свідків, останні протягом усього допиту плуталися у своїх поясненнях, не могли чітко висловити свою позицію.

Під час судового засідання 08.05.2025 (протокол судового засідання №4497983) були допитані в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

ОСОБА_8 повідомив суду, що не знав про смерть ОСОБА_2 27.11.2019, оскільки вважав, що вона лікувалась у психіатричній лікарні.

Стосовно відносин з Позивачем - ОСОБА_1 , свідок повідомив, що мати Позивача - ОСОБА_11 спілкувалась з ОСОБА_12 (мати ОСОБА_2 ). Зі слів свідка ОСОБА_3 називала себе племінницею ОСОБА_12 .

ОСОБА_8 повідомив суду, що він особисто допомагав ОСОБА_2 під час хвороби її матері та після її смерті, оскільки ОСОБА_2 вважала себе одинокою (відсутність шлюбу, дітей та інших близьких родичів), мала намір продати квартиру та змінити місце проживання. Свідок розповів, що після смерті ОСОБА_12 , він допомагав ОСОБА_2 сплачувати комунальні послуги та намагався знайти батька ОСОБА_2 , як єдину близьку їй людину, пошуки якого не дали позивних результатів. Також, ОСОБА_8 пояснив, що йому невідомо про ступінь та характер родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_8 розповів в судовому засіданні, що він неодноразово бачив ОСОБА_1 біля будинку по АДРЕСА_3 , але не може підтвердити, що його візити були пов`язані з подальшим спілкуванням та допомогою по господарству ОСОБА_2 .

Наступний свідок, ОСОБА_9 , повідомила, що в основному спілкувалась з ОСОБА_12 (мати ОСОБА_2 ), яка була видатним професором та працювала в медичній академії у м. Полтава. Після народження сина, ОСОБА_9 зверталась до ОСОБА_12 для отримання консультацій щодо його лікування. Про родинні стосунки між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 свідку майже нічого невідомо, оскільки під час спілкування з ОСОБА_12 остання розповідала лише про ОСОБА_13 - «сестру» Позивача.

Зі слів ОСОБА_9 з Позивачем вона познайомилась завдяки ОСОБА_2 , яка називала його «племінником». Свідок не підтвердила твердження ОСОБА_1 про щотижневе відвідування ним ОСОБА_2 та його постійного спілкування з нею.

Також, ОСОБА_9 зазначила в судовому засіданні, що вона дізналась про смерть ОСОБА_2 коли до неї звернувся слідчий місцевого райвідділу поліції з метою участі у впізнанні та ідентифікації виявленого у річці трупа невідомої жінки. Свідок підтвердила, що ОСОБА_2 проживала сама, інших членів сім`ї та близьких родичів не мала. Зі слів свідка, до ОСОБА_2 навідувались різні чоловіки, але постійних співмешканців вона не мала.

Варто зазначити, що згідно з постановою Відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції від 30.06.2020 про закриття кримінального провадження та протоколу пред`явлення трупа для впізнання від 04.02.2020, копії яких додані до судової справи, виявлення трупа відбулось 28.11.2019 (повідомлення на лінію 102 від ОСОБА_14 про виявлення трупа невідомої жінки), а впізнання трупа було здійснено свідком - ОСОБА_15 лише 04.02.2020, що в свою чергу спростовує твердження ОСОБА_1 про постійне спілкування та особисті зустрічі з ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 не надав суду обґрунтованих пояснень з приводу його відсутності під час впізнання трупа та причин його відсутності під час поховання ОСОБА_2 .

Також, як зазначалося раніше, 08.05.2025 судом було допитано як свідка ОСОБА_10 (дружина ОСОБА_1 ). Свідок повідомила, що ОСОБА_2 є троюрідною сестрою ОСОБА_3 - матері ОСОБА_1 .

ОСОБА_10 перелічила всіх членів сім`ї, що становлять «родинне дерево» та вказують на родинні стосунки між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Суд критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_10 , оскільки як зазначала сама свідок, вона проживала з Позивачем без реєстрації шлюбу з 2006 року, вступила в шлюб з ним у 2008 році. Більшість осіб, імена яких також зазначені в тексті позовної заяви в «Родинному дереві»: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , свідок не зустрічала і не могла зустріти, оскільки вказані особи померли задовго до подружнього життя між нею та ОСОБА_1 .

Як пояснила суду свідок, ОСОБА_3 постійно наголошувала на тому, що ОСОБА_1 має допомагати ОСОБА_2 у вирішенні побутових проблем. Незважаючи на те, що після народження дитини вони з чоловіком почали менше спілкуватись з ОСОБА_21 , однак її чоловік - ОСОБА_1 все ж допомагав їй по господарству.

ОСОБА_10 в судовому засіданні розповіла, що ОСОБА_2 у спілкуванні з ОСОБА_1 зазначала, що вона немає родичів чи близьких осіб та обіцяла оформити документи таким чином, щоб квартиру АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві приватної власності та в якій вона постійно проживала, успадкував саме ОСОБА_1 . При цьому, в межах вказаної домовленості ОСОБА_1 повинен був допомагати ОСОБА_2 з вирішенням її різних побутових питань, надавати їй кошти та придбавати, в разі необхідності, в її квартиру побутову техніку тощо.

Крім того, ОСОБА_10 пояснила, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були конфлікти через складний характер померлої. Перед своєю смертю ОСОБА_2 вимагала від ОСОБА_1 придбати їй холодильник та пропонувала придбати їй (за рахунок ОСОБА_1 ) інше житло та здавати її квартиру в оренду іншим особам; або продати її квартиру та за отримані кошти придбати інше (більш дешевше) житло за цією ж адресою. Однак, ОСОБА_1 відмовився вчиняти будь-які дії.

Про зникнення ОСОБА_2 свідку стало відомо лише перед Новим (2020) роком. Останнє спілкування між нею та померлою ОСОБА_2 відбулось за місяць до її смерті.

Суд оцінює критично покази ОСОБА_10 як такі, що не містять жодних посилань на факти, що підтверджують родинні стосунки ОСОБА_22 , ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , та вважає їх суб`єктивною думкою свідка.

10.06.2025 під час судового засідання були допитані та надали покази ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_25 показав, що його дружина працювала в Полтавському державному медичному університеті разом з померлою ОСОБА_2 до моменту її смерті. Після того як його дружині стало відомо про смерть ОСОБА_2 , вона запропонувала йому повідомити цю інформацію ОСОБА_1 , з яким свідок був добре знайомий оскільки він раніше працював з Позивачем на іншій роботі. 14.01.2020 ОСОБА_25 під час телефонної розмови повідомив ОСОБА_1 про смерть ОСОБА_2 та вказав на необхідність вирішення питань по спадкуванню майна померлої.

Також, свідок повідомив, що в подальшому ОСОБА_1 зв`язався з ним і попросив підтвердити під час судового засідання у справі № 554/10515/21 родинні відносини та постійне, тривале спілкування між Позивачем та ОСОБА_2 . ОСОБА_1 обґрунтовував своє прохання тим, що в свій час допоміг дружині свідка працевлаштуватися в Полтавському державному медичному університеті. Свідок розповів, що ОСОБА_1 розшукував зниклу ОСОБА_2 через звернення до правоохоронних органів у м. Харків. Про ступінь родинних зв`язків між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 йому нічого невідомо, оскільки вони не є членами однієї родини.

Суд критично оцінює вищевказані пояснення ОСОБА_25 , оскільки свідок пояснив, що він підтвердив родинний зв`язок між Позивачем та ОСОБА_2 під час надання показань у суді виключно на прохання ОСОБА_1 , що ставить під сумнів достовірність таких показань.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_24 показала, що вона працювала разом з ОСОБА_2 на одній кафедрі в Полтавському державному медичному університеті. Під час спілкування з померлою ОСОБА_24 стало відомо, що мати Позивача є троюрідною сестрою ОСОБА_2 .

Суд критично оцінює вищевказані пояснення ОСОБА_24 щодо родинних зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_21 , оскільки, як підтверджується показами ОСОБА_25 (чоловік свідка), саме їй Позивач допоміг працевлаштуватися в Полтавському державному медичному університеті, що вказує на зацікавленість подружжя у наданні свідчень на підтвердження родинних стосунків між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_21 .

Також, ОСОБА_24 розповіла, що між керівництвом Полтавського державного медичного університету та ОСОБА_2 мали місце конфлікти, через які ОСОБА_2 мали звільнити із займаної посади викладача. Однак, конфлікт між керівництвом ВНЗу і померлою був врегульований, а ОСОБА_2 було переведено на іншу кафедру Полтавського державного медичного університету. Свідок підтвердила відсутність у померлої родичів чи інших близьких осіб, які б мешкали з нею на дату її смерті.

Зі слів свідка, саме ОСОБА_24 повідомила своєму чоловікові - ОСОБА_25 про смерть ОСОБА_2 та про необхідність повідомити про цю подію ОСОБА_1 . Свідок підтвердила, що її чоловік зателефонував ОСОБА_1 після новорічних свят - 14.01.2020.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_23 , показав, що він має дружні відносини з керівництвом Полтавського державного медичного університету. За проханням ОСОБА_1 свідок допоміг врегулювати конфлікт, що виник між ОСОБА_2 та керівництвом ВНЗ. ОСОБА_1 під час спілкування з ним розповів, що ОСОБА_2 - це його «тітка», а при спілкуванні свідка з ОСОБА_2 вона називала ОСОБА_1 «племінником». За весь час свідок бачив особисто ОСОБА_2 три рази.

Щодо показів свідків, суд зазначає, що вони носять в цілому загальний характер і не містять посилань на конкретні факти та обставини, які б давали суду можливість дійти висновку про наявність підстав, які входять до предмету доказування у подібних правовідносинах. Покази свідків не можуть вважатися достатніми та достовірними доказами наявності між особами певних родинних відносин.

Слід зазначити, що покази свідків стосувались здебільшого відносин ОСОБА_1 із ОСОБА_2 та у переважній більшості ці свідки є близькими родичами або друзями самого Позивача. Крім того, слід враховувати, що внутрішнє сприйняття та розуміння свідком поняття родини і законодавче закріплене визначення сім`ї при необхідності встановлення факту родинних відносин об`єктивно різняться, адже свідки стверджують про ідентифікацію ОСОБА_1 як «племінника» ОСОБА_2 та загалом посилаються на наявність спілкування між ними, однак предмет спілкування та у чому полягає родинний зв`язок між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - не вказують.

Позивач не надав суду інших доказів, які можуть підтвердити існування між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 родинних відносин, якими можуть бути, наприклад, будинкові книги, виписки з погосподарських книг, виписки з метричних книг, приватне листування, документи про спадщину, власність, довідки старостату, автобіографії, особові картки з місць роботи, тощо. Позивачем не надано доказів послідовного ступеня споріднення по лінії його матері від його прабаби, а також послідовного ступеня споріднення від матері до його троюрідної тітки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України).

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (частина перша статті 1265 ЦК України).

Таким чином, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення).

Подібні висновки висловленні у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 644/6925/19 (провадження № 61-14618св20) та від 12 липня 2021 року у справі № 449/496/18 (провадження № 61-2557св20), від 26 квітня 2023 року у справі № 2-350/2004 (провадження № 61-7128св20), від 14 лютого 2024 року у справі № 404/7153/20 (провадження № 61-2913св23), від 28 лютого2024 року у справі № 201/8818/21 (провадження № 61-8705св23), від 31 січня 2025 року у справі № 539/8/24 (провадження № 61-16741св24) та від 17 липня 2024 року у справі № 705/928/23 (провадження № 61-5615св24).

Докази, що є у матеріалах справи, а саме: витяги з Державного реєстру актів цивільного стану про народження, про реєстрацію шлюбу, актові записи відділів державної реєстрації актів цивільного стану та копії свідоцтв про народження спадкодавця Позивача, свідоцтва про смерть його матері - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , не доводять наявність родинних зв`язків між ними, оскільки надані докази не підтверджують, що прабаба Позивача - ОСОБА_16 та ОСОБА_17 - дід ОСОБА_2 мають походження від одних батьків.

Під час судового засідання 25.06.2025 в режимі відеоконференції, з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС за допомогою власних засобів зв`язку та електронного цифрового підпису, була допитана в якості свідка ОСОБА_26 .

ОСОБА_26 повідомила, що вона проживає в Німеччині з березня 2022 року. З ОСОБА_2 свідок майже не спілкувалась, оскільки до моменту повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну постійно проживала у м. Харкові. Останній раз свідок бачила особисто ОСОБА_2 дуже давно - коли здавала іспити для вступу до ВНЗ у м. Полтаві (понад 20 років тому). ОСОБА_12 (мати ОСОБА_2 ), як професор Української медичної стоматологічної академії,допомагала зі вступом до цього ВНЗ.

Також, свідок розповіла, що ОСОБА_1 та його мати ( ОСОБА_3 ) постійно спілкувались з ОСОБА_2 , але про це спілкування їй відомо виключно зі слів Позивача, з яким підтримувала зв`язок.

ОСОБА_26 підтвердила, що ОСОБА_3 є троюрідною сестрою ОСОБА_27 . Однак, свідок не змогла перелічити членів сім`ї, що об`єднуюють родини Позивача, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Будь-яка інша інформація стосовно існування спільних сімейних фото, місць проживання, об`єктів нерухомого майна приватної спільної часткової/сумісної власності, листування тощо, що могла б підтвердити родинні зв`язки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , свідку невідома.

Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За частиною другою статті 16 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина перша статті 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Пункт 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин між фізичними особами.

Пункт 3 частини першої статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено докази, що підтверджують факт

Стаття 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд встановив, що предмет спору у цій справі не пов`язаний з захистом малолітніх, неповнолітніх осіб, недієздатних осіб або осіб, дієздатність яких обмежена. Представництво сторін у справі здійснювали адвокати та представники органів місцевого самоврядування в порядку само представництва юридичної особи.

В цій справі суд не має обов`язку збирати докази замість сторін.

В справі відсутні свідоцтва про народження або копії актових записів будь-яких актів цивільного стану за участю прабаби позивача ОСОБА_16 та діда ОСОБА_2 - ОСОБА_17 , з яких можна було б встановити їх батьків.

Згідно з доказами, наданими учасниками справи та які суд витребував за клопотанням ОСОБА_1 та його представника, не вбачається можливим встановити наступні обставини: чи були рідними сестрою та братом прабаба позивача - ОСОБА_16 та дідусь спадкодавця ОСОБА_2 ; чи були двоюрідними братом та сестрою дід позивача ОСОБА_19 та мати ОСОБА_2 - ОСОБА_12 ; чи була ОСОБА_2 троюрідною сестрою матері позивача - ОСОБА_28 .

Позивач за первісним позовом не надав суду інших доказів, які можуть підтвердити існування між цими особами родинних відносин, якими можуть бути, наприклад, будинкові книги, виписки з погосподарських книг, виписки з метричних книг, приватне листування, спільні сімейні фотознімки, документи про спадщину, власність, довідки старостату, автобіографії, особові картки з місць роботи, тощо.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є необґрунтованими, оскільки позивач не надав достатніх, належних та допустимих доказів в обґрунтування фактів наявності родинних зв`язків між особами, з якими пов`язано його право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зазначене у своїй сукупності свідчить про те, що факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - не доведений, а тому, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог первісного позову.

Щодо зустрічної позовної заяви, суд зазначає наступне.

У зустрічній позовній заяві позивач просить:

- визнати спадщину померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянки ОСОБА_2 , що складається із квартири АДРЕСА_1 , відумерлою.

- передати майно померлої громадянки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у власність Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, що складається із квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджуються свідоцтвом про смерть від 14.04.2021 серія НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що Відділенням поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області було надано Управлінню майном комунальної власності міста: копії матеріалів кримінального провадження № 0001042 від 29.11.2019 по ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, серед яких, Протокол огляду місця події від 29.11.2019, складений слідчим СВ відділення № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області Полішко О.О.; Лікарське свідоцтво про смерть № 1670 від 27.11.2019; Протокол пред`явлення трупа для впізнання від 04.02.2020, Постанова про закриття кримінального провадження від 30.06.2020, складена слідчим СВ ВП № 2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області майором поліції Крючко О.І.

Зі змісту Протоколу огляду місця події від 29.11.2019, складеного слідчим СВ відділення № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області Полішко О.О., у річці Ворскла поблизу провулку Чкалова, 2 м. Полтави знайдено труп невідомої особи - жінки. Причиною смерті невідомої жінки 55-65 років стало утоплення у воді.

Згідно з протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 04.02.2020 співробітником ОСОБА_15 . Полтавського державного медичного університету (колегою по роботі) 04.02.2020 з 09:40 по 09:50 було здійснено впізнання трупа, та ідентифіковано померлу особу як ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказаний факт задокументовано в Протоколі пред`явлення трупа для впізнання від 04.02.2020 та в Постанові про закриття кримінального провадження від 30.06.2020.

На підставі Лікарського свідоцтва про смерть № 1670 від 27.11.2019 Подільським районним у м. Полтаві відділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) внесено актовий запис про смерть невідомої жінки № 763 від 27.12.2019.

Управління майном комунальної власності міста, як уповноважений виконавчий орган Полтавської міської ради з питань визнання спадщини відумерлою, з метою виконання покладених на нього повноважень та внесення доповнень до актового запису про смерть невідомої жінки № 763 від 27.12.2019 здійснило комплекс дій, за результатами яких отримано Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 14.04.2021 Серії НОМЕР_3 , оригінал якого зберігається в управлінні.

Відповідно до пп. 1.3 п. 1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що виключно Управління майном комунальної власності міста зверталось за отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 , (1/2 на підставі свідоцтва про право власності, б/н, 10.02.1993, Відділ приватизації житла; рішення суду, б/н, 03.07.2008, Октябрський районний суд в м. Полтаві та 1/2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВКР/982224, 20.08.2008, 1-ша Полтавська держнотконтора № 5-950), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.02.2021 № 244306212.

Інших осіб, які були зареєстровані або фактично проживали з померлою за адресою: квартири АДРЕСА_1 , та які могли прийняти спадщину в силу ст.1268 ЦК України, не встановлено.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно із статтею 1277 ЦК України в разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.

Так, в матеріалах спадкової справи ОСОБА_2 наявна заява ОСОБА_29 до Першої полтавської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори Рой Т.В. від 07.08.2020 №1105/02-31, ОСОБА_29 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю актового запису про її смерть та неподанням документів щодо підстав для спадкування.

Під час дослідження судом обставин первісного позову встановлено, що ОСОБА_3 зверталась до Першої полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але не оформила свої спадкові права до моменту своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Предметом первісного позову було встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вони є троюрідними сестрами. Встановлення вказаного факту було необхідне ОСОБА_1 для підтвердження виникнення в нього права на спадкування після померлої ОСОБА_2 .

Проте, суд під час розгляду первісного позову дійшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що будь-які інші особи до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 - не зверталися.

З матеріалів спадкової справи також вбачається, що свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 будь-яким іншим особам - не видавалося.

Зазначене у своїй сукупності свідчить про те, що заповіти та спадкові договори, а також особи, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 - відсутні.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.

Відповідно до статті 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених ЦК України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

У заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття (стаття 335 ЦПК України).

Оскільки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , то спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому, станом на момент звернення до суду із позовом, минуло більше одного року із часу відкриття спадщини.

Тому, враховуючи той факт, що будь-які особи з ОСОБА_2 на момент її смерті зареєстровані - не були, а у Спадковому реєстрі відсутні відомості про будь-які заповіти/спадкові договори, складені ОСОБА_2 , беручи до уваги те, що ОСОБА_3 фактично не прийняла спадщину та під час розгляду первісного позову ОСОБА_1 , як її спадкоємець, не довів наявності у нього права на спадкування, а будь-які інші особи із заявами про прийняття спадщини з документами, що підтверджують підстави для спадкування, - не зверталися, нотаріальним органом свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 - не видавалися, а з моменту відкриття спадщини минуло більш ніж один рік, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258-259, 263- 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління майном комунальної власності міста; про встановлення факту родинних відносин - відмовити в повному обсязі.

Зустрічний позов Управління майном комунальної власності міста до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради про визнання спадщини відумерлою - задовольнити.

Визнати спадщину померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянки ОСОБА_2 , що складається із квартири АДРЕСА_1 , відумерлою.

Передати майно померлої громадянки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у власність Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, що складається із квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 22.09.2025 року.

Суддя Материнко М.О.