Провадження № 2-н/679/192/2025
Справа № 679/1358/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

26 вересня 2025 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Сопронюк О.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію,-

В С Т А Н О В И В:

25.09.2025 ТзОВ «Хмельницькенергозбут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 64935,65 гривень та судового збору в розмірі 302,80 гривень.

В обґрунтування заяви представник ТзОВ «Хмельницькенергозбут» посилається на те, що ОСОБА_1 є споживачем, яка користується послугами з електропостачання, що надаються ТзОВ «Хмельницькенергозбут», за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . Внаслідок того, що боржниця не оплачує надані послуги в добровільному порядку в повному обсязі, за період з квітня 2025 року по серпень 2025 року включно, виникла заборгованість за надані послуги з електропостачання в розмірі 64935,65 грн.

На виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України, судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника надану відділом адміністративних послуг виконавчого комітету Нетішинської міської ради вх.№ЕП-2135 від 25.09.2025, згідно з реєстром Нетішинської міської територіальної громади ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

До заяви про видачу судового наказу, заявник надав копію типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, проте вказаний договір не містить жодних реквізитів: немає номера, дати укладення цього договору, а також не вказано прізвища, ім`я та по батькові споживача. Заявник зазначає, що типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, являється публічним договором приєднання у розумінні ст.ст.633, 634 ЦК України, оприлюднений на офіційному веб-сайті https://www.energo.km.ua постачальника.

При цьому до заяви про видачу судового наказу не надано доказів про те, що заявник уклав з боржником публічний договір, зокрема у формі приєднання, передбаченою у ст.634 ЦК України.

Суддя не погоджується з такою позицією заявника, оскільки вважає, що публікація на сайті є публічною офертою, що за відсутності письмового підтвердження боржника про прийняття такої пропозиції є недостатнім доказом укладення договору.

Розглянувши заяву та додані до неї документи суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ч.1 та ч.2 ст.163 ЦПК України.

Правилами ст.163 ЦПК України встановлено вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, а п.3 ч.3 цієї ж статті встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

В даному випадку визначальним для правильного застосування норм процесуального права та можливості розгляду справи за правилами наказного провадження, яке законодавець відокремив від інших видів провадження у цивільних справах, і видачі судового наказу як особливої форми судового рішення є саме наявність укладеного між сторонами в письмовій (електронній) формі договору, а не фактичне існування договірних відносин.

Отже, заява ТОВ «Хмельницькенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, подана з порушенням п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України, тобто заявником не підтверджено факту існування договірних зобов`язань між заявником та боржником.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст.163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Разом з тим, з метою недопущення порушення права заявника на судовий захист, шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості та судовий розгляд такої вимоги, заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом (розділ II Наказне провадження), після усунення її недоліків.

Також, відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, заявнику слід роз`яснити, що у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165-167 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом II «Наказне провадження» Цивільного процесуального кодексу України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня складення цієї ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Сопронюк