печерський районний суд міста києва
Справа № 363/4451/25-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позову до суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України (далі - відповідач, МЮ України) про визнання бездіяльності неправомірною та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05.08.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 передано для розгляду до Печерського районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2025 року головуючим суддею визначено суддю Григоренко І.В. та матеріали справи передано для розгляду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

22.09.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва в підсистемі «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2025 року.

В заяві про усунення недоліків позивачпросить, з урахуванням позову щодо захисту його соціальних прав, звільнити його від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви. Крім того, на підтвердження відсутності іншого доходу позивачем долучено до заяви копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 КПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору за подання позовної заяви щодо захисту соціальних прав.

В свою чергу, відповідно до наданих позивачем відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за 2024 рік останній не отримував дохід за останній календарний рік.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно зі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Нормами ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Тобто, підставою для звільнення від його сплати є такий, обумовлений виключними обставинами, майновий стан сторони, який об`єктивно унеможливлює сплату нею судового збору у відповідному розмірі.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26.07.2005, пункти 63-64).

У зв`язку з цим, при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З урахуванням викладеного, оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, а тому позивача слід звільнити від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності неправомірною та відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 19, 133, 258, 259, 260, 261, 274, 277, 279 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про судовий збір», -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позову до суду - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності неправомірною та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 22.09.2025 року.

Суддя І.В. Григоренко