Справа № 718/2241/25
Провадження 2/718/772/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2025 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді Мінів О.І.

секретаря судових засідань Анучкіної О.З.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу №718/2241/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 до Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідачів.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Погурський В.І. 21.08.2025 року звернувся із позовом до Неполоковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. (а.с.1-29).

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померл тітка ОСОБА_1 . ОСОБА_3 . Це підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 яке 13 січня 1999 року Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області. ОСОБА_3 проживала у своєму власному будинку в АДРЕСА_1 .

При житті, 7 серпня 1989 року, ОСОБА_3 залишила заповіт у відповідності до якого заповіла все своє майно, в тому числі і житловий будинок ОСОБА_1 . Цей заповіт було посвідчено секретарем Неполоковецької селищної ради. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а також земельних часток паїв.

В квітні 2000 року, ОСОБА_1 звернулася до Кіцманської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та з метою отримання документів на право власності. Там було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_3 № 279/2000.

1 квітня 2000 року ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку пай у землі, яка перебуває у колективній власності колективного с/г підприємства «Хлібороб» смт.Неполоківці Кіцманського району Чернівецької області.

Крім того, покійній тітці належав ще житловий будинок в АДРЕСА_1 .

01 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до нотаріальної контори з метою отримання документів на право власності, однак отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій так як я не надала до нотаріуса провоустановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Документів про право власності на житловий будинок вона ніколи не бачила і тому не може їх надати до нотаріальної контори.

Після смерті тітки ОСОБА_1 прийняла спадщину та підтримує в належному стані житловий будинок, обробляє земельну ділянку. Так як нотаріус відмовив їй у видачі Свідоцтва про право на спадщина на житловий будинок, то для захисту своїх прав позивачка змушена звернутися до суду.

За таких обставин, просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 .

Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Заяви, клопотання учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2025 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30 вересня 2025 року. (а.с.31)

У підготовче засідання 30 вересня 2025 року сторони не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Погурський В.І. скерував 30.09.2025 року на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив справу розглянути без сторони позивача. (а.с.43)

Відповідач: представник Неполоковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області Г.Храпко 30.09.2025 скерував на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без представника сільської ради. (а.с.44)

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Крім того, ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривш їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області від 13.01.1999 року, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 1. (а.с.21).

Згідно копії заповіту посвідченого секретарем Неполоковецької селищної ради від 07.08.1989, який зареєстровано в реєстрі за № 32, вбачається, що ОСОБА_3 , мешканка АДРЕСА_2 , у разі її смерті, заповіла усе своє майно ОСОБА_1 . (а.с.19)

Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01.08.2025 № 285/02-31, позивач ОСОБА_1 зверталася до державного нотаріуса Кіцманської державної нотаріальної контори Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції Беженар А.М., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, за реєстровим №32 від 07.08.1989 року, на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, державним нотаріусом у видачі свідоцтва, оскільки спадкоємцем не подано державній нотаріальній конторі правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок та документи, що підтверджують реєстрацію права власності на цей будинок, які є необхідними для вчинення нотаріальної дії, і що вчинення таких нотаріальних дій без цих документів суперечить законодавству України.(а.с. 8).

Крім того, згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами, встановлено, житловий будинок по АДРЕСА_1 , побудований в 1940 року, та складається з: житловий будинок (літ А) загальною площею 31,30 кв.м, житловою площею - 12,6 кв.м, Вхід у підвал/підвал (літ. Вх. пд/Пд), ворота з хвірткою №1, огорожа №2, загальною вартістю 61 620,00 грн. (а.с.11-18,9)

Згідно довідки №142 від 29.07.2025, виданої Кіцманське бюро технічної інвентаризації, за архівними даними КП « Кіцманське БТІ», станом на 29 липня 2025 року, відсутні відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок який знаходиться по АДРЕСА_1 . ( а.с.10)

Відповідно до довідки №321 від 23.07.2025, виданої Неполоковецькою селищною радою Чернівецького району Чернівецької області, всатновлено, що померла ОСОБА_3 , 1922 року народження, була зареєстрована по АДРЕСА_1 з 18.08.1978 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті ОСОБА_3 у будинку були зареєстровані : ОСОБА_4 , 1990 року народження; ОСОБА_1 , 1971 року народження; ОСОБА_5 , 1970 року народження; ОСОБА_6 , 1991 року народження; ОСОБА_7 , 1993 року народження та ОСОБА_8 , 1996 року народження. ( а.с.24)

Згідно виписки з погосподарської книги № 323 від 23.07.2025, виданої Неполоковецькою селищною радою Чернівецького району Чернівецької області, згідно даних погосподарської книги №5 ст.118, у домогосподарсті за АДРЕСА_1 власником житлового будинку була гр. ОСОБА_3 , 1922 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.25)

Відповідно до відповіді, наданої завідувачем Кіцманської державної нотаріальної контори Чернівецької області А.М. Беженар, на запит Кіцманського районного суду Чернівецької області, надано копію спадкової справи № 279/2000 до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с.33-42)

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його .

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України).

Згідно ч.ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того, статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом, а спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (стаття 1274 ЦК України).

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства яке діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Пунктом 1.3 Тимчасового Положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 (втратило чинність 01 січня 2013 року) було передбачено, що Державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації у межах встановлених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» та підключеними д Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до п.3.1 роз`яснення ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду.

Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , побудований у 1940 році, тобто до 05.08.1992 року, за наявності на такий будинок відповідної технічної документації БТІ, суд вважає за можливе, за наявності відповідних доказів, визнати право власності, в порядку спадкування, на такий будинок, на який спадкодавець не отримав правовстановлюючі документи.

Оскільки прийняття в експлуатацію таких будівель на час збудування житлового будинку час не вимагалося, а записи в погосподарських книгах визнавалися як такі, що підтверджують право власності особи на майно.

При цьому, позивач спадщину прийняв, оскільки у визначений ЦК України строк подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, однак позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документа на будівлі.

Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості визнати право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку, керуючись відповідними нормами законодавства, суд вважає, що вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, такими, що грунтуються на законі, та за умови їх визнання відповідачем, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, беручи наявність відповідні положення Цивільного кодексу України, та відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223, 1258-1261, 1269 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 16, 49, 82, 200, 206, 211, 247, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 до Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , до складу якого входять: житловий будинок 1940 року побудови (літ А) загальною площею 31,30 кв.м., житловою площею - 12,6 кв.м., Вхід у підвал/підвал (літ. Вх. пд/Пд), ворота з хвірткою №1, огорожа №2.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Неполоковецька селищна рада Чернівецького району Чернівецької області, адреса місцезнаходження: вул. Головна,7, с.Неполоківці, Чернівецького району, Чернівецької області.

Суддя: О.І.Мінів