РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025 Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., при секретарі судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що від шлюбу з відповідачкою мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб між ним та відповідачкою розірвано за рішенням суду 18.05.2017, після чого син залишився проживати з матір`ю.

Судовим наказом Нововолинського міського суду від 26.08.2024 з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі частини заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.08.2024.

Разом з тим, після призначення та стягнення аліментів, матеріальне становище позивача погіршилось. Так, він перебував на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 та отримував грошове забезпечення відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ. Однак, у зв`язку з постконтузійним розладом здоров`я, після перенесеної вибухової травми 08.06.2023 (закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного синдромів, акубаротравма у вигляді сенсоневрального зниження слуху) знаходився на лікуванні, був визнаний обмежено придатним до військової служби, що підтверджується відповідними медичними документами.

За наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 14.03.2025 позивач вважається таким, що вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та приймають безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій та звільнений у запас через сімейні обставини (перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років) і з 14.03.2025 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Через перенесену травму позивач періодично проходить курси терапії згідно лікарських рекомендацій. В даний час стан здоров`я позивача погіршився через загострення та появлення ускладнень, у зв`язку з чим він з 25.03.2025 проходить подальше стаціонарне лікування у Волинській обласній психіатричній лікарні та його направляють для встановлення групи інвалідності.

Крім того, від шлюбу з ОСОБА_5 позивач має на утриманні ще двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також утримує дружину, яка наразі ніде працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за новонародженою дитиною, та бере участь в утриманні 14-річного сина дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає в їх сім,ї без реєстрації.

Також позивач несе витрати з оплати комунальних послуг, на харчування, одяг та інше утримання себе й членів сім,ї, на його лікування.

Інших доходів крім компенсаційних виплат у зв,язку зі звільненням з військової служби, наразі не має. В той час, як ціни на продукти харчування, одяг, ліки та інші товари та предмети послуг значно зросли, це є загальновідомий факт і не потребує доведення.

Позивач зазначив, що не заперечує проти свого обов`язку брати участь в утриманні сина ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття, і має намір в подальшому працювати щоб сплачувати аліменти на утримання дитини та сім,ї, однак в даний час в нього відсутня можливість виплачувати аліменти у розмірі більшому ніж гарантовано законодавством та має значення зменшення розміру частки аліментів.

Враховуючи все вищезазначене, а також приймаючи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність інших утримувачів, погіршення матеріального стану, позивач просив зменшити розмір аліментів з 1/4 частини на 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття.

Згодом уточнив позовні вимоги та просив зменшити розмір аліментів з 1/4 частини на 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття.

В судове засідання не з`явився, надав заяву в якій підтримав уточнені позовні вимоги, просив розгляд справи проводити за його відсутністю.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, не заперечувала про розгляд справи за її відсутності, скористалась своїм правом, надала відзив в якому зазначила, що вимоги позивача є не повністю обґрунтованими. Всі роки відповідачка тягар утримання їхнього з позивачем сина несла на собі, батько дитиною не цікавився, наголошує на утриманні інших дітей, таким чином відкидаючи потреби ОСОБА_4 . Щодо сина дружини ОСОБА_9 , то в нього є батько, який має обов,язок його утримувати та з якого за рішенням суду стягуються аліменти. Позивачу відомо, що їхній син ОСОБА_4 є хворобливою дитиною, у нього спостерігається асиметрія нижніх кінцівок, у зв`язку з чим він потребує постійного медичного супроводу і профілактичних заходів. При цьому, позивач ніколи не бере ніякої участі в житті сина, крім оплати аліментів, повністю ігноруючи усі інші обов,язки батька.

Відповідачка вказала, що несе основну відповідальність за життя й розвиток сина, який проживає з нею та позбавлений батьківського піклування і уваги. Оскільки батько має іншу сім,ю і як вбачається з його позову, саме на іншу сім,ю, та на сина дружини спрямована його основна матеріальна і психологічна увага та підтримка. За таких обставин, вважає, що свою відсутність та щоденну турботу за сина, батько зобов,язаний компенсувати хоча б матеріально і як мінімум в сплаті аліментів.

Проте, маючи повагу до позивача, як до батька їхнього сина, та до людини, яка стала на захист країни при повномасштабному вторгненні росії, погоджується з тим фактом, що його здоров,я погіршилось і він потребує відновлення, а тому зменшення розміру стягуваних аліментів з 1/4 на 1/5 буде достатнім для зменшення фінансового навантаження позивача. В судове засідання не з`явилась, зазначивши, що в даний момент перебуває не в Україні. Документи, які б підтверджували стан здоров,я дитини також надати не може.

Суд, вивчивши позов, дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію учасників справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 перебував у шлюбі із ОСОБА_2 , який було зареєстровано 20.11.2009р., та за час спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та відповідачка є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 18.05.2017 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Судовим наказом Нововолинського міського суду Волинської області від 26.08.2024 стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Частина 3 ст.61 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Довідкою військово-лікарської комісії від 07.09.2023 за №337 молодший сержант по мобілізації ОСОБА_1 має травми пов`язані із захистом Батьківщини, міопія обох очей ступенем 1,0Д та інше. На підставі ст.14б,75в, 30г, 13г графи ІІ Розкладу хвороб обмежено придатний до військової служби. На підставі ст.14б графи 10 ТДВ «Б» непридатний до військової служби у високомобільних десантних військах, морській піхоті та інше.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 14.03.2025 за №75 військовослужбовця служби за мобілізацією ОСОБА_1 , відповідно до п.2 ч.4 ст.26 ЗУ «Про військовий обов,язок і військову службу» звільненого наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 05.03.2025 №94-РС з військової служби у запас за підпунктом «г» через сімейні обставини, а саме перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, вважати таким що вибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Виписка із медичної карти стаціонарного хворого №795 від 28.02.2025 надана КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги», де зафіксовано, що ОСОБА_1 з 08.06.2023 періодично перебуває на стаціонарному лікуванні та обстеженні по етапах евакуації внаслідок отриманої військової травми. Цефалгічний синдром, мова із заїканням, підвищена втомлюваність, безсоння, тривога, панічні атаки, прояви логоневрозу.

Медична карта стаціонарного хворого №2883, відповідно до якої ОСОБА_1 25.03.2025 був госпіталізований до КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради, з діагнозом постконтузійний розлад.

04 червня 2022 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_11 , яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище ОСОБА_12 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 , актовий запис №193.

ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_13 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , актовий запис №484.

ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_14 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 , актовий запис №9.

Довідкою про склад сім,ї зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №409716 від 24.03.2025 підтверджено відомості, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: власник - ОСОБА_1 , дружина- ОСОБА_5 , дочка - ОСОБА_13 , дочка- ОСОБА_14 .

Комісією КП «УЖК №1», в присутності сусідів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , складено Акт щодо обстеження квартири АДРЕСА_2 та встановлення факту, що після укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та станом на 01.04.2025 ОСОБА_8 , 2010 року народження фактично проживає без реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Позивачем заначено, що він несе витрати з оплати комунальних послуг, на харчування, одяг, своє лікування та інше утримання себе й членів сім,ї. Також утримує дружину, яка наразі ніде працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за новонародженою дитиною. Інших доходів крім компенсаційних виплат у зв`язку зі звільненням з військової служби, наразі не має.

Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікована постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово вказував, що аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є доведена в суді як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 за №2037-VІІІ, з липня 2017 внесені зміни до вимог ч.2 ст.182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік», визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, з 01 січня 2025року 3196 грн.

При цьому, треба взяти до уваги, що відповідно до норм Закону поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна оцінка споживчого кошика, що містить мінімальні набори продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для збереження здоров`я людини і забезпечення їі життєдіяльності.

Законодавством не передбачено як такого максимального розміру аліментів, однак зазначено, що розмір відрахувань не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що складає на дитину від 6 до 18 років 31 960 грн.

Згідно з нововведеннями в законодавстві утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім виплат, що не мають постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом. Також це стосується, зокрема, додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану.

Заявляючи вимоги зменшити розмір аліментів, сторона позивача посилається на вимоги ст.192 СК, яка наголошує на тому, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

З встановлених судом обставин вбачається, що матеріальне становище ОСОБА_1 погіршилось, він звільнений з військової служби, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Водночас, в нього погіршився стан здоров,я, що доведено відповідними медичними документами. Крім того, на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, дружина, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за новонародженою дитиною, а також наявні додаткові витрати щодо сина дружини, якій проживає однією сім,єю з позивачем.

При цьому, суд враховує і позицію самої відповідачки, яка зауважувала на те, що маючи повагу до позивача, як до батька їхнього сина, та до людини, яка стала на захист країни при повномасштабному вторгненні росії, погоджується з тим фактом, що його здоров,я погіршилось і він потребує відновлення, а тому вона не заперечує зменшити розмір аліментів до 1/5 частини всіх видів доходу позивача.

Відтак, враховуючи принцип справедливості, інтереси трьох малолітніх дітей, які мають бути захищені законом, а також матеріальний стан сторін, стан здоров,я позивача, суд вважає за доцільне зменшити розмір аліментів до 1/6 частки всіх видів доходу позивача, задовольнивши таким чином уточнені позовні вимоги.

Такий розмір стягуваних аліментів буде відповідати принципам розумності та справедливості.

Як слідує з роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів підлягає задоволення.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Нововолинського міського суду Волинської області від 26.08.2024 (справа № 165/3810/24) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН: НОМЕР_7 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , НОМЕР_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 (однієї четвертої) частини його заробітку щомісячно на 1/6 (одну шосту) частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з дня набрання рішенням законної сили.

Судовий наказ у справі № 165/3810/24 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН: НОМЕР_7 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , НОМЕР_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, виданий 26.08.2024 Нововолинським міським судом Волинської області - відкликати.

На рішення може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Володимирський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25.09.2025.

Суддя: Тетяна ПУСТОВОЙТ