_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3417/25
РІШЕННЯ

Іменем України

24.09.2025 м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Цирфи К.А., за участі секретаря судового засідання Дімової Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщені суду цивільну справу за позовом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам,

ВСТАНОВИВ:

Позиції позивача та відповідача, інших учасників справи

У травні 2025 року до Київського районного суду м. Одеси з позовом звернувся Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі також позивач, департамент), поданим в його інтересах представником ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (далі також відповідач) про стягнення надмірно виплаченої суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 26 000 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначила, що з квітня 2022 року відповідач перебуває на обліку як ВПО в УСЗН в Київському районі м. Одеси ДП та СП ОМР (надалі також управління). Також управлінням їй призначена допомога на проживання як ВПО у розмірі 2 000 грн щомісячно. У зв`язку зі змінами до профільного законодавства, з переліку осіб, які мають статус ВПО та мають право на допомогу на проживання виключено осіб, які забезпечені своїм житлом. До цієї категорії відноситься і відповідач. Натомість, остання про наявність власної житлової нерухомості управління не повідомила, надмірно виплачену допомогу на проживання як ВПО вдобровільному порядку не повернула.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Заяви та клопотання учасників справи

Заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 07.07.2025 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом учасників справи.

У судові засіданні, 24.07.2025 та 24.09.2025, учасники справи, належним чином повідомлені, не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Представник позивача просила розглянути справу за її відсутності.

Відтак, суд уважає за можливе здійснити судовий розгляд по суті за наявними матеріалами (ч. 1 ст. 223 ЦПК України) без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Фактичні обставини справи

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взята на облік як ВПО, яка прибула до м. Одеси з м. Маріуполь Донецької області та наразі фактично проживає в АДРЕСА_1 .

04.04.2022 ОСОБА_1 до УСЗН в Київському районі м. Одеси подано заяву про надання допомоги на проживання як ВПО.

Рішенням УСЗН в Київському районі м. Одеси від 09.04.2022 № 622592 ОСОБА_1 призначено допомогу в розмірі 2 000 грн, щомісячно.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 396130679 від 23.09.2024, за ОСОБА_1 на праві власності зареєстровано квартиру за адресами: АДРЕСА_1 (з 2012 року).

Згідно з повідомленнями від 30.09.2024 та 03.02.2025 УСЗН в Київському районі м. Одеси за місцем реєстрації ОСОБА_1 як ВПО, останній направлялися повідомлення про припинення надання соціальної допомоги як ВПО на проживання та необхідності повернення надмірно виплачених коштів в сумі 26 000 грн за період з вересня 2023 по вересень 2024 року.

Указані рішення суб`єкта владних повноважень про припинення надання соціальної допомоги ОСОБА_1 як ВПО на проживання в порядку адміністративного судочинства не оскаржувалися.

Згідно з довідкою УСЗН в Київському районі м. Одеси від 11.04.2025 № 1212 ОСОБА_1 за період з вересня 2023 по вересень 2024 року виплачено допомоги як ВПО на проживання в загальному розмірі 26 000 грн.

Мотиви прийнятого рішення

Так, відповідно до абз. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі також Закон № 1706-VII), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (ч. 2 ст. 4 Закону № 1706-VII).

Відповідно до абз. 2 п. 1 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі також Порядок № 332) допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.

Судом установлено, що відповідач на момент оголошення в Україні воєнного стану, тобто станом на 24.02.2022, проживала за адресою: АДРЕСА_2 , звідки вона перемістилася до АДРЕСА_1 . З 09.04.2022 зареєстрована як ВПО в м. Одеса та з березня 2022 року почала отримувати допомогу на проживання у розмірі 2 000 грн щомісячно. Указана допомога призначалася в автоматичному режимі відповідно до Порядку № 332. Приписи указаного Порядку на час прийняття рішення про надання допомоги на проживання відповідачеві не ставили в залежність отримання цієї допомоги з відсутністю жилого нерухомого майна в отримувача, яке знаходиться не в зоні бойових дій.

У липні 2023 року до Порядку № 332 постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 № 709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» внесені зміни. Порядок № 332 викладено в новій редакції. Водночас, пп. 5 п. 2 постанови № 709 передбачено, що з 01.09.2023 виплата допомоги припиняється внутрішньо переміщеним особам, якщо за результатами верифікації встановлено, що після набрання чинності цією постановою внутрішньо переміщена особа має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташовані на територіях, не включених до переліку територій, або на територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (дату припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що документально підтверджено органами місцевого самоврядування або за технічної можливості інформацією щодо житлових приміщень, внесених до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, або житлового приміщення (частини житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї).

Водночас, згідно з абз. 1, 4 п. 3 Порядку №332 в новій редакції, з 01.11.2023 допомога призначається на шість місяців на сім`ю, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця одному з членів сім`ї (далі уповноважена особа). Членом сім`ї може вважатися одинока особа.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 9 Порядку №332 в новій редакції, уповноважена особа зобов`язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поінформувати про це засобами поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису) орган соціального захисту населення, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центр надання адміністративних послуг.

Якщо в отримувачів, яким призначено допомогу, відбулися зміни, які впливають на право на отримання допомоги, розмір допомоги перераховується з місяця, що настає за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженої особи або згідно з інформацією, наданою компетентним органом, та/або за результатами проведеної додаткової перевірки рекомендацій, наданих Мінфіном, відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат». Таку заяву уповноважена особа має право надіслати з використанням поштового або електронного зв`язку органу соціального захисту населення, уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг.

Як установлено судом, ОСОБА_1 з 2012 року має у власності на території м. Одеса квартиру. Водночас, згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», м. Одеса до таких територій не належить.

Постанова Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 № 709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» набрала чинності з 15.07.2023. Відтак, відповідач повина була повідомили про наявність у неї іншого житла до УСЗН в Київському районі м. Одеси, як платнику допомоги, до 30.07.2023.

Відповідно до приписів п. 1, 4 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа зобов`язана дотримуватися Конституції та законів України, інших актів законодавства; у разі виявлення подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Внутрішньо переміщена особа зобов`язана виконувати інші обов`язки, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 29 Порядку №332 в новій редакції, у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/ електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Орган соціального захисту населення має право здійснити перерахунок надміру виплачених коштів допомоги отримувачу за рахунок наступних виплат. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку.

Під час судового розгляду встановлено, що згідно з повідомленнями від 30.09.2024 та 03.02.2025 на адресу місця реєстрації як ВПО ОСОБА_1 направлялися повідомлення про припинення надання соціальної допомоги ВПО на проживання та повернення коштів в сумі 26 000 грн за період з вересня 2023 по вересень 2024 року. Відповідь до УСЗН в Київському районі м. Одеси не надходила.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Основного Закону).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала

Не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України).

З аналізу приписів вказаної норми логічно випливає, що умовами неповернення отриманих коштів у виді допомоги як ВПО ОСОБА_1 є факт відсутності рахункової помилки управління при нарахуванні допомоги ОСОБА_1 ,а також її добросовісна поведінка.

Судом установлено відсутність будь-яких рахункових помилок при нарахуванні та виплаті допомоги на проживання ОСОБА_1 .

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.05.2018 (справа № 910/1873/17) принцип добросовісності це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Під час розгляду справи установлено, що ОСОБА_1 , маючи у власності квартиру в м. Одеса, яка знаходиться не в зоні бойових дій, не виконала вимоги Порядку №332 в новій редакції та не звернулася до УСЗН в Київському районі м. Одеси із заявою про припинення нарахування допомоги, що призвело до її безпідставного отримання у значному розмірі. Тобто її поведінка кваліфікується судом як недобросовісна.

Оскільки поведінка відповідача характеризується як недобросовісна під час виконання своїх юридичних обов`язків, суд доходить висновку про необхідність стягнення надмірно перерахованих бюджетних коштів з відповідача.

Висновки суду

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1, 2 ст. 13, ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).

Отже, проаналізувавши заяви по суті справи та надані сторонами докази на їх підтвердження у поєднанні із застосованими нормами права, враховуючи мотиви, покладені в основу рішення, суд доходить висновку, що позивачем доведено перед судом належними та допустимими доказами факт нарахування ОСОБА_1 допомоги на проживання як ВПО, її виплати, неповідомлення останньою про наявні підстави для припинення виплати допомоги, що призвело до її надмірного отримання.

Іншого перед судом не доведено.

Судові витрати

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає до задоволення у повному обсязі, зі ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 49, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам задовольнити.

2. Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса як ВПО: АДРЕСА_1 ) на користь Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (код ЄДРПОУ № 36290160, адреса: м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2-Д) надмірно виплачену суму допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 26 000 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К. А. Цирфа