Березівський районний суд Одеської області
23.09.2025
Справа № 494/1823/25
Провадження № 2/494/919/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.,

при секретарі Станілевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2025 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заяваОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2025 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю.

ОСОБА_2 , звернувшись з цим позовом до суду, посилалась на те, що з 28.02.2009 року по 01.04.2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 01.04.2013 року шлюб було розірвано. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 14.08.2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 500 грн., починаючи з 25.07.2012 року і до досягнення його повноліття.

На даний час матеріальний стан позивачки істотно змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, додаткові витрати на повноцінний розвиток дитини, а саме: відвідування спортивних секцій, творчих та освітніх гуртків, курсів, забезпечення сезонного оздоровчого відпочинку дитини, сезонних витрат на ліки в період загострення РВІ, тощо. Також, значним підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку.

На підставі вищевикладеного, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі з 500 грн. щомісячно на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 28.08.2025 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 24.09.2025 року о 08:00 год.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З 28.02.2009 року по 01.04.2013 року ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 01.04.2013 року шлюб між сторонами був розірваний.

Від спільного проживання у позивачки та відповідача народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний факт підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04.08.2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 14.08.2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 500 грн., починаючи з 25.07.2012 року і до досягнення його повноліття.

Станом на теперішній час позивачка зазначила, що визначений рішенням суду розмір аліментів у твердій грошовій сумі, є недостатнім для забезпечення дитини, оскільки зросли ціни на продукти та одяг, а тому є підстави для зміни способу стягнення аліментів і встановлення його у частці від доходу платника аліментів.

Домовленості між позивачкою та відповідачем щодо утримання дитини у добровільному порядку не досягнуто.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на зміні законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів на утримання дитини недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення її потреб.

Розмір аліментів не має бути нижчим, ніж встановлено законом, так прожитковий мінімум на 2025 рік для дітей від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2025 року 3196 гривень.

Приймаючи до уваги, що на теперішній час мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зокрема для дитини віком від 6 до 18 років розмір аліментів становить 1 598 грн., тому суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

За вказаних обставин, враховуючи, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, та те, що законом передбачена можливість зміни способу стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів, а тому суд знаходить підстави для задоволення вимог позивача і зміни способу стягнення аліментів та встановлення його в частці від доходу платника аліментів, а саме: у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Докази того, що ОСОБА_3 не в змозі сплачувати на дитину аліменти у зазначеному позивачкою розмірі (частці від заробітку), у суду відсутні. Доказів надання матеріальної допомоги дитині в добровільному порядку відповідач не надав. Крім того, домовленості між позивачкою та відповідачем щодо утримання дитини у добровільному порядку не досягнуто.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_3 щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину і до досягнення нею повноліття.

Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про зміну розміру шляхом зміни способу стягнення аліментів підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому, в силу ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 1211 гривень 20 копійок судового збору.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, стягнути з відповідача в дохід держави.

Таким чином, керуючись ст. 180-184,192 СК України, ст. ст.12,13,81,82, 141,142,263-265,268,274, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Березівського районного суду Одеської області від 14.08.2013 року по справі №1504/1066/12 на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, встановивши спосіб стягнення аліментів у частці від доходу платника аліментів, а саме: стягнути з ОСОБА_3 , українця, громадянина України, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий органом 2110 24.04.2024 року, РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, паспорт № НОМЕР_4 , виданий органом 2110 24.04.2024 року, РНОКПП НОМЕР_5 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду, а саме з 14.08.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнення за виконавчим листом, виданим рішенням Березівського районного суду Одеської області у справі №1504/1066/12 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у частці від доходу припинити з дня набрання законної сили цим рішенням.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 , українця, громадянина України, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українка, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий органом 2110 24.04.2024 року, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , українець, громадянин України, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Панчишин А.Ю.