Справа № 368/1571/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Шевченко І.І

за участі секретаря Назаренко А.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик Київської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», представник заявника Жевега Катерина Валеріївна, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний виконавець Крегул Іван Іванович про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

представник заявника просить суд замінити у виконавчому провадженні № 68485624 щодо примусового виконання виконавчого документу, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за № 51853 від 29.12.2021 про стягнення із боржника, яким є: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованості на користь стягувача, яким є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», сторону виконавчого провадження стягувача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» (, адреса місця знаходження: вул. Сурікова буд.3, м. Київ, 03035) на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (, адреса місця знаходження: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17Б, офіс, 503), обґрунтовуючи заяву наступним.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича перебуває виконавче провадження № 68485624 щодо примусового виконання виконавчого документу виданого Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович за № 51853 від 29.12.2021 про стягнення із боржника, яким є: ОСОБА_1 заборгованості на користь стягувача, яким є: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс».

03.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю компанія «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено Договір факторингу № 573/ФК-25.

Відповідно до Договору факторингу, право грошової вимоги, у тому числі за кредитним договором №IU4933471 в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора № IU1316256 згідно з яким проводиться стягнення заборгованості за виконавчим документом виданим Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович за № 51853 від 29.12.2021 у виконавчому провадженні АСВП № 68485624 відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю компанія «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», .

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України № 435-IV від 16.01.2003, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України № 435-IV від 16.01.2003, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладені норми, у зв`язку із відступленням права грошової вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, у результаті чого, Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим документом №51853 від 29.12.2021 про стягнення із боржника, яким є: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), отже виконання вказаного виконавчого документу передбачає задоволення вимог вже не первісного кредитора, яким було: Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Інстафінанс», а нового кредитора, яким є: Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII від 02.06.2016, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 та 3 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, визначено, що відповідно до цього Закону, виконавчі листи видані на підставі судових рішень, а також виконавчі написи нотаріуса підлягають примусовому виконанню рішення на підставі такого виконавчого документу.

Сторонами виконавчого провадження, відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, є стягувач і боржник. Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Положеннями ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 442 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-IV від 18.03.2004, визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Суд, згідно з ч.3 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-IV від 18.03.2004, розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Положеннями чинної редакції Цивільного процесуального кодексу України № 1618-IV від 18.03.2004 не передбачено обмежень щодо розгляду заяв про заміну сторони виконавчого провадження саме судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною другою статті 446 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-IV від 18.03.2004 визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

У статті 24 Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII від 02.06.2016 викладено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

З урахуванням вищевикладеного, питання заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, тому повинно вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, заявник звертається із заявою про заміну сторони виконавчого провадження щодо виконання виконавчого документу до суду, яким є: Кагарлицький районний суд Київської області за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Відповідно до ч.3 ст.442 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-IV від 18.03.2004, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з п.1 ст. 261 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-IV від 18.03.2004, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Представник заявника в особі Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити у відсутність представника. Заяву підтримує в повному обсязі.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, про що свідчить повідомлення з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою, причини не явки суд не повідомила.

Представник заінтересованої особи в особі Товариства з обмежено відповідальністю «Інстафінанс» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений, причини не явки суд не повідомив.

Приватний виконавець Крегул Іван Іванович в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений, причини не явки суд не повідомив.

Розгляд справи відбувається відповідно до вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 29 грудня 2021 року приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис, згідно якого звернуто стягнення:

з громадянина України, яким є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження, м. Кагарлик, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків: НОМЕР_1 , місце роботи: не працює, який (-а) є боржником за кредитним договором № IU1316256 від 17.03.2021 року, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії IU1316256, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інстафінвнс», ідентифікаційний код юридичної особи: 43449827, місцезнаходження: вул. Сурікова буд. 3а, м. Київ, 03035.

Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.04.2021 року по 22.11.2021 року.

Сума заборгованості становить 18 747,00 грн., що складається з:

Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 13000,00 грн.;

Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5 747,00 грн.;

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 19 397,00 грн.

03 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Інстафінанс та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» було укладено договір відступлення права вимоги № 573/ФК-25, відповідно до умов якого, ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінстандарт»» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками ТОВ «Інстафінанс», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № IU1316256.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 55 ЦПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника).

Тлумачення ч.1 ст.512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: - купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст. 656 ЦК); - дарування (ч.2 ст.718 ЦК); - факторингу (гл.73 ЦК).

Згідно із ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Згідно із ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Натомість частиною 2 статті 516 ЦК України визначено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином ризик настання несприятливих наслідків неповідомлення боржника про заміну кредитора несе лише новий кредитор, а не боржник.

Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач заперечує будь-які домовленості і зобов`язання стосовно позивача по незаконним (з точки зору відповідача) діям відносно нього, предмета спору, а позивач цього не довів, твердження позивача про наявність будь-яких інших зобов`язань або неправомірності стосовно нього є припущенням.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що заява представника ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» підлягає задоволенню, а стягувач у виконавчому провадженні підлягає заміні на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»».

На підставі викладеного та керуючись розділом VI ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», представник заявника Жевега Катерина Валеріївна, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний виконавець Крегул Іван Іванович про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити у виконавчому провадженні № 68485624 щодо примусового виконання виконавчого документу, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за № 51853 від 29.12.2021 про стягнення із боржника, яким є: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованості на користь стягувача, яким є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», сторону виконавчого провадження стягувача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» (, адреса місця знаходження: вул. Сурікова буд.3, м. Київ, 03035) на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (, адреса місця знаходження: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17Б, офіс, 503).

Ухвалу суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 30.09.2025 р.

Суддя І.І. Шевченко