23.09.2025 Єдиний унікальний номер 205/9638/25
Єдиний унікальний номер 205/9638/25
Провадження № 2/205/4151/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 червня 2025 року через систему «Електронний суд» направила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, який канцелярією суду було зареєстровано 23 червня 2025 року.

Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 25 червня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотримання вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 26 червня 2025 року через систему «Електронний суд» направлено докази направлення позову відповідачеві, які зареєстровано судом 30 червня 2025 року.

Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 08 липня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду і відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що вони з відповідачем з 21 квітня 2007 року перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року. Дитина проживає з позивачем. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання сина, але відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не бажає надавати, від участі у вихованні та спілкуванні з сином ухиляється. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 7 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а у випадку продовження навчання, до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років. Також просила встановити строк сплати аліментів та направити виконавчий лист до відповідного органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, судові витрати у вигляді судового збору стягнути з відповідача.

Відповідачеві ОСОБА_2 у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 квітня 2007 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зареєстрували шлюб (а.с. 9), від якого мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірваний (а.с. 11-12).

Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Дніпровському ліцеї № 91 Дніпровської міської ради (а.с. 13).

Відповідач матеріальну допомогу для забезпечення дитини не надає.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Частиною 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Син сторін ОСОБА_4 неповнолітній, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дитини, і несе об`єктивно більші витрати на його утримання, а відповідач є працездатною особою і може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 4 500 грн., щомісячно, до досягнення повноліття ОСОБА_3 .

У задоволенні інших позовних вимог в цій частині позивачеві слід відмовити, оскільки у суду відсутні відомості про наявний у відповідача дохід, стягнення аліментів у більшому розмірі може призвести лише до утворення заборгованості по сплаті аліментів, а не до реального матеріального забезпечення дитини батьком.

Єдність судової практики, що гарантує стабільність правового регулювання, об`єктивність та прогнозованість правосуддя забезпечує Верховний Суд.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України закріплено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на рішення районних судів як на практику розгляду судами спорів про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в заявленому позивачем розмірі.

Стосовно позовної вимоги про встановлення строку сплати аліментів до 10 числа наступного місяця та їх стягнення в разі продовження сином навчання до його закінчення, але не пізніше досягнення ОСОБА_3 23-річного віку, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки строк сплати (відрахування) аліментів із доходу платника аліментів регламентований ст. 187 СК України, і не може бути встановлений судом за заявою стягувача аліментів на його власний розсуд. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів після досягнення неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі продовження ним навчання, до його закінчення, але не пізніше досягнення 23-річного віку, не можуть бути розглянуті в межах даного провадження, оскільки заявлені передчасно та за інших підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини з дня звернення з позовом до суду, тобто з 18 червня 2025 року.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

ОСОБА_1 при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 968 грн. 96 коп. п.п. «1» п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 180, абз. 1 ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182, 184, ч. 1 ст. 191 СК України, абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ч. 6 ст. 141, п. 7 ч. 1 ст. 264, ст. 265, ч. 2 ст. 279, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), у твердій грошовій сумі в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 18 червня 2025 року, і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: