Справа № 331/268/25
Провадження № 2/333/2027/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

представника позивача: Дєєва М.В.

відповідача: Яримбаш С.Т.

розглянувши у підготовчому засіданні, в залі суду, клопотання відповідача ОСОБА_1 про визнання електронної довіреності недійсною, залишення без розгляду позовної заяви Національного університету «Запорізька політехніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває дана цивільна справа, по якій здійснюється підготовче провадження.

В підготовчому засіданні відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про залишення даного позову без розгляду, оскільки позовна заява підписана не уповноваженим представником позивача юридичної особи, також вважає, що Дєєв М.В. не підтвердив свої повноваження на представництво інтересів позивача у справі. Подана ним суду та сформована через систему «Електронний суд» довіреність в порядку передоручення від імені ректора Національного університету «Запорізька політехніка» нотаріально не засвідчена, тому є нікчемною. На підставі вищевказаного просив позов залишити без розгляду, а видану електронну довіреність від 16.11.2025 р. ректором Національного університету «Запорізька політехніка» визнати недійсною.

Представник позивача Дєєв М.В в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вищевказаного клопотання, оскільки вимоги про визнання електронної довіреності є по суті позовними вимогами, які мають розглядатися в окремому судовому провадженні. Зазначив, що він є начальником юридичного відділу Національного університету «Запорізька політехніка, що входить в ректорат цього освітнього закладу. Ректорат університету є членом його виконавчого органу, який у відповідності до статуту університету, має право представляти інтереси Національного університету «Запорізька політехніка» в судах, зокрема і підписувати та подавати позов.

Суд, вислухав пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст 257 ЦПК України, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо позов від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Судом, встановлено даний позов поданий від імені юридичної особи Національного університету «Запорізька політехніка» підписаний Максимом Дєєвим. Останній також представляє інтереси позивача в судовому засіданні.

Відповідно до ст. ч.ч. 1, 2 ст.58 ЦК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Зазначений правовий висновок викладено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20.

Відповідно до статуту Національного університету «Запорізька політехніка», в редакції затвердженій наказом Міністерства освіти та науки України від 28.10.2022 р., (п.1.10) університет бере участь у судових справах через ректора, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від імені Університету відповідно до закону, цього Статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредствництво), або через представника. Член виконавчого органу для здійснення представництва (самопредставництва) Університету у судах має повноваження, зокрема діяти від імені Університету, подавати документи та здійснювати всі інші дії, що є обов`язковими для забезпечення інтересів та захисту прав Університету.

Персональний склад виконавчого органу для здійснення самопредставницва Університету у судах визначається ректором Університету. Член виконавчого органу для здійснення самопредставництва Університету у судах діє на підставі довіреності.

Поняття виконавчого органу Університету у вищевказаному статуті та в Законі України «Про вищу освіту» не визначено.

Згідно з п. 6.1, п. 6.3. вказаного статуту, безпосередньо управління діяльністю Університету здійснює ректор, останній може делегувати частину своїх повноважень проректорам, керівникам структурних підрозділів.

Відповідно до наказу ректора Національного університету «Запорізька політехніка» від 19.05.2023 р. №190-1, Дєєв М.В. призначений начальником юридичного відділу Університету. З положень п. 6.19.3 Статуту вбачається, що начальник юридичного відділу як керівник структурного підрозділу входить до складу ректорату, який є робочим органом Університету. Відомості, що робочий орган Університету входить до складу виконавчого органу Університету в статуті відсутні.

В повноваження ректора Національного університету «Запорізька політехніка», закріплених в статуті, який уповноважений діяти від імені Університету на підставі цього статуту, входить право здійснювати інші повноваження, передбачені законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 244 ЦК України, представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи.

Ректор Національного університету «Запорізька політехніка» Грешта В.В., який внесений до Єдиного реєстру фізичних та юридичних осіб, як особа, що має право представляти в судових органах цей Університет без довіреності на праві статуту, скориставшись свої правом передбаченим статутом делегував начальнику структурного підрозділу юридичного відділу Університету свої повноваження щодо представництва інтересів в суді шляхом сформування у підсистемі «Електронний суд» 16 листопада 2023 року довіреність у порядку передоручення, згідно з якою уповноважив Дєєва Максима Валерійовича представляти інтереси цього університету в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

В правових висновках Верховного Суду від 25 січня 2023 року по справі № 235/8501/21, зазначено наступне.

У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції (частина четверта статті 14 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 24, 26 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року, № 1845/0/15-21, підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи..

Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

Пунктами 30-35 зазначеного Положення передбачено, що користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного.

Довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).

Від імені юридичної особи видавати довіреності в електронній формі мають право особи, зазначені у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо такої юридичної особи у графі "Прізвище, ім`я, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, що обираються (призначаються) до органу управління такої юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або такі, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи". Від імені іноземної юридичної особи електронні довіреності видаватися не можуть.

Довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника, та електронні документи, на підставі яких відбувалось передоручення прав первинного довірителя (за їх наявності), автоматично додаються до документів, відправлених представником засобами Електронного суду.

Довіреність в електронній формі дійсна до моменту її скасування довірителем або протягом строку, на який вона видана. При втраті чинності довіреності в електронній формі автоматично скасовуються також усі її похідні довіреності, що видані в порядку передоручення.

Електронне доручення формується підсистемою «Електронний суд» самостійно, відповідно до обраного обсягу повноважень представника (постанова Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 753/10165/21).

Зазначена форма довіреності відповідає пунктам 30-35 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, ураховуючи факт її формування і підписання ректором Університету, який відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про вищу освіту» здійснює безпосереднє управління діяльністю закладу вищої освіти.

Дана довіреність в судовому порядку не визнавалась недійсною. Заявлені вимоги відповідача про визнання її недійсною по суті є позовними вимогами, які мають розглядатися в окремому судовому провадженні, тому підстави для задоволення цих вимог в межах цієї справи відсутні.

З огляду на вищевказане та з урахуванням положень ч. 3 ст. 62 ЦПК України, суд дійшов висновку, що дана позовна заява підписана уповноваженою особою начальником структурного юридичного відділу Національного університету «Запорізька політехніка» Дєєвим М.В., який уповноважений ректором Університету представляти інтереси позивача у цій справі на підставі довіреності в електронній формі.

Посилання відповідача на правові висновки Верховного Суду, зазначені в його заяві, суд не приймає до уваги, оскільки в них наявні інші обставини справ.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для залишення цього позову без розгляду із вказаних в клопотанні відповідача обставин.

Керуючись ст.ст. 58,62, 257, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідача про визнання електронної довіреності недійсною, залишення без розгляду позовної заяви Національного університету «Запорізька політехніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова