Справа № 502/1500/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтовання позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який на день смерті проживав в АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавець заповітів не складав і спадкування відбувалось за законом, що підтверджується Витягом зі спадкового реєстру від 18.07.2025 року. Після смерті ОСОБА_2 серед іншого залишилося спадкове майно, яке складалось з 1/3 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом на право особистої власності № НОМЕР_1 від 20.11.1990 року, однак частки членів колгоспного двору визначені не були.

Відповідно до Довідки Кілійської міської ради № 24 від 28.11.2019 року вищевказаний житловий будинок відносився до колгоспних дворів, до складу якого входили ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 члени колгоспного двору.Тобто, оскільки в колгоспному дворі були зареєстровані та проживали три особи на 16.04.1991 року, то кожен з них мав право на 1/3 частину майна колгоспного двору.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок від 11.07.2025 року, житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 85,3 кв. метра, житловою площею 47,51 кв. метра), літ. «Б» літня кухня, літ. «В» сарай, літ. «Г» сарай, літ. «Д» сарай, літ. «Е» - сарай, літ. «Ж» гараж, літ. «З» - сарай, літ. «И» - сарай, літ. «К» - вбиральня, № 1-3- надвірні споруди.

Після смерті ОСОБА_2 з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалась, що підтверджується Витягом зі спадкового реєстру від 18.07.2025 року. Після смерті спадкодавця, належна йому 1/3 частина житлового будинку була успадкована позивачем та ОСОБА_3 як спадкоємцями першої черги, оскільки позивач є донькою спадкодавця, а ОСОБА_3 дружиною.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 заповідала все своє майно позивачу, тому після її смерті позивач зверталась до нотаріальної контори, отримала у спадщину і належним чином оформила земельну ділянку площею 1,7916 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15.05.2020 року та Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 30.07.2021 року, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.07.2021 року та Витягом з ДЗК від 16.04.2019 року. Крім того після смерті матері ОСОБА_3 , згідно Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 12.04.2021 року, позивач отримала у спадщину та визнано за нею право власності на земельну ділянку площею 1,0382 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином, позивач прийняла у спадщину все майно, яке належало померлій ОСОБА_3 .

Між тим, оформити право власності на вищевказаний житловий будинок на теперішній час не має можливості, оскільки два члени колгоспного двору померли.

В зв`язку з зазначеним позивач просить суд:

- встановити факт належності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 як учасникам колгоспного двору по 1/3 частині кожному, а після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в цілому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 85,3 кв. метра, житловою площею 47,51 кв. метра), літ. «Б» літня кухня, літ. «В» сарай, літ. «Г» сарай, літ. «Д» сарай, літ. «Е» - сарай, літ. «Ж» гараж, літ. «З» - сарай, літ. «И» - сарай, літ. «К»- вбиральня, № 1-3- надвірні споруди в тому числі на 1/3 частину будинку як учасника колгоспного двору і 2/3 частини, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 , в підготовче судове засідання не з`явилась.

Представник позивача ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 23.11.1973 року м. Кілія р/б ЗАГС Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актовий запис № 400 від 23.11.1973 року, /а. с. 9/.

Шлюб ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований 13.11.1993 року Кілійським райвідділом ЗАГС Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , актовий запис № 186 від 13.11.1993 року, /а. с. 9/.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок № НОМЕР_1 від 20.11.1990 року, виданого виконкомом Кілійської міської Ради вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3 , /а. с. 13/.

Згідно довідки за вих. № 24 від 28.11.2019 року, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради вбачається, що станом на 16.04.1991 року, житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до колгоспного двору, членами якого були: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , /а. с. 14/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 24.03.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 105, /а. с. 7/.

Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 81908708 від 18.07.2025 року вбачається, що за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заповітів посвідчення не було, /а. с. 28/.

Відповідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не відкривалась, /а. с. /.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 29.08.2019 року Кілійським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 414 від 29.08.2019 року, /а. с. 8/.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.05.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 345 вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 1, 7916 гектарів, кадастровий номер: :01:002:0654, яка розташована на території Кілійської міської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, /а. с. 22/.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.07.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 791 вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 0, 1000 гектарів, кадастровий номер :02:024:0027, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), /а. с. 23/.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 12.04.2021 року по справі № 502/1875/20, позов - задоволено повністю, встановлено факт належності земельної ділянки площею 1,0382 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №:01:002:0655, розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, Кілійська міська рада - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 право власності на земельну ділянку, площею 1,0382 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :01:002:0655, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, Кілійська міська рада у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , /а. с. 19-21/.

Відповідно до технічного паспорту від 11.07.2025 року, складеного ФОП « ОСОБА_9 » вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 85,3 кв. метра, житловою площею 47,51 кв. метра), літ. «Б» літня кухня, літ. «В» сарай, літ. «Г» сарай, літ. «Д» сарай, літ. «Е» - сарай, літ. «Ж» гараж, літ. «З» - сарай, літ. «И» - сарай, літ. «К»- вбиральня, № 1-3- надвірні споруди.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, щодо встановлення факту належності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 як учасникам колгоспного двору по 1/3 частині кожному, а після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в цілому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до наданих суду доказів встановлено, що позивачу належить весь житловий будинок в АДРЕСА_1 в тому числі 1/3 частина як учаснику колгоспного двору, однак оформити право власності в нотаріальній конторі позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81,207, 259, 263-265, 315, 354 ЦПК, ст. ст. 16, 1217, 1218, 1223, 1261,1233 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт належності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 як учасникам колгоспного двору по 1/3 частині кожному, а після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в цілому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 85,3 кв. метра, житловою площею 47,51 кв. метра), літ. «Б» літня кухня, літ. «В» сарай, літ. «Г» сарай, літ. «Д» сарай, літ. «Е» - сарай, літ. «Ж» гараж, літ. «З» - сарай, літ. «И» - сарай, літ. «К»- вбиральня, № 1-3- надвірні споруди в тому числі на 1/3 частину будинку як учасника колгоспного двору і 2/3 частини, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан