Справа № 365/567/24
Номер провадження: 2/365/44/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 вересня 2025 року с-ще Згурівка

Згурівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Солдатової Т.М.

за участю

секретаря судового засідання Воєводи І.С.

представника позивача Виссала В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

25 липня 2024 року (через систему «Електронний суд») позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» через свого уповноваженого представника Романенка Михайла Едуардовича, звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеним позовом, в якому просить: стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №734358 від 22.10.2021 в сумі 51255,31 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 22.10.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір № 734358 про надання споживчого кредиту в електронній формі. Згідно з договором про надання споживчого кредиту № 734358 від 22.10.2021 на підставі платіжного документу, який долучено до позовної заяви, відповідачу ОСОБА_1 були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 20000,00 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин.

Згідно з умовами договору факторингу №2808-23 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено право вимоги за кредитним договором № 734358 від 22.10.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача.

Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 51255,31 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 19629,92 грн; заборгованість за відсотками становить 31625,39 грн.

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення адвокатської вимоги № -АВ від 15.11.2023 на адресу відповідача (ШКІ № 747). Відповідно до ухвали Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 210/5129/17, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу сторони є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Судові витрати позивача складаються виключено зі сплаченого ним судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 29.07.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 06.08.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи.

11 серпня 2024 року через систему «Електронний суд» уповноважений представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Підодвірний Т.І., подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу 6000,00 грн.

Невизнання позову обґрунтовує тим, що доказів укладення між сторонами кредитного договору № 734358 від 22.10.2021 не надано. Приєднаний до матеріалів справи договір не містить підписів сторін.

Згідно з позовною заявою та копією поданого позивачем договору 22.10.2021 року № 734358 такий договір укладено в режимі онлайн шляхом заповнення відповідачем в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача. Електронний документ, на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки, має відповідати положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Вказані висновки викладені у постановах ВС від 16 березня 2020 року у справі № 910/1162/19 та від 19 січня 2022 року у справі № 202/2965/21. Разом з тим, доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства, позивачем не надано.

Позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Тому наявна у матеріалах справи копія договору не може вважатись електронним документом (копію електронного документа), оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належним доказом укладення договору.

Позивачем не надано доказів перерахування коштів відповідачці, оскільки належними доказами можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Позивачем, разом із позовною заявою, направлено до суду лист ТОВ «Універсальні платіжні системи» від 27.09.2023. У вказаному листі відсутня будь-яка інформація щодо особи відповідача, як то його ПІБ, ідентифікаційний код чи будь-яка інша інформація, що дала б можливість встановити, щодо якої особи він має відношення. Також, у листі відсутня інформація щодо договору від 22.10.2021 року № 734358, як і відсутній повний картковий номер, що унеможливлює встановлення особи, якій ця картка належить. Звертає увагу, що у нібито укладеному договорі від 22.10.2021 року № 734358 взагалі відсутній рахунок, на який товариство нібито повинно було перерахувати кредитні кошти.

Щодо відступлення права вимоги, звертає увагу, що у договорі факторингу від 28.08.2023 року № 2808-23 жодним чином не зазначається будь-яка інформація, що могла б свідчити про відступлення права вимоги саме до відповідача, як от ПІБ, номер кредитного договору та інші дані. Наданий позивачем витяг з реєстру боржників не може бути належним та допустимим доказом відступлення права вимоги, оскільки повністю залежить від волевиявлення позивача.

Також зазначає, що проведені позивачем розрахунки заборгованості не відповідають вимогам закону з посиланням на особливості застосування приписів ст. 1048 ЦК України та ч. 2 ст. 625 ЦК України та відповідну практику Верховного Суду.

Заявлені до стягнення витрати позивача на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн не є співмірними із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робі, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Судова справа не є дуже складною, оскільки для представника позивача ця справа є типовою. Детальний опис робіт як і акт не містять жодної інформації щодо особи по якій надавалась правова допомога. До того ж, надані представником позивача договір про надання правничої допомоги, акт виконаних робіт, укладені ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» з адвокатом Міньковська А.В. Позовна ж заява подається представником ОСОБА_2 .

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат. Які відповідач поніс в зв`язку з розглядом даної справи складає 6000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Крім того, 11 серпня 2024 року, одночасно з поданням відзиву на позовну заяву, представник відповідача заявив клопотання про витребування доказів.

15 серпня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить задовольнити в повному обсязі позовні вимоги. На спростування доводів відзиву на позовну заяву зазначає наступне.

Договір № 734358 не містить підписів сторін, звертає увагу суду, що у графі «Споживач» роздруківки вказаного договору, графіку платежів (додаток № 1 до договору), паспорті споживчого кредиту споживачем зазначена ОСОБА_1 та вказано, що ці документи підписані нею електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е038. Одноразовий ідентифікатор було направлено відповідачці на її мобільний номер, вказаний у договорі, який також збігається із мобільним номером, який зазначений представником відповідача у відзиві на позовну заяву, що є черговим доказом, що договір підписаний саме відповідачем, оскільки без використання даного мобільного номера підписання даного договору було б неможливим одноразовим ідентифікатором, тобто ОТП-паролем. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова ВП ВС від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18).

Щодо доводів представника відповідача, що у листі від ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 27.09.2023 відсутня будь-яка інформація щодо особи відповідача зазначає, що кошти кредиту були зараховані за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 , вказані особисто відповідачем у п. 2.1 договору, що підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ».

На підтвердження відступлення ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до відповідача позивачем до позовної заяви додано: копію договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 разом із затвердженими шаблонами; витяг з додатку № 1 до договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023; копію платіжної інструкції № 4565 від 28.08.2023 з призначенням платежу: «Оплата згідно з договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 без ПДВ». Договір факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України, не спростована.

Відповідно до п. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази відступлення права вимоги від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за договором № 734358 про надання споживчого кредиту від 22.10.2021, укладеного між відповідачем та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ». Зміна суб`єктного складу внаслідок укладення договору факторингу не впливає на зміну зобов`язань боржника не порушує його права та не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Розрахунок заборгованості представник відповідача належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок заборгованості, клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, представник відповідача суду не заявив. Доказів про повернення кредитних коштів не надав. За весь період перебування права вимоги за вищезазначеним договором у ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника та просить стягнути ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором.

Позивачем надано разом із позовом усі необхідні докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу. Ринкова вартість юридичних послуг за складання позовної заяви у цивільних справах становить в середньому 6150,00 грн.

Щодо заявлених представником відповідача витрат на професійну правничу допомогу 6000,00 грн, зазначає, що представником відповідача не доведено, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Більше того, представником відповідача не надано детального опису послуг із зазначенням витраченого часу та обсягом виконаних робіт, що позбавляє суд можливості надати належну оцінку реальності таких витрат, а отже відсутні будь-які правові підстави для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості суду не надав, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, 15.08.2024 через систему «Електронний суд» позивачем подано заперечення на клопотання представника відповідача про витребування доказів.

18 серпня 2024 року через систему «Електронний суд» представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, в яких просить задовольнити клопотання відповідача про витребування доказів, відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача судову витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відправлення відповідачу одноразового ідентифікатора.

Матеріали справи не містять доказів, які підтверджують належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті листа від ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» - НОМЕР_2 , саме відповідачеві, як і доказів належності відповідачу номера телефону, на який був направлений цифровий ідентифікатор. Позивачем також не надано до позовної заяви і доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», яке здійснило переказ коштів на рахунок, який за твердженням позивача належить відповідачу. Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо перерахування коштів від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» як кредитних на рахунки ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» або АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для здійснення переказу коштів на виконання вимог договору від 22.10.2021 № 734358 для подальшого їх переказу відповідачу. У наданому позивачем листі ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» відсутня інформація щодо договору від 22.10.2021 № 734358, як і відсутній повний картковий номер, що унеможливлює встановлення особи, якій ця картка належить. До того ж, у нібито укладеному договорі від 22.10.2021 № 734358 взагалі відсутній рахунок, на який товариство нібито повинно було перерахувати кредитні кошти.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 24 вересня 2024 року клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено частково.

01 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача Виссал В.В. подав заяву про виконання ухвали суду, в якій повідомляє про неможливість виконання ухвали суду від 24.09.2024.

04 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача Виссал В.В. подав заяву про виконання ухвали (доповнення до заяви від 01.10.2024), в якій представник позивача, зокрема, повідомляє суд, що 04.10.2024 на фактичну суду надіслано нотаріально засвідчену копію Договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 та реєстр прав вимог за договором факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 (перша сторінка, сторінка з інформацією про наявну заборгованість відповідача та остання сторінка).

06 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» представником відповідача подано заперечення на клопотання (заяву) позивача про виконання ухвали суду, в яких просив вжити заходів процесуального примусу до позивача та його представника за невиконання ухвали суду, виключити із числа доказів по справі документи подані позивачем разом із заявою про виконання ухвали суду, відмовити у задоволенні позовних вимог.

09 жовтня 2024 року на поштову адресу суду надійшла заява про виконання ухвали суду (доповнення до заяви від 01.10.2024) від 04.10.2023 з додатками, в якій, просив дану заяву прийняти до розгляду та долучити до матеріалів справи, повернути після огляду судом копію Договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 року, яка засвідчена приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлакою Л.К. та зареєстровану за № 5889 від 03.10.2024 за вказаною в заяві адресою для листування, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» витрати, понесені у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій, у розмірі 1350,00 грн, на підтвердження чого надано копію рахунку-фактури, забезпечити, за необхідності, огляд оригіналів доказів за місцезнаходженням оригіналу Договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023, а саме у приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області.

20.10.2024 через систему «Електронний суд» представник позивача подав заперечення на клопотання (заяву) представника відповідача про вжиття заходів процесуального примусу до позивача та ви виключення із числа доказів по справі документів позивача.

10 квітня 2024 року Згурівський районний суд Київської області постановив ухвалу, якою: відмовив у прийнятті до розгляду додаткових пояснень ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» від 01.10.2024, від 04.10.2024 та від 04.10.2024 за вих. № ; клопотання представника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про приєднання до матеріалів справи доказів та прийняття їх до розгляду задовольнив; відмовив у задоволенні клопотання представника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про огляд витребуваних судом оригіналу Договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 року та оригіналу Реєстру прав вимоги за Договором факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 року у приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області необхідно. Також, суд перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судовому засіданні та призначив судове засідання на 12 травня 2025 року об 11 годині 00 хвилин. Зобов`язав ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» надати в судовому засіданні витребувані ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 24 вересня 2024 року докази.

15.04.2025 представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі.

11.05.2025 представник позивача подав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю в іншій справі, а також заявив клопотання про витребування доказів.

Суд відклав судове засідання на 21.07.2025 на 10:00 год.

20.07.2025 представник позивача подав клопотання, в якому повідомив про неможливість особисто з`явитися в судове засідання у зв`язку з раптово виниклими сімейними обставинами, просив задовольнити клопотання про витребування доказів подане 11.05.2025 та відкласти розгляд справи на іншу дату.

Ухвалою від 21.07.2025 суд поновив строк для подання клопотання про витребування доказів та задовольнив частково клопотання представника позивача про витребування доказів, оголосив перерву в судовому засіданні до 10:00 год. 27.08.2025

15.08.2025 від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла інформація на виконання ухвали суду від 21.07.2025 в частині витребування доказів.

23.08.2025 представник відповідача подав додаткові пояснення у справі, в яких просив виключити із числа доказів по справі документи подані позивачем разом із заявою про виконання ухвали суду та відмовити у задоволенні позову.

Крім того, 23.08.2025 представник відповідача подав заяву про залишення позову без розгляду.

Судове засідання 27.08.2025 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні 17.09.2025 представник позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Виссал В.В. надав суду для огляду в судовому засіданні оригінал договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 та оригінал реєстру боржників до договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023. Позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та повністю доводяться наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та її представника, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін, відповідач скористалася правом на подання відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З досліджених письмових доказів судом встановлено, що 22.10.2021 ОСОБА_1 ознайомилася з Паспортом споживчого кредиту та уклала з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» договір № 734358 про надання споживчого кредиту (далі кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якого забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення електронних даних, направлених товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході.

Згідно з п. 9.6 кредитного договору цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.

На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 кредитного договору).

Сторони узгодили наступні умови кредитування: сума кредиту (загальний розмір) складає: 24000,00 грн (п. 1.3); строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 22.10.2024 (включно). Детальні терміни повернення кредиту визначені в графіку платежів (п. 1.4); тип процентної ставки фіксована: за перший день користування кредитом (включно) 20% в день (7300% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100% річних (п. 1.5); мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби (п. 1.6); орієнтовна реальна процентна ставка на дату укладення договору складає 223,56% річних (п. 1.8); орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 80314,18 грн.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 20000,00 гривень за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої зазначені споживачем в особистому кабінеті, або надані Товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв`язку; у розмірі 4000,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування.

Сума кредиту (його частина) перераховується (утримується) Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору (п. 2.2).

Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (Графіком платежів) (п. 3.1). Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Для цілей визначення періоду для нарахування процентів на суму кредиту, день надання кредиту враховується, а останній день повернення не враховується (п. 3.2). Сплата поточних процентів здійснюється споживачем в кожну дату внесення платежу, зазначену в графіку платежів, за період, що передує даті внесення. (п. 3.4). Сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. з метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу (п. 3.5).

Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватиметься згідно графіка платежів.

Відповідно до пп. 3) п. 4.1 кредитного договору товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача (т. 1 а.с. 47-54 копія договору з додатком № 1, т. 1 а.с. 55-57 копія паспорта споживчого кредиту).

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 10, 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Паспорт споживчого кредиту та договір № 734358 про надання споживчого кредиту підписаний зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, а зі сторони позичальника ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е038.

Акцептуючи пропозицію ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е038 22.10.2021 о 14:11:54 відповідач ОСОБА_1 визнала та погодилася на запропоновані товариством умови користування та порядок надання товариством грошових коштів (кредиту), а також строки та порядок погашення кредиту та сплати процентів.

Підписання договору договір № 734358 про надання споживчого кредиту від 22.10.2021 свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Наявність електронних підписів сторін у договорі підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною першою ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що на виконання умов договору № 734358 про надання споживчого кредиту від 22.10.2021 кредитодавцем ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було здійснено переказ грошових коштів на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 , зазначений в п. 2.1 договору, в сумі 20000,00 гривень через сервіс онлайн платежів iPay.ua (т. 1 а.с. 82). З наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали суду від 21.07.2025 інформації та виписки за договором № б/н за період з 22.10.2021-29.10.2021 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 , На карту № НОМЕР_4 22.10.2021 зараховано переказ у розмірі 20000,00 грн (т. 1 а.с. 92-94).

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що первісний кредитор ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконав свої зобов`язання за кредитним договором щодо надання суми кредиту.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за кредитним договором № 734358 від 22.10.2021, станом на 28.08.2023 загальна заборгованість складає 51255,31 грн. З розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідач ОСОБА_1 здійснювала часткове погашення заборгованості згідно з графіком платежів, а саме 23.10.2021, 23.11.2021, 23.12.2021 та 23.01.2022 по 2119 грн, проте в подальшому перестала вносити чергові платежі за договором (т. 1 а.с. 62 копія розрахунку).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом.

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Тобто, відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Судом встановлено, що 28 серпня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (клієнт) та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (фактор) укладено договір факторингу № 2808-23, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 4.1 договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги у формі наведеної в додатку № 1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених розділом 3 договору (т. 1 а.с. 26-37, т. 2 а.с. 4-15 копія договору факторингу).

У постанові від 18.10.2023 у справі № 905/306/17 Верховний Суд зазначає, що для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012 тощо.

Перехід права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 734358 від 22.10.2021 від первісного кредитора ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» підтверджується копією договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 (т. 1 а.с. 26-37, т. 2 а.с. 4-15, оригінал досліджено в судовому засіданні), витягом з реєстру прав вимог (т. 1 а.с. 81, т. 2 а.с. 16-17, оригінал досліджено в судовому засіданні), копією акту приймання-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу від 28.08.2025 (т. 1 а.с. 18), копією платіжної інструкції № 4565 від 28.08.2023 на підтвердження оплати за договором факторингу (т. 1 а.с. 61).

Згідно з реєстром прав вимог за Договором факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 734358 від 22.10.2021 на загальну суму заборгованості 51255,31 грн, з яких: за кредитом 19629,92 грн, по відсотках 31625,39 грн (порядковий номер у реєстрі 2323).

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами доведено, що позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» наділене правом вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 734358 від 22.10.2021 на загальну суму заборгованості 51255,31 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлялась досудова вимога (т. 1 а.с. 45-46, т. 1 а.с. 78-80). Проте відповідач ОСОБА_1 заборгованість не погасила.

Жодних доказів на спростування позовних вимог відповідачем не надано. Аргументи, наведені представником відповідача у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відпоідь на відзив на позовну заяву, свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшли та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позовна заява була подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». За подання позовної заяви позивачем ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було сплачено судовий збір, визначений в підпункті 1) п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та розрахований з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у розмірі 2422,40 гривень (т. 1 а.с. 90 квитанцією).

Крім того, позивачем понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, що підтверджується: копією договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 (т. 1 а.с. 38-42), копією додаткової угоди № 00 від 27.06.2024 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року (т. 1 а.с. 25), копією акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27 червня 2024 року на загальну суму 6000,00 грн (т. 1 а.с. 19), копією детального опису робіт (наданих послуг), виконаних АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості від 27.06.2024 (т. 1 а.с. 23), копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Міньковської Анастасії Володимирівни серія КС № 11306/10 від 02.11.2023 (т. 1 а.с. 63-64).

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи обґрунтованість витрат на правничу допомогу та доведеність їх понесення належними доказами, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень.

З огляду на вище зазначене, на підставі ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

З огляду на задоволення позову в повному обсязі, витрати понесені відповідачем на правничу допомогу в сумі 6000,00 гривень до стягнення з позивача не підлягають та залишаються за відповідачем.

Керуючись ст. 205, 207, 512, 513, 514, 515, 526, 530, 599, 610, 611, 625, 628, 638, 639, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1, 1077, 1078, 1079 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 98, 141, 223, 247, 263-265, 273, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №734358 від 22.10.2021 в розмірі 51255,31 грн (п`ятдесят одна тисяча двісті п`ятдесят п`ять гривень 31 копійка).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн (шість тисяч гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», адреса місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ, 04112, , IBAN: НОМЕР_5 в АТ «СЕНС БАНК», МФО 300346.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 29 вересня 2025 року.

Головуючий суддя Т.М. Солдатова