ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.

за участю секретаря Ракович Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

за апеляційною скаргою Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 20 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року позивач звернулася до суду першої інстанції із вказаним позовом, у якому просила визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком в 2 місяці із дня набрання законної сили рішенням суду.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на наявне спадкове майно.

Позивач звернулася із заявою до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав проте після визначеного законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

У зв`язку із чим позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно після померлого ОСОБА_3 .

Позивач зазначає, що пропустила встановлений законом строк із поважних причин, оскільки на той час на всій території України із 12 березня 2020 року були запровадженні карантинні обмеження, що призвело до обмеження прийому громадян державними установами та вчинення будь-яких дій ними.

Крім того, у вказаний період позивач тривалий час хворіла, у зв`язку із чим була змушена лікуватись та нести значні витрати на це.

До того ж, після запровадження воєнного стану 23.02.2022 позивач була змушена покинути території України на тривалий проміжок часу та перебувала за межами України і не мала змоги звернутися до відповідних державних органів на території України.

Вказані обставини , на думку заявника, свідчать про поважність причин пропуску позивачем ОСОБА_1 , передбаченого законом строку звернення із заявою про прийняття спадщини.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 20 січня 2025 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на два місяці із дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду мотивовано тим, що зазначені позивачем обставини свідчать про поважність причин пропуску позивачем передбаченого шестимісячного строку для прийняття спадщини.

На вказане судове рішення Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що причину пропуску строку для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є необґрунтованими та безпідставними.

Зазначено, що у даному випадку часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини (14.06.2022) та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (03.10.2024) є значним - більше 2 років.

Вказано, що позивач не використав жодного способу реалізації свого права та без поважних причин пропустив встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Також вказано, що судом не досліджено належним чином, докази надані позивачем, як на підставу поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Так до позову надано довідки про звернення до лікарів м. Полтави та проходження обстежень від 17.12.2021, 27.01.2022 та 14.11.2022, при цьому відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували перебування позивача на стаціонарному лікуванні у проміжок часу з 14.12.2021 по 14.06.2022, що унеможливило б подання нею заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на наявне спадкове майно.

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Башинської Т.В. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав за адресою- АДРЕСА_1 , однак отримала відмову, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини, що підтверджується відповідною постановою від 04 серпня 2023 року.

Згідно довідки, виданої приватним нотаріусом Бишинською Т.В. від 22.11.2023 року вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_3 не заводилась. Інформація про посвідчені заповіти або спадкові договори відсутня.

Позивач не змогла оформити свої спадкові права після померлого ОСОБА_3 , через пропуск передбаченого чинним законодавством строку звернення із відповідною заявою до нотаріуса.

Також, судом встановлено, що позивач проживає в країні, де ведуться військові дії у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 пропустила незначний часовий проміжок після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини та подачею заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч.1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Разом з тим, ч.3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у справі ОСОБА_1 без поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто майже за 3 роки до звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Так, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Тобто, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця об`єктивних перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Колегія суддів зазначає, що за змістом ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 пропустила встановлений законом строк із поважних причин, оскільки на той час на всій території України із 12 березня 2020 року були запровадженні карантинні обмеження, що призвело до обмеження прийому громадян державними установами та вчинення будь-яких нотаріальних дій.

Крім того, у вказаний період позивач тривалий час хворіла, у зв`язку із чим була змушена лікуватись та нести значні витрати на це, що підтверджується відповідними довідками із медичних установ.

До того ж, після запровадження на всій території України режиму воєнного стану починаючи із 23.02.2022, який в подальшому неодноразово продовжувався Указами Президента України, з метою збереження життя, задля перебування у безпечних умовах для проживання, позивач була змушена покинути території України на тривалий проміжок часу та перебувала за її межами.

На думку місцевого суду вказані обставини є поважними, об`єктивними та не давали позивачу у повній мірі, реалізувати надані їй права та вчасно звернутися із заявою до нотаріальної установи.

Посилаючись на зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини і задовольнив позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , визначивши їй додатковий строк для прийняття спадщини на два місяці.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , як на підставу поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини надала довідки про звернення до лікарів м. Полтави та проходження обстежень від 17.12.2021, 27.01.2022 та 14.11.2022. При цьому, будь-яких доказів, які б підтверджували перебування позивача на стаціонарному лікуванні у проміжок часу з 14.12.2021 по 14.06.2022 та унеможливлювали подання нею заяви на прийняття спадщини, позивачкою не надано.

Позивачка виїхала з території України 13.03.2022 (а.с.13).

Оскільки спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , то ніщо не заважало позивачу звернутись до нотаріальної контори на території України із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька в установлені законом строки.

Зазначені обставини свідчать про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивачка з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини.

Також слід зазначити, що відповідно до постанови Верховного Суду від 14 листопада 2022 року, прийнятої у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 148/1923/20, провадження № 61-3145св22, суд досліджував питання щодо подання заяви про прийняття спадщини, якщо заявник-спадкоємець знаходиться за кордоном і немає можливості повернутися в Україну.

Верховний Суд дійшов висновку, що саме по собі проживання спадкоємців за межами України не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, спадкоємці не позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права шляхом подання відповідних заяв про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку.

Відповідно до пункту 3.5 глави 10 вищевказаного Порядку № 296/5 якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Окрім цього, згідно з підпунктом 3.11.3 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2004 року за № 1649/10248, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати консулу заяву про прийняття спадщини.

Крім викладеного, колегія суддів зазначає, що вказане узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 332/3796/19, від 08 червня 2022 року в справі № 571/731/21 та від 27 червня 2022 року в справі № 202/1188/19.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради у свої доводах довела існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалене судове рішення не відповідає вимогам діючого цивільного законодавства, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, оскільки рішення у справі ухвалено не у відповідності до вимог матеріального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване судове рішення скасувати, та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавської міської ради судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1816,80 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 383, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 20 січня 2025 року скасувати. Ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавської міської радисудовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1816,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 вересня 2025 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді В.П. Пікуль

О.О. Панченко