КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/8042/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Київ

Справа № 759/11040/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги ОСОБА_1 , які подані представником Аваєвою Наталією Валеріївною , на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року та ухвалу від 17 листопада 2022 року, постановлені у складі судді Петренко Н.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Державного підприємства «Сетам», Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання торгів та оцінки майна недійсними,

встановив:

У липні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , Державного підприємства «Сетам», Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання торгів та оцінки майна недійсними.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2018 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Зупинено реалізацію арештованого майна, а саме: нежилого приміщення № 84 (аптечних, лікувально-діагностичних закладів, загальною площею 95,4 кв. м) що знаходиться на АДРЕСА_1 (у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1).

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 24 січня 2019 року касаційну скаргу ДП «СЕТАМ» залишено без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2018 року - залишено без змін.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

У листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року, а саме - зупинення реалізації арештованого майна, а саме: нежилого приміщення № 84 (аптечних, лікувально-діагностичних закладів, загальною площею 95,4 кв. м), що знаходиться на АДРЕСА_1 (у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1).

Не погоджуючись з ухвалами Святошинського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2022 року та від 17 листопада 2022 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Аваєва Н.В. звернулась з апеляційними скаргами, у яких просила скасувати ухвалу від 20 жовтня 2022 року та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року - скасувати, оскільки заходи забезпечення позову мають діяти до набрання законної сили судовим рішенням, тоді як рішення по суті спору у даній справі ще не ухвалене.

Вважала, що ухвала суду Святошинського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2022 року прийнята з порушенням норм процесуального права, оскільки у справі відсутні належні докази повідомлення позивача про судові засідання. Вказувала, що суд не повідомив належним чином позивача про судові засідання, які відбувались 27.09.2022 року та 20.10.2022 року, чим порушив ст.272 ЦПК України, а тому неявка позивача в судове засідання 20.10.2022 року не була повторною.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та запровадженням на території України воєнного стану ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року перебувала за межами України та судову кореспонденцію не отримувала.

У апеляційній скарзі на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року про скасування заходів забезпечення позову просила ухвалу суду скасувати, як наслідок скасування ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2022 року. Крім того, звертає увагу, що не була повідомлена належним чином про судове засідання, яке відбувалось 17 листопада 2022 року та не отримувала оскаржуваної ухвали у встановленому законом порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Аваєвою Н. В., на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2022 року було відмовлено з підстав, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Аваєвою Н.В., на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року було відмовлено з підстав, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України.

Постановою Верховного Суду від 22 січня 2025 року ухвали Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Аваєва Н.Г. просила задовольнити апеляційні скарги, ухвали суду від 20 жовтня 2022 року та 17 листопада 2022 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, вислухавши представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвал суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ», Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання торгів та оцінки майна недійсними.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ», Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві було залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2022 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2022 року призначено справу до розгляду на 27 вересня 2022 року на 11 год. 00 хв. (т. 4, а.с. 207).

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «Ухвала» від 20 травня 2022 року надіслано ОСОБА_1 на її електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ( т. 4, а.с. 210).

Відповідно до довідки, складеної секретарем судового засідання, у зв`язку з відсутністю учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, судовий розгляд відкладено на 20 жовтня 2022 року на 12 год. 00 хв з повторним викликом учасників справи (т. 4, а.с. 237).

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «Повістка» від 29 вересня 2022 року надіслано ОСОБА_1 на її електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.с.4, а.с. 240).

20 жовтня 2022 року від представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з систематичною повторною неявкою позивача в судове засідання (т. 4, а.с. 242).

Залишаючи позовну заяву без розгляду ухвалою від 20 жовтня 2022 року, суд першої інстанції посилався на те, що на офіційному сайті Святошинського районного суду м. Києва проінформовано громадян, що у зв`язку з відсутністю достатнього фінансування та належного забезпечення суду поштовими марками, починаючи з 2020 року поштова кореспонденція від Святошинського районного суду м. Києва учасникам судових процесів постійно направляється із затримками. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вказала свою електронну адресу Т. Відповідно до довідки про доставку електронного листа ухвалу суду про призначення розгляду справи на 27.09.2022 року на 11.00 год. доставлена до електронної скриньки 25.05.2022 о 15:22:30.

У зв`язку із неявкою позивача у судове засідання 27.09.2022, розгляд справи було відкладено на 20.10.2022 о 12-00 год. Відповідно до довідки про доставку електронного листа повістку було доставлено до електронної скриньки позивача 29.09.2022 о 15:20:40.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подав заяву про розгляд справи без його участі та просив залишити позов без розгляду, оскільки ОСОБА_1 не з`являється у судові засідання. Позивач про день слухання справи судом повідомлявся належним чином. В судові засідання призначені на 27.09.2022, 20.10.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи за його відсутності не просив.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав (частина перша статті 2 ЦПК України).

Учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 3 частини першої статті 43 ЦПК України).

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (пункт 2 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (стаття 211 ЦПК України).

Згідно з частинами шостою, сьомою статті 128 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом із копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам-підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У частині восьмій статті 128 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 130 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Отже, під час розгляду справи в суді першої інстанції належним доказом вручення судової повістки, надісланої засобами поштового зв`язку було, зокрема, повідомлення про вручення рекомендованого листа.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що «залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду.

Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача».

Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача. При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10 лютого 2022 року в справі № 756/16448/18, від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23) зазначено, що:

«88. Процесуальним законодавством, чинним на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено два способи надсилання судового рішення - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет», у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

90. Надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції). У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим.

91. Бажання учасника справи (фізичної особи) зазначити у скарзі (заяві) свою особисту електронну адресу, свідчить лише про бажання особи отримувати кореспонденцію від суду додатковим засобом зв`язку, та не звільняє суд обов`язку виконувати вимоги закону, зокрема щодо надіслання рішення суду у порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції).

92. Аналіз викладених вище приписів ЦПК України, якими встановлено порядок направлення копій судового рішення особі, яка не має офіційної електронної адреси, свідчить про обов`язок суду направлення копії судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення, днем вручення якого є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

93. Надсилання відповідних процесуальних документів на електронну адресу сторони у справі, вказану в документах, що подавались до суду, не заборонена, та може здійснюватися як додаткова, однак такі дії не можуть замінити належне надсилання учаснику судового рішення відповідно до статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції)».

Як встановлено судом, ОСОБА_1 вказала свою електронну адресу Т, на яку було направлено ухвалу від 20 травня 2022 року про призначення справи до розгляду в судове засідання 27 вересня 2022 року, проте повістки про виклик в судове засідання на вказану дату у встановленому законом порядку позивачу надіслано не було.

Також на вказану електронну адресу було надіслано повістку в судове засідання, яке призначено на 20 жовтня 2022 року.

Відповідно до довідок про доставку електронного листа, документ «Ухвала» був доставлений на електронну адресу позивача - 25.05.2022 року, відповідно документ «Повістка» доставлений - 29.09.2022 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд не врахував, що про судові засідання, призначені на 27 вересня 2022 року та на 20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 повідомлялась виключно шляхом направлення повідомлення на електронну адресу «Т», яка хоча і зазначена у матеріалах справи, проте не є офіційною.

Бажання учасника справи (фізичної особи) зазначити у скарзі (заяві) свою особисту електронну адресу, свідчить лише про бажання особи отримувати кореспонденцію від суду додатковим засобом зв`язку, однак не звільняє суд обов`язку виконувати вимоги закону, зокрема щодо належного повідомлення позивача про дату, час та місце судового розгляду.

Таким чином, суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, оскільки матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача про судові засідання, які були призначені на 27 вересня 2022 року та на 20 жовтня 2022 року.

З урахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України - позивач, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилась в судове засідання, колегія суддів вважає необґрунтованим, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що судом в порушення норм процесуального права розглянуто заяви представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна», який не був залучений судом до участі у справі у будь-якому процесуальному статусі, не зважаючи на те, що позивач неодноразово у своїх заявах зазначає ТОВ «ОТП Факторинг Україна» як третю особу.

Крім того, в матеріалах справи є заява представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 20.09.2021 року про залучення до участі у справі в якості третьої особи, проте матеріали справи не містять ухвали суду про розгляд та вирішення даної заяви ( а.с. 89, т. 4).

08 листопада 2022 року від представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року заяву про скасування заходів забезпечення позову у справі - задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року, а саме - зупинення реалізації арештованого майна, а саме: нежилого приміщення № 84 (аптечних, лікувально-діагностичних закладів, загальною площею 95,4 кв. м), що знаходиться на АДРЕСА_1 (у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1).

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 17 листопада 2022 року, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду та при постановленні ухвали суду суд не скасував заходи забезпечення позову, тому дійшов висновку, що наявні всі підстави для скасування заходів забезпечення позову відповідно до ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України.

Зазначений висновок суду першої інстанції, у зв`язку з наявністю підстав для скасування ухвали суду від 20 жовтня 2022 року про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, колегія суддів також вважає помилковим з огляду на наступне.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову ухвалою від 05 вересня 2017 року, суд виходив з того, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки існує ризик, що відповідачі в подальшому можуть здійснити будь-яким чином відчуження нерухомості, що унеможливить виконання рішення у справі. Так, з матеріалів справа вбачається, що ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 05 вересня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Державного підприємства "Сетам", Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання торгів та оцінки майна недійсними.

Позивач оскаржує торги з продажу лоту №208538 нежилого приміщення № 84 - аптечних, лікувально - діагностичних закладів, загальною площею 95,4кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , як з підстав неправомірності реалізації майна на підставі звіту про оцінку майна, який втратив чинність та невідповідності суми реалізації арештованого майна його фактичній вартості так і безпідставного визначення даного майна як іпотечного та зазначення її стороною виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 7, 9, 10 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Таким чином, заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер та діють до набрання законної сили рішенням суду по суті спору, а у разі задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Враховуючи те, що ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2022 року була постановлена з порушення норм процесуального права, оскільки суд дійшов необґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України , оскільки матеріали справи не містять належних даних про повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, та підлягає скасуванню апеляційним судом, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, відтак , розгляд справи по суті спору не завершено, тому колегія суддів вважає, що ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року також підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних ухвал суду від 20 жовтня 2022 року та від 17 листопада 2022 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 379, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником Аваєвою Наталією Валеріївною , на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником Аваєвою Наталією Валеріївною , на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року - скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 26 вересня 2025 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.