Справа №712/7618/25
Провадження №2/712/3284/25
22 вересня 2025 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Чапліної Н.М.,
за участі секретаря судового засідання Саса Л. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» про стягнення надміру сплачених коштів,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся у Соснівський районний суд м. Черкаси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут», у якому просить стягнути з відповідача на свою користь переплату за постачання природного газу у розмірі 3000,00 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач був споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 згідно публічного договору, укладеного з ТОВ «Черкасигаз Збут» (надалі по тексту - Відповідач), особовий рахунок № НОМЕР_1 , та належним чином здійснював оплату за спожитий природний газ.
29 травня 2022 року Позивач перерахував на користь ТОВ «Черкасигаз Збут» 3000 (три тисячі) гривень згідно платіжної інструкції №PK8B-E156-АТ1Т-РЕСМ від 29.05.2022.
Позивача не було завчасно повідомлено відповідачем про зміну постачальника з 01 травня 2022 року.
Після оплати рахунку позивач дізнався, що згідно Наказу Міністерства енергетики України від 08 червня 2022 року №198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 червня 2022 року за №637737973, зобов`язано ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати з 01 травня 2022 року постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.
Враховуючи викладене, починаючи з 01 травня 2022 року, позивач отримував природний газ не від ТОВ « Черкасигаз Збут», а від іншого постачальника - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Жодних офіційних повідомлень про зміну постачальника природного газу на адресу позивача не надходило.
За таких обставин, позивач був змушений звертатись до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з заявами про здійснення зарахування грошових коштів, сплачених ним на користь ТОВ «Черкасигаз Збут», в рахунок оплати за спожитий позивачем природний газ чинним постачальником, але позитивної відповіді так і не отримав.
11.08.2022 року та 17.03.2023 року в приміщенні газопостачальної компанії позивачем було подано відповідачу заяви про повернення переплати за природний газ в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, на які відповідачем надано відповідь за вихідним №Б-224/4 від 27.03.2023 про надходження значної кількості подібних заяв та повідомлено, що Товариство докладає всіх зусиль для повернення позивачеві переплачених коштів.
В подальшому телефонні дзвінки і звернення позивача залишено відповідачем без реагування і грошові кошти в розмірі 3000 (три тисячі) гривень до цього часу не повернуто.
Враховуючи викладене, станом на момент звернення із даним позовом до суду на особовому рахунку позивача № НОМЕР_1 , відкритому відповідачем, утворилась переплата в сумі 3000 (три тисячі) гривень.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 12 год 30 хв 06.08.2025.
06.08.2025 судове засідання відкладено до 22.09.2025 у зв`язку з неявкою відповідача.
Позивач та представник позивача адвокат Борщ Ю.О. до судового засідання не з`явилися, 22.09.2025 представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 був споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 згідно публічного договору, укладеного з ТОВ «Черкасигаз Збут», особовий рахунок № НОМЕР_1 .
У позовній заяві позивач зазначає, що його не було завчасно повідомлено відповідачем про зміну постачальника природного газу з 01 травня 2022 року.
В матеріалах справи наявний лист вих №Б-224/4 віл 27.03.2023, у якому відповідач повідомляє позивача про те, що заяви позивача від 11.08.2022 та 17.03.2023 про повернення переплачених коштів, сплачених за спожитий природний газ отримані відповідачем. У зв`язку з надходженням значної кількості заяв від побутових споживачів про повернення помилково/зайво сплачених грошових коштів за спожитий природний газ, розгляд заяв здійснюється Товариством почергово в порядку черговості їх надходжень.
ТОВ «Черкасигаз збут» здійснює діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії, виданої постановою Національної комісії, згідно постанови НКРЕКП №838 від 29 червня 2017 року.
ТОВ «Черкасигаз збут» з 01 травня 2022 року здійснює лише обчислення об`єму спожитого газу, а тому сплачені кошти на рахунок відповідача за об`єм, який фактично не поставлений, є такими, що отримані відповідачем безпідставно.
Доказів повернення відповідачем позивачу грошових коштів у розмірі 3 000,00 грн матеріали справи не містять і відповідачем суду не надано.
Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно із ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Оцінюючи докази в сукупності та враховуючи те, що по особовому рахунку позивача існує переплата у розмірі 3 000,00 грн, що була сплачена за обсяг природного газу, який фактично не був наданий постачальником природного газу побутовому споживачу, оскільки даний факт не був спростований представниками відповідача, а тому сплачені позивачем кошти у розмірі 3 000,00 грн необхідно стягнути з відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.
Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн (квитанція №ZE23-FZDE-5MUE від 27.05.2025)
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає сума 1211,20 грн (судовий збір).
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додав (в копіях):
- договір №15-05-24 про надання правової допомоги від 15.05.2024, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Борщ Юлією Олексіївною;
- акт виконаних робіт (наданих послуг) №1 від 25.05.2024 до договору про надання правової допомоги №15-05-24 від 15.05.2024, з якого вбачається, який вид послуг був наданий адвокатом та вказана вартість за кожну послугу, загальна вартість становить 3 000,00 грн;
- товарний чек про сплату вказаної суми відповідачем за правову допомогу.
Правила розподілу судових витрат унормовано статтею 141 ЦПК України.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою - п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами третьою - п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
В даній справі судом враховано незначну складність категорії справи, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, спірні правовідносини не є новими у судовій практиці, а тому, підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу.
Крім того, суд враховує, що суть надання позивачу адвокатом правничої допомоги зводилась до написання та направлення позовної заяви до суду, розгляд справи проведено у спрощеному провадженні без участі сторін у справі.
Таким чином, заявлені представником позивача адвокатом Борщ Ю.О. до відшкодування 3 000,00 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).
Відтак, з огляду на незначну складність справи та обсяг наданих послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 1 500,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» про стягнення надміру сплачених коштів задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Суддя: Н.М. Чапліна