ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 645/1501/24
Номер провадження 22-ц/818/3159/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Березюк А.І.,

заявника ОСОБА_1

представника ХМР Кондратенко Є. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2025 року в складі судді Шарка О.П. по справі № 645/1501/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Виконавчий комітет Харківської міської ради Харківської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Виконавчий комітет Харківської міської ради Харківської області, звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Заява мотивована тим, що з 2020 року він почав помічати зміни у поведінці його дружини - ОСОБА_1 , у 2022 році її було примусово госпіталізовано до Обласної клінічної психіатричної лікарні № 3. Як повідомив йому лікар психіатр, у його дружини прогресуюча шизофренія. Після виписки з лікарні ОСОБА_1 була поставлена на облік у психоневрологічний диспансер, де перебуває на обліку до теперішнього часу, стан її здоров`я не покращився, поведінка її неадекватна, що свідчить про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлення значення своїх дій та керувати ними.

Просив визнати ОСОБА_1 недієздатною терміном на два роки, встановити над нею опіку та призначити його опікуном.

Разом із заявою ОСОБА_1 подав клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2025 року призначено у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 судово-психіатричну експертизу у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконання якої доручено експертам Харківської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», попереджено останніх про кримінальну відповідальність по ст. ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

1. Чи страждає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хронічним стійким психічним розладом? Якщо так, то яким саме?

2. Чи розуміє ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через свою хворобу значення своїх дій та чи може керувати ними?

3. Чи потребує ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стороннього догляду та встановлення опіки?

В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи, медичну документацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано «Обласний психоневрологічний диспансер №3» адреса: м. Харків, вул. Алчевських, 32, у разі наявності, надати експертам Харківської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» медичну документацію хворої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвала суду мотивована тим, що для вирішення питання про те, чи страждає ОСОБА_1 якими-небудь психічними хворобами, чи має вона можливість за станом здоров`я розуміти значення своїх дій та керувати ними, потрібні спеціальні знання в області психіатрії, тому необхідним є призначення судово-психіатричної експертизи.

На вказане судове рішення 14 квітня 2025 року Виконавчий комітет Харківської міської ради Харківської області до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психіатричної експертизи, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що проведення судово-психіатричної експертизи тільки на підставі заяви про визнання особи недієздатною без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у неї психічної хвороби під час розгляду справи та за відсутності доказів щодо стану її здоров`я є передчасним. Заявником не надано даних про огляд лікарем-психіатром ОСОБА_1 на підтвердження вказаних ним у заяві фактів та не наведено документального обґрунтування свого міркування з приводу наявності у неї саме психічної хвороби. У справі вже була призначена аналогічна експертиза, яка не проведена, оскільки для її проведення матеріали справи необхідно доповнити відомостями про звернення ОСОБА_1 за амбулаторною медичною допомогою до лікаря-психіатра за місцем реєстрації. На час постановлення оскаржуваної ухвали запитувана судом відповідна медична документація так і не надійшла. Крім того, наголосив на необхідності розгляду справи за участі ОСОБА_1 .

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Виконавчого комітету ХМР Харківської області Кондратенко Є. П., який підтримав апеляційну скаргу, заявника ОСОБА_1 , який проти скарги заперечував, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Виконавчого комітету ХМР Харківської області слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Предметом спірних правовідносин є визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в окремому провадженні (пункт 1 частини 2 статті 293 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України).

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про психіатричну допомогу» судово-психіатрична експертиза в адміністративних, цивільних справах, у кримінальному провадженні призначається і проводиться на підставах та в порядку, передбачених законом.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 року роз`яснено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Як вбачається із роз`яснень, наданих в п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», судово-психіатрична експертиза обов`язково призначається, зокрема, для визначення психічного стану особи в справах про визнання громадян недієздатними.

Отже, метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Порядок проведення судово-психіатричної експертизи затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року № 865, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 року за № 719/32171.

Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Об`єктами експертизи є: матеріали цивільної справи, медична документація, аудіовізуальні матеріали та інша інформація про психічний стан особи, відповідно якої проводиться експертиза.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

У провадженні суду першої інстанції перебуває справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Виконавчий комітет Харківської міської ради Харківської області, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Разом із заявою ОСОБА_1 подав клопотання про витребування доказів та про призначення судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 червня 2024 року було призначено у справі судово-психіатричну експертизу у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконання якої доручено експертам Харківської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», на вирішення якої поставлено наступні питання: Чи страждає ОСОБА_1 хронічним стійким психічним розладом? Якщо так, то яким саме? Чи розуміє ОСОБА_1 через свою хворобу значення своїх дій та чи може керувати ними? Чи потребує ОСОБА_1 стороннього догляду та встановлення опіки? Зобов`язано КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» надати експертам медичну документацію хворої ОСОБА_1 (а.с. 27-28).

30 липня 2024 року до суду надійшов лист КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» № 01-21/9592, згідно якого медична карта стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_1 була передана експертам Харківської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». Також повідомлено, що ОСОБА_1 в поліклінічному відділенні під медичним наглядом у лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 31).

13 серпня 2024 року від Харківської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» за № 366 надійшло повідомлення про повернення матеріалів справи без виконання ухвали суду про призначення експертизи через необхідність доповнити матеріали справи відомостями про звертання ОСОБА_1 за амбулаторною медичною допомогою до лікаря психіатра за місцем реєстрації - «Обласний психоневрологічний диспансер № 3», і якщо таке було, то додати медичну документацію (а.с. 34).

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2024 року витребувано з «Обласного психоневрологічного диспансеру № 3», за наявності, медичну документацію хворої ОСОБА_1 (а.с. 54-55).

Відомостей про надходження витребуваної судом документації матеріали справи не містять.

Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року повторно призначено судово-психіатричну експертизу у справі.

Законодавець визначив, що хронічний, стійкий психічний розлад має бути підтверджено відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. З огляду на те, що така експертиза призначається лише судом, ОСОБА_1 , звертаючись до суду, крім іншого, обґрунтовано заявив відповідне клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи.

Оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме наявності у ОСОБА_1 можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, необхідні спеціальні знання в галузі медицини, без яких неможливо встановити психічний стан особи, стосовно якої ставиться питання про визнання її недієздатною, в матеріалах справи наявні дані про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», та призначення судової експертизи у таких випадках має обов`язковий характер у відповідності до вимог ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення у цій справі експертизи.

Твердження Виконавчого комітету ХМР Харківської області, що проведення експертизи є передчасним, адже матеріали справи не містять доказів щодо психічного захворювання ОСОБА_1 , колегія суддів вважає безпідставними. Під достатніми даними на підтвердження розладу психічного стану слід розуміти будь-яку інформацію, яка дозволяє припустити наявність у фізичної особи певних психічних розладів. Джерелом інформації може бути медична документація (медичні карти амбулаторного чи стаціонарного хворого із психіатричних закладів або виписки з них; довідки з психоневрологічних закладів про те, що особа перебувала чи перебуває на обліку через психічне захворювання; довідки з медичних закладів про наявність захворювань, які не є психічними, але які впливають на психічну діяльність особи; покази свідків, що мають підстави давати свідчення про психічний стан особи тощо). У матеріалах справи наявна відповідь КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» щодо направлення до експертної установи медичної картки стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 31). Наявність такої картки свідчить про перебування ОСОБА_1 на відповідному стаціонарному лікуванні, а для оцінки медичної документації та встановлення наявності чи відсутності у неї психічного захворювання судом і призначено експертизу, адже спеціальних знань у галузі психіатрії суд не має.

Посилання апелянта на те, що витребувані судом відомості щодо звернення ОСОБА_1 за амбулаторною медичною допомогою до лікаря-психіатра на час постановлення оскаржуваної ухвали не надійшли, колегія суддів відхиляє, адже це не перешкоджає призначенню судом експертизи, та відповідні відомості, у разі їх наявності, можуть бути надані експертній установі. При цьому, в оскаржуваній ухвалі судом зобов`язано «Обласний психоневрологічний диспансер № 3», у разі наявності, надати експертам Харківської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» медичну документацію хворої Томіліної А.А.

Посилання апелянта на необхідність розгляду справи за участі ОСОБА_1 колегія суддів також відхиляє, адже при вирішенні питання про призначення експертизи брав участь представник заінтересованої особи адвокат Уманський Р.В., залучений на підставі ухвали суду та доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, виданого Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги (а.с. 43).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо призначення експертизи.

Оскільки ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Враховуючи, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, та справа по суті спору не розглядалась, підстав для розподілу судових витрат у суду апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина