Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/2166/25
Провадження № 2/572/955/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - МОРОЗ Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 572/2166/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований із ОСОБА_4 17 серпня 2023 року Відділом «Центр з надання адміністративних послуг» Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис №7.

Крім цього, позивач просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі чверті усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісяця, починаючи з дня звернення із цим позовом до суду і до повноліття дитини, а також кошти на своє утримання до досягнення цією ж дитиною трирічного віку у розмірі чверті усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, вирішивши питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що сторони по справі перебувають між собою у шлюбі, укладеному 17 серпня 2023 року у Відділі «Центр з надання адміністративних послуг» Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області, про що у Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №7.

Під час шлюбу у подружжя народилась дитина син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до змісту позовної заяви подружні стосунки не склались, через подружню зраду відповідача, внаслідок чого шлюб розпався, примирення неможливе, що і стало підставою для звернення із даним позовом до суду.

Позивач зазначає, що сторони тривалий час проживають окремо, а тому перебування у такому шлюбі суперечить її інтересам.

Також позивач вказує, що відповідач неналежним чином здійснює свій батьківський обов`язок по утриманню дитини, яка проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні.

Відповідач участі у матеріальному забезпеченні дитини не бере, добровільно домовитись про утримання дитини сторонам не вдалось.

Оскільки матеріальне забезпечення дитини здійснюється повністю за рахунок позивачки остання звернулась до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, а також на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, визначивши їх у частці від заробітку платника.

Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України.

Відповідач заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заявив, у строк, визначений ст.278 ЦПК України відзив у справі не подав.

Клопотань сторонами заявлено не було.

Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу та із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітньої дитини та в частині утримання дружини у разі проживання з нею дитини.

Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 17 серпня 2023 року, згідно із яким цього ж числа зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , про що Відділом «Центр з надання адміністративних послуг» Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області, зроблено актовий запис №7.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя.

Із позовної заяви встановлено, що між подружжям існували непорозуміння, які стали підставою для припинення стосунків.

Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Подружжя має неповнолітню дитину : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено із змісту позовної заяви та підтверджено копією свідоцтва про народження цієї дитини серії НОМЕР_2 від 29 жовтня 2024 року. Однак, жодна із сторін не клопотала про надання строку на примирення.

Таким чином, враховуючи наведене вище, відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача, обставини, вказані позивачем в позовній заяві, з огляду на тривалість часу, протягом якого між сторонами існують непорозуміння (відповідно до змісту позовної заяви сторони проживають окремо та припинили стосунки з лютого 2025 року), суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов ОСОБА_3 в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В ході судового провадження встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На момент її звернення із даним позовом до суду дитина сторін по справі є неповнолітньою.

Із позовної заяви встановлено, що неповнолітня дитина проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні, що не заперечив відповідач, який відзив на позов не подав.

Таким чином, відповідачем порушені права неповнолітньої дитини на її утримання до досягнення повноліття, оскільки останнім, відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - не надано доказів утримання неповнолітньої дитини. З огляду на наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини є правомірними.

Розмір аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача, позивачем визначені у частці від заробітку, відповідно до вимог ст.183 СК України, оскільки позивач просить визначити саме такий порядок, відповідачем заперечень щодо такого порядку не висловлено.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач не надав суду доказів наявності у нього інших утриманців, як і взагалі будь-яких доказів щодо неможливості оплати ним аліментів у розмірі, вказаному позивачем.

Крім цього, судом враховано, що позивач просить визначити аліменти у мінімальному задекларованому законодавством розмірі.

Вказані вище обставини підтверджують обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Таким чином, з огляду на досліджені судом докази, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, а також задекларований законодавством обов`язок обох батьків по утриманню неповнолітньої дитини слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі вказаному позивачем.

Відповідно до позовних вимог позивач також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку також у частці від заробітку відповідача щомісяця.

Відповідно до ч.1 ст.84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 4 цієї ж норми визначено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що сторони по справі мають малолітню дитину, яка проживає із позивачем.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на ті обставини, що вона потребує матеріальної допомоги.

В судове засідання відповідачем не подано заперечень щодо позовних вимог щодо можливості утримання дружини, а також доказів неспроможності сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Отже, враховуючи наведені обставини, відсутність будь-яких належних та допустимих доказів на доведення заперечень відповідача - суд вважає за необхідне стягнути з відповідача також аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Частиною 1 статті ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку щодо обгрунтованості заявлених позивачем вимог, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1211 грн. 20 коп. документально підтверджених судових витрат оплаченого судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112, 84, 180, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 277, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жителькою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 ) та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителем АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ), зареєстрований 17 серпня 2023 року Відділом «Центр з надання адміністративних послуг» Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис №7 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини : ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 29 квітня 2025 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання до досягнення дитиною : ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісяця, починаючи з 29 квітня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 грн. 20 коп. понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 1211 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: