Справа №462/4081/25
Провадження №2/443/675/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

23 вересня 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

встановив:

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» адвокат Дзундза О.В. звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить в якій просить стягнути з останньої на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту №1281174 від 25.11.2020 в розмірі 14 664,96 грн, судовий збір в сумі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомог у розмірі 7 000,00 грн.

Обґрунтування позовних вимог.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Дзундза О.В. зазначає, що 25.11.2020 між ТОВ «Лінеура Україна», та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту №1281174. Кредитний договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту, що опублікований в особистому кабінеті відповідачки на веб-сайті www.credit7.ua. та підписаний електронним підписом та акцептований відповідачкою, 25.11.2020 11:26:06, (шляхом одноразового ідентифікатора у вигляді коду). Відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, що є невід`ємною частиною Кредитного договору, порядок подачі заявки на отримання кредиту та її погодження відбувається наступним чином: «Після отримання Заявки Товариство здійснює оцінку кредитоспроможності Клієнта та достовірності наданої клієнтом інформації за допомогою багаторівневої автоматизованої системи прийняття кредитних рішень. У разі прийняття позитивного рішення Товариство робить Клієнту в його Особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі індивідуально частини Договору позики, яка містить усі істотні умови. У разі, якщо Договір позики регулюється Законом України «Про споживче кредитування», оферта містить Паспорт продукту (паспорт споживчого кредиту), із яким Клієнт має можливість ознайомитися до укладання Договору. У випадку готовності Клієнта прийняти пропозицію (оферту), Клієнт натискає кнопку «Погоджуюсь/согласен» або іншу відповідну клавішу, що висловлює його згоду у Особистому кабінеті, після чого Товариство надсилає Клієнту засобами зв`язку Одноразовий ідентифікатор у вигляді коду. У момент Введення коду на Сайті Товариства Клієнт направляє Товариству електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписане Одноразовим ідентифікатором. Договір вважається укладеним з моменту одержання Товариством електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти). Датою укладання Договору є дата одержання Товариством електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти). Дата та час отримання повідомлення фіксується у Договорі позики у розділі (реквізити та підписи сторін). В подальшому у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати відповідачкою зобов`язань за Кредитним договором, відповідачка ініціювала продовження користування кредитом, внаслідок чого Додатковим договором від 30.12.2020, строк користування кредитом продовжили до 30.01.2021. Зважаючи на вищенаведене, відповідачка здійснила всі необхідні дії , спрямовані на укладання Кредитного договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської одноразовим ідентифікатором на підписання картки (поточний/картковий рахунок НОМЕР_1 , вказаний відповідачкою), на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн. На умовах Кредитного договору (розділу 1) Кредитодавець надав відповідачці грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідачка зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Кредит видавався строком на 30 днів, шляхом перерахування (через послуги переказу) Кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачкою. Кредитодавець свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору. Відповідно до умов Кредитного договору, Сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України та цього Договору. Порушенням умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору. В порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка не виконала свої зобов`язання, що передбачені умовами Кредитного договору, як своєчасне повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання Кредитного договору у відповідачки утворилася заборгованість за Кредитним договором. 22.02.2021 товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», та товариство з обмеженою відповідальністю «Сіроко фінанс», уклали Договір факторингу №015-220221, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, товариство з обмеженою відповідальністю «Сіроко фінанс» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», включно і до ОСОБА_1 за Договором №1281174 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 25.11.2020 , порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 4391. 21.08.2024, товариство з обмеженою відповідальністю «Сіроко фінанс», та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» уклали Договір факторингу №20240821/1, згідно згідно якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які боржниками товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко фінанс», включно і до ОСОБА_1 , за Договором №1281174 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 25.11.2020, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 101. Отже, всупереч умов Кредитного договору відповідачка тривалий час своєчасно не здійснює повернення кредиту, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 29.05.2025 заборгованість відповідачки перед позивачем становить 14 664,96 грн, а саме: заборгованість по тілу кредиту 4 000,00 грн; заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки) 9 120,00 грн; інфляційне збільшення 1 544,96 грн. На поштову адресу відповідачки було відправлено ряд листів повідомлень про зміну Кредитора, листів пропозицій та гарантій, а також досудова вимога про погашення кредитної заборгованості. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить сум судового збору 2 422, 40 грн і суму витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7 000,00 грн.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.06.2025 цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю на розгляд до Жидачівського районного суду Львівської області /а.с.43/.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 27.06.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків /а.с.51-53/.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 08.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження на 29.08.2025 /а.с.61-62/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 29.08.2025 у звязку з першою неявкою відповідачки справу розглядом відкладено на 23.09.2025 /а.с.75/.

Розгляд справи по суті відбувся 23.09.2025 без участі сторін.

Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» адвокат Дзундза О.В., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності та на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1456223 від 06.06.2025 місце реєстрації ОСОБА_1 є : АДРЕСА_1 . Судом скеровувались виклики ОСОБА_1 у судові засідання на зазначену адресу та конверти і рекомендовані повідомлення повернулись до суду із відміткою засобу зв`язку «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням виклику у судове засідання.

Відтак, суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення заочного розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25.11.2020 між ТзОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту №1281174 /а.с.7-10 /.

Відповідно до умов договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1281174 від 25.11.2020, сторони погодили наступні умови.

Укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства (п.1.1 договору).

На умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту складає: 4 000,00 грн. (п.1.2 договору).

1.3. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що в Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.

1.4. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування кредитом залежить від фактичного виконання Клієнтом умов Договору та становить:

1.4.1. Знижена процентна ставка становить 1,14% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (416,10 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, якщо в цей строк Клієнт здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою повернення кредиту, що вказана в Графіку платежів.

1.4.2. Стандартна процента ставка складає 1,90% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (693,50 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, якщо Клієнт не виконав умови зазначені в пп.1.4.1. Договору для застосування зниженої процентної ставки.

1.5 Мета отримання кредиту: задоволення особистих потреб.

1.6. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави.

1.7. Укладення цього Договору не потребує укладання договорів щодо додаткових та супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту.

2.1. Кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінеті, що має наступні реквізити № НОМЕР_2 .

2.2. Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), заначений в п.1.3 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується Товариством в Особистому кабінеті.

2.3. Товариство надає Клієнту консультації з питань виконання Договору, в тому числі шляхом надання інформації та документів через Особистий кабінет.

2.4. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) на користь Клієнта.

2.5. Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом.

3.1. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але небільше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".

3.2. До періоду розрахунку процентів включається день надання та не включається дата повернення кредиту, вказана в Графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.3 Договору, відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до Розділу 4 Договору, де проценти нараховуються і в дату повернення кредиту, вказану в Графіку платежів, і в нову дату повернення, якщо інше не визначено у відповідному додатковому договорі.

здійснюється на залишок фактичної заборгованості за серв кредитом за кожен день користування кредитом, але небільше 90 календарних днів поспіль перера змоменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто реквізи метод "факт/факт".

3.2. До періоду розрахунку процентів включається день надання та не включається дата про при повернення кредиту, вказана в Графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання 5.3. Кл кредиту, визначеного у пункті 1.3 Договору, відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до Клієнта Розділу 4 Договору, де проценти нараховуються і в дату повернення кредиту, вказану в Графіку у перш платежів, і в нову дату повернення, якщо інше не визначено у відповідному додатковому у друг договорі.

5.1 Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, а у випадку якщо відбулося продовження строку користування кредитом не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту, що вказано в Додатковому договорі та відображається Клієнту в Особистому кабінеті.

Вказаний договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ ОСОБА_1 , її реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані, місце проживання, електронна адреса, номер телефону, реквізити належної їй платіжного засобу/поточного рахунку для перерахування коштів клієнту за даним договором. Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом 25.11.2020 11:26:06 /а.с.10/.

Відповідно до графіку платежів до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1281174 від 25.11.2020 ОСОБА_1 зобов`язувалася повернути позику та сплатити нараховані проценти не пізніше 25.12.2020. Сума позики становить 4 000,00 грн, сума нарахованих процентів складає 1 368,00 грн /а.с. 10 на звороті/.

30.12.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, який укладено за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету.

У зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати Клієнтом зобов`язань за Договором, відповідно до Розділу 4 Договору Клієнт ініціював продовження користування кредитом.

Сторони цим Додатковим договором погоджують наступні умови продовження користування кредитом

Строк користування кредитом за Договором продовжується на строк, що дорівнює строку. встановленому п.1.3. Договору. Дата повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом 30.01.2021.

Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п.3.1 цього Додаткового договору: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (693,50 процентів річних).

У всьому іншому, що не визначено в цьому Додатковому договорі, Сторони керуються умовами Договору.

Вказаний додатковий договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ ОСОБА_1 , її реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані, місце проживання, електронна адреса, номер телефону, реквізити належної їй платіжного засобу/поточного рахунку для перерахування коштів клієнту за даним договором. Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом 30.12.2020 10:10:43 /а.с.11/.

Відповідно до повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення», яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, відбувся переказ коштів 25.11.2020 11:28:04 на суму 4 000,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі іРау.ца - 73517989, призначення платежу: зачислення 4 000 грн на карту НОМЕР_1 /а.с.30/.

Відповідно до договору факторингу № 015-220221 від 22.02.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс», ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», включно і до ОСОБА_1 , відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 015-220221 від 22.02.2021. Даний факт підтверджується платіжною інструкцією № 41 від 25.05.2021 /а.с. 12-18 на звороті, 72-74/.

Згідно з договором факторингу № 20240821/1 від 21.08.2024, укладеним між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Сіроко Фінанс», включно і до ОСОБА_1 , відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №20240821/1 від 21.08.2024 в розмірі 13 120,00 грн, з яких: 4 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 9 120,00 грн заборгованість за процентами. Даний факт підтверджується платіжною інструкцією № 706 від 29.08.2024 /а.с. 19-29/.

Відповідно до розрахунку заборгованості у ОСОБА_1 станом на 25.05.2025 наявна заборгованість за договором №1281174 у розмірі 14 664,96 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 4 000,00 грн; заборгованість за відсотками 9 120,00 грн; заборгованість за пенею 0,00 грн; інфляційне збільшення 1 544,96 грн /а.с.31/.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1281174 від 25.11.2020 станом на 18.05.2021 заборгованість ОСОБА_1 становить 13 120 грн /а.с.57-59/

Як вбачається з досудової вимоги та повідомлення, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» направляло боржниці ОСОБА_1 вимогу про погашення заборгованості новому кредитору в розмірі 13 120,00 грн та надало реквізити для оплати заборгованості /а.с. 32, 33/.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Встановлені судом цивільні правовідносини щодо порушення грошового зобов`язання й застосування відповідних наслідків цього, у тому числі й за договором позики та за кредитними договорами, з особливостями укладання договору в електронному вигляді, що визначаються Законом України «Про електронну комерцію», регулюютьсяКонституцією України,Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Цивільним кодексом України (надалі ЦК України), іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передатимайно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому зазакономнадані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч. 1 ст. 513 цього Кодексу правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за кредитним договором №1281174 внаслідок чого заборгованість останньої складається із 14 664,96 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 4 000,00 грн; заборгованість за відсотками 9 120,00 грн; заборгованість за пенею 0,00 грн; інфляційне збільшення 1 544,96 грн.

Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.

За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.

Всупереч вищенаведеному, відповідачкою не надано заперечень щодо ознайомлення з умовами кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання договору, а також не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за договором.

Щодо судового збору

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Вирішуючи вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Відповідно до Постанови Верховного суду від 13.03.2025 у справі №275/150/22 суд не має права вирішуватии питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи

На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості у вказаній справі позивачем до суду подано: копію договору про надання правової допомоги №250527-11Ш від 27.05.2025, попередній (орієнтовний) розрахунок, згідно якого вартість правничої допомоги становить 7 000,00 грн, копію свідоцтва Дзундзи О.В. про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження, а також враховуючи виконання роботи адвокатом, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Керуючись статтями 4-5, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 133, 137, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-275, 279, 281-282 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позов товариства з обмеженою відповідністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (, адреса: 79013, м.Львів, вул.С.Бандери, буд.87, оф.54) заборгованість за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту №1281174 від 25.11.2020 в розмірі 14 664 (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні 96 копійок, судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі в сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок, а всього разом стягнути 21 087 (двадцять одну тисячу вісмдесят сім) гривень 36 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р.Г. Равлінко