Справа № 759/5863/25
Номер провадження 2/541/948/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 вересня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Третяка О. Г.,

секретаря судового засідання Олешко Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підставі ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року вказана позовна заява надійшла до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 15.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачем укладено кредитний договір № 143686 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Відповідно до п.2.2.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі 5556,00 грн, який надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 4000,32 грн. на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті; у розмірі 1555,68 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.

Пунктом 2.5. індивідуальної частини передбачено, що комісія за надання кредиту складає 1 555,68 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 28,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.

Відразу після вчинених дій відповідачем, 15.06.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» ініціювало переказ коштів згідно договору на платіжну картку № НОМЕР_2 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується довідкою № 12.

10.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали Договір факторингу № 10102024 відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 143686 від 15.06.2024.

Відповідно до п.6.2.3. Договору факторингу Права Вимоги переходять до фактору у день здійснення фінансування (оплати) на користь клієнта у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1. цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення Права Вимоги здійснюється шляхом підписання Акту приймання-передачі Реєстру Боржників (Додаток №2 до договору факторингу) відповідно до п. 8.3.2. договору.

Відповідно до витягу з Реєстру Боржників за Договором факторингу №10102024 від 10.10.2024 від ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» до позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 10213,90 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №10102024 від 10.10.2024 та платіжною інструкцією №12 від 12.11.2024, яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним договором факторингу.

В ході передачі прав вимоги за факторинговим договором, право вимоги за договором №143686від 15.06.2024 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 10213,90 грн.

Просили стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 10213,90 грн, з яких: 5556,00 грн заборгованість за кредитом; 4256,90 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 401,00 грн комісію за кредитним договором, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.05.2025 року відкрито провадження по справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз`яснено право та порядок такого подання. Заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву, зустрічного позову, відповіді на відзив, заперечень відповідач не надав.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 12).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с. 97, 101-104, 107, 109, 110, 112).

22 вересня 2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , прийнявши умови публічної частини, як невід`ємної частини договору шляхом підписання його індивідуальної частини, 15.06.2024 уклав договір з ТОВ «ФК «Кредіплюс», за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 5556,00 грн в наступному порядку: у розмірі 4000,32 грн на номер рахунку/картки № НОМЕР_1 та у розмірі 1555,68 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, строком на 70 днів з 15.06.2024 по 24.08.2024 (а.с.21-30).

Згідно п.2.3 Договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 586,00% річних, тип процентної ставки фіксований. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування.

Відповідно п.2.5 Договору комісія за надання кредиту складає 1555,68 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 28,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту.

Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії складає 5817,58 грн (п.2.7 Договору).

Згідно п.2.7.1 Договору денна процентна ставка складає 5817,58 грн/5556,00грн/70 днів*100 %=1,4958% в день.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 637910,80% (п.2.8 Договору).

Згідно п.2.9.1 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом) складає 11373,58 грн.

Відповідно п.5.3 Договору, приймаючи пропозицію кредитодавця про укладення кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту, Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він до моменту підписання індивідуальної частини/акцепту ознайомився з публічною частиною, Правилами, паспортом споживчого кредиту, графіком платежів за кредитом, усіма визначеннями, умовами, змістом, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись їх умов.

15.06.2024 ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора «16deb3ao» підписав Графік платежів, який є додатком та невід`ємною частиною договору №143686 від 15.06.2024, в якому встановлені кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а також зазначена загальна вартість кредиту для позичальника та реальна річна процентна ставка (а.с.24).

Цього ж числа ОСОБА_1 підписав одноразовим ідентифікатором «4cd0ed14» Паспорт споживчого кредиту, в якому викладена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема про те, що сума кредиту становить 5556,00 грн, який надається в наступному порядку: 4000,32 грн на рахунок/картку позичальника, 1555,68 грн погашення заборгованості за комісією, процентною ставкою 586,00% річних, загальні витрати за кредитом 5817,58 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 11373,58 грн, реальна річна процентна ставка 637910,80% річних (а.с.31-32).

Факт перерахування відповідачу кредитних коштів підтверджується довідкою №12 про успішність операцій згідно договору №1412/22-1 від 14.12.2022, укладеного між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Контрактовий дім», відповідно якої 15.06.2024 ОСОБА_1 перераховано грошові кошти згідно кредитного договору №143686 від 15.06.2024 на картку № НОМЕР_1 , у сумі 4000,32 грн, номер транзакції (а.с.44-45).

Згідно повідомлення АТ «Універсал Банк» від 21.05.2025 № БТ/Е-4185 на ім`я ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) в банку емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 , в період з 15.06.2024 по 20.06.2024 на вказану карту було зараховано переказ в розмірі 4000,32 грн (а.с. 99-100).

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №143686, наданої ТОВ «ФК «ЕЙС», станом на 20.02.2025 заборгованість ОСОБА_1 не погашена та складає 10213,90 грн, з яких: 5556,00 грн прострочене тіло; 4256,90 грн прострочені відсотки; 401,00 грн прострочена комісія (а.с.54).

10.10.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №10102024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» за плату відступає ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» зобов`язується їх прийняти за плату на умовах, визначених договором (а.с.55-59).

Згідно з Реєстром прав вимоги № 2, що є витягом з додатку № 1 до договору факторингу №10102024 від 10.10.2024, до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 10213,90 грн (а.с.60).

Актом приймання-передачі Реєстру боржників № 2 від 06.11.2024 року позивачу переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору факторингу№10102024, що підтверджує факт переходу до позивача прав вимоги заборгованості (а.с.62).

Як вбачається з платіжної інструкції №4519 від 12.11.2024 ТОВ «ФК «ЕЙС»» здійснено ТОВ «ФК «Кредіплюс» оплату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №10102024 від 10.10.2024 (а.с.64).

Аналіз вказаних письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за кредитним договором № 10102024 від 10.10.2024, укладеним відповідачем з ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс». У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 добровільно погасив борг за вказаним договором.

Згідно зі змісту ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Положенням ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач умови договору не виконав.

Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку.

Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані кредитні кошти. Такі кошти він використовував, і у нього утворилась заборгованість.

За вказаних обставин, суд вважає, що в даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості за кредитом.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» є законними, обґрунтованими та такими що підлягають повному задоволенню. Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №143686від 15.06.2024 в розмірі 10213,90 грн, відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Позивачем додатково заявлена вимога про здійснення розподілу судових витрат.

Позивач повідомив про наявність судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Витрати зі сплати судового збору підтверджуються копією платіжної інструкції від 13.03.2025 на суму 2422,40 грн. (а.с.79).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із повним задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджених витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 2422,40 грн.

Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями ст. 137 ЦПК України, якою визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження вказаних витрат у розмірі 7000 грн позивачем суду надано договір про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025, укладений між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія» ЕЙС»; протокол погодження вартості послуг; додаткова угода №1 до договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025; акт прийому-передачі наданих послуг (а.с.65-71).

Вищенаведені документи суд оцінює, як належні та достатні у розумінні положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, оскільки вони підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «ФК «Ейс»» витрат на професійну правничу допомогу.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не заявлялося клопотань про зменшення витрат на правову допомогу.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у розмірі 7000 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279, 280-281, 354 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 527, 530, 551, 554, 610, 623, 651, 1054 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №143686від 15.06.2024 в розмірі 10213 (десять тисяч двісті тринадцять) гривень 90 копійок, яка складається із: 5556,00 грн заборгованості по кредиту; 4256,90 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 401,00 грн комісія за кредитним договором.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судових витрат зі сплати судового збору понесених позивачем при зверненні до суду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», місцезнаходження: 02090, м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005; .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 .

Суддя: О. Г. Третяк