Справа № 274/6574/25 Провадження № 2/0274/2616/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24.09.2025 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить встановити факт самостійного виховання та утримання ниммалолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви та доданими до неї документи, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Вимоги до позовної заяви визначені ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно із пунктами 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 1 ст. 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У позові позивач просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини, проте встановлення такого факту може мати негативні наслідки для матері дитини.

Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Так, у ст. 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. За ч. 1 цієї статті право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають не лише один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває, а й орган опіки та піклування або прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена ч. 1 ст. 15 СК України невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.

Суд рекомендує позивачу при визначенні способу захисту своїх прав, врахувати правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 11.09.2024 у справі № 201/5972/22, а також інших постановах Верховного Суду, посилання на які є в цій постанові, що свідчить про сталість судової практики у випадках, аналогічних фактичним обставинам, викладеним в позовній заяві.

Також, позивач долучив до матеріалів позовної заяви платіжну інструкцію № 0.0..1 від 02.04.2025 про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

У ст. 4 «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою встановлюється ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1.1.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Як вбачається з інформаційної довідки секретаря суду В. Наумчук, при реєстрації цивільної справи встановлено, що платіжна інструкція № 0.0..1 від 02.04.2025 про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. приєднано до цивільної справи № 274/2334/25, в якій відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, при цоьму питання про повернення сплаченого судового збору судом не вирішувалося.

Оскільки позивачем надано платіжну інструкцію № 0.0..1 від 02.04.2025 про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн, за якою судовий збір зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України за іншою справою, тому за подання позовної заяви не сплачено судовий збір.

За таких обставин вбачається, що позивачу слід здійснити сплату судового збору за подання даного позову в розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених та зазначених вище недоліків.

Керуючись ст. ст. 177, 185, 258-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

Надати позивачу строк 10 днів, з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, про які зазначено в ухвалі.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається йому.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА