УХВАЛА

24 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 758/5326/20

провадження № 61-16450 св 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Литвиненко І. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Пророка В. В. та Петрова Є. В. від участі у розгляді справи за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна власником із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

1. У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 4 825 847,69 грн, з яких: 1 414 500,00 грн - вартість майна; 2 829 000,00 грн - збитки в подвійному розмірі відповідно до статті 230 Цивільного кодексу України; 483 410,20 грн - можливий дохід (14,85 % річних); 98 937,49 грн - 3 % річних.

2. Подільський районний суд міста Києва рішенням від 22 серпня 2022 року позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 4 825 847,69 грн. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

3. Київський апеляційний суд постановою від 18 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 серпня 2022 року скасував і ухвалив нове судове рішення. Позов задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 414 500,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат

4. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., ухвалою від 07 грудня 2023 року, серед іншого, відкрив касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року та витребував матеріали справи.

5. У вересні 2025 року, через підсистему Єдиної судової інформаційно?комунікаційної системи «Електронний суд» та за допомогою засобів поштового зв`язку надійшло дві заяви однакового змісту, у яких ОСОБА_1 заявляє відвід судді Верховного Суду Пророку В. В. від участі у розгляді справи № 758/5326/20.

5. Верховний Суд ухвалою від 09 вересня 2025 року визнав необґрунтованими заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Пророка В. В. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна власником із чужого незаконного володіння,закасаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року, заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Пророка В. В. передано для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

5.1. Ухвала Верховного Суду мотивована, зокрема, тим, що заявник не обґрунтував підстав для відводу відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України. Доказів того, що суддя-доповідач Пророк В. В. умисно зволікає з розглядом касаційної скарги позивача, заявник не надав, а на переконання суду неможливість розгляду справи впродовж встановленого законом строку спричинена об`єктивними обставинами надмірного навантаження на суддів Верховного Суду у Касаційному цивільному суд.

5.2. Також в ухвалі Верховний Суд навів відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР), відповідно до якої: Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, до якої входить суддя Пророк В. В. у період з 01 січня 2025 року до 08 вересня 2025 року ухвалив 217 постанов.

5.3. А також зазначив інформацію, щодо надходження та розгляду справ і процесуальних звернень суддями Касаційного цивільного суду, відповідно до якої: за період з 01 січня 2025 року до 31 липня 2025 року на розгляді судді Пророку В. В. перебувало усього - 658 справ і процесуальних документів, передано судді за відповідний період процесуальних звернень - 357, з них розглянуто суддею?доповідачем - 294, у залишку - 356.

6. Верховний Суд ухвалою від 11 вересня 2025 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного СудуПророка В. В.від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна власником із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року.

7. В мотивувальній частині ухвали Суд зазначив наступне: «Аналіз заяви ОСОБА_1 не свідчить, що суддя-доповідач Пророк В. В. умисно зволікає з розглядом касаційної скарги позивача, оскільки відповідних доказів заявник не надав, а неможливість розгляду справи впродовж встановленого законом строку спричинена об`єктивними обставинами надмірного навантаження на суддів Верховного Суду у Касаційному цивільному суді.

Так із відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, до якої входить суддя Пророк В. В. у період із 01 січня 2025 року до 08 вересня 2025 року ухвалив 217 постанов.

Згідно інформації щодо надходження та розгляду справ і процесуальних звернень суддями Касаційного цивільного суду за період з 01 січня 2025 року до 31 липня 2025 року на розгляді у судді Пророка В. В. перебувало усього - 658 справ і процесуальних документів, передано судді за відповідний період процесуальних звернень - 357, з них розглянуто суддею?доповідачем - 294, у залишку - 356.

Таким чином, доводи заявника про те, що суддя-доповідач Пророк В. В. умисно зволікає з розглядом його касаційної скарги є не обґрунтованими».

8. 23 вересня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний Суд» надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, у якій просив відвести: суддю-доповідача Пророка В. В. та суддю Петрова Є. В. від участі у розгляді справи.

8.1. Заява мотивована тим, що після відкриття касаційного провадження у справі № 758/5326/20 за його касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року, отримання матеріалів цивільної справи судом, надходження відзиву відповідача, пояснень позивача, клопотання про пришвидшення розгляду справи Касаційним цивільним судом не вчинено жодної процесуальної дії для розгляду касаційної скарги.

8.2. Також ОСОБА_1 зазначає, що в ухвалі Верховного Суду від 09 вересня 2025 року, якою визнано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Пророка В. В. необґрунтованою та передано заяву про відвід для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді, наведені недостовірні данні щодо навантаження судді Пророка В .В. та кількості розглянутих ним справ.

8.3. Так, заявник посилається на публічну інформацію з ЄДРСР відповідно до якої, за період з 01 січня 2025 року до 08 вересня 2025 року суддя Касаційного цивільного суду Пророк В. В. ухвалив тільки 20 постанов, а за 2024 рік - 55.

8.4. Зазначає, що позивачем 16 вересня 2025 року направлено запит до Голови Верховного Суду на отримання публічної інформації, на вказаний запит отримав відповідь, відповідно до якої Верховний Суд зазначив, що суддя Пророк В. В, розглянув по суті за касаційними скаргами в період з 01 січня 2025 року по 08 вересня 2025 року тільки 18 касаційних скарг з прийняттям постанов.

8.5. Разом з тим, вказує, що в ухвалі Верховного Суду від 09 вересня 2025 року зазначено, що суддя має велике навантаження і у період з 01 січня 2025 року до 08 вересня 2025 року ухвалив 217 постанов, тому заявник вважає, що судом в ухвалі наведені недостовірні відомості та вбачається недоброчесна поведінка суддів.

8.6. Також зазначає, що 11 вересня 2025 року після розгляду заяви про відвід суддя Литвиненко І. В. виведена зі складу колегії і протоколом перерозподілу до колегії ввели суддю Калараша А. А.

8.7. Посилаючись на зазначене, заявник заявляє відвід членам колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: судді - доповідачу Пророку В. В. та судді Петрову Є. В.

9. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 вересня 2025 року справу призначено судді?доповідачу Пророку В. В., судді, які входять до складу колегії: Калараш А. А., Литвиненко І. В.

10. Суддя Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

11. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі у розгляді справи). До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частини друга, третя статті 36 ЦПК України).

12. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) також, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

13. Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

14. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

15. Також ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу. Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

16. Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані «справа Гаусшильдта» (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188).

17. Крім цього, сумніви мають бути застосовані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

18. ЦПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, проте визначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

19. Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

20. Однак, проаналізувавши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Пророка В. В. та Петрова Є. В. від участі в розгляді справи № 758/5326/20варто дійти висновку, що заявник не обґрунтував підстав для відводу відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України. Посилання на зазначення недостовірної інформації в ухвалі Верховного Суду не ґрунтується на фактичних даних, а зводиться виключно до незгоди заявника із ухвалою Суду щодо визнання відводу необґрунтованим (не відмови у задоволенні заяви про відвід судді-доповідача Пророка В. В.) та затримками у розгляді його справи в суді касаційної інстанції, а також збирання та сприйняття інформації, яка на суб`єктивну думку заявника є єдиною достовірною. Доказів того, що суддя-доповідач Пророк В. В. умисно зволікає з розглядом касаційної скарги позивача, заявник не надав, а щодо посилання на «зазначення фіктивних результатів роботи судді Пророка» варто зазначити наступне.

21. Дані наведені в ухвалі Верховного Суду від 09 вересня 2025 року відповідають статистиці з Автоматизованої системи документообігу суду та ЄДРСР.

22. Так в абзаці 25 зазначеній ухвалі зазначено: «З ЄДРСР убачається, що Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, до якої входить суддя Пророк В. В. у період з 01 січня 2025 року до 08 вересня 2025 року ухвалив 217 постанов».

23. Посилання заявника на те, що в ухвалі Верховного Суду зазначено недостовірну інформацію, свідчить виключно про суб`єктивне її сприйняття, а не про її недостовірність.

24. Крім того, заявником долучено до заяви про відвід копію відповіді Верховного Суду на запит ОСОБА_3 від 16 вересня 2025 року (вх. № 331/0/17-25 від 16 вересня 2025 року), відповідно до якого за даними Автоматизованої системи документообігу суду за період з 01 січня 2025 року до 08 вересня 2025 року суддею Верховного Суду Пророком В. В. опрацьовано 18 касаційних скарг, за результатами розгляду яких ухвалено відповідні постанови Верховного Суду.

25. Водночас, у відповіді відсутні інформація, щодо відомостей про кількість розглянутих справ колегією суддів Третьої судової палати Верховного Суду за участі судді Пророка В. В.

26. Заява про відвід не містить обґрунтованих підстав для відводу суддів, доводи щодо підстав відводу судді Пророка В. В. зводяться до незгоди з ухвалою Суду про визнання відводу необґрунтованим.

27. Будь-яких інших об`єктивних та обґрунтованих підстав для відводу, передбачених статтями 36 та 37 ЦПК України, ОСОБА_1 не вказав.

28. Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 24 вересня 2024 року до складу колегії не входить суддя Петров Є. В., тому він не бере участі у розгляді справи № 758/5326/20, провадження № 61?16450 св 23, відтак вимога про його відвід від участі у вказаній справі втратила предмет та підлягає залишенню без розгляду.

29. Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Верховного Суду Пророка В. В., відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

30. Верховний Суд також звертає увагу позивача на те, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді (аналогічний висновок див., зокрема, в ухвалах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2024 року у справі № 760/13291/20, від 16 квітня 2024 року у справі № 235/1298/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2024 року у справі № 216/5160/22, від 20 березня 2024 року у справі № 216/4601/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 761/6087/22 і від 24 квітня 2024 року у справі № 444/948/21).

31. Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Петрова Є. В. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна власником із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року.

2. Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Пророка В. В. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна власником із чужого незаконного володіння,закасаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року.

3. Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Пророка В. В. передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ А. А. Калараш

/підпис/ І. В. Литвиненко