КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року

справа № 761/12044/24

провадження № 22-ц/824/1238/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Яхно П.А.

учасники справи:

заявник - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЮРКОВИЦЯ 7»

боржник - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЮРКОВИЦЯ 7» - Вихрицького Романа Павловича на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 13.05.2024 року у цивільній справі за єдиним унікальним номером 761/12044/24 за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЮРКОВИЦЯ 7» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13.05.2024 року у задоволенні заяви про видачу судового наказу відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЮРКОВИЦЯ 7» - Вихрицький Роман Павлович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги обґрунтовані тим, що боржник частково оплачував послуги ОСББ, що підтверджується актом звірки та деталями оплат і нарахувань боржника. Також у боржника наявний особистий кабінет у системі «Мій дім онлайн», де йому присвоєно особовий рахунок, в який усім співвласникам та зокрема боржнику надходять повідомлення про нарахування, а також розміщено публічний договір. Між споживачами багатоквартирного будинку та заявник було укладено індивідуальні договори приєднання про надання послуг з утримання багатоквартирного будинку, що є публічними договорами приєднання, і не можуть бути такими, що укладенні у письмовій формі чи електронній формі.

В судовому засіданні представник заявника апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечувала.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що копії відповідного договору, підписаного заявником та боржником не додано до заяви про видачу судового наказу.

Колегія суддів непогоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відмовляючи у прийнятті заяви суд виходив із того, що заявником у порушення п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Як вбачається з індивідуального договору приєднання № 2021-У-ОСББ про надання ОСББ послуг утримання багатоквартирного будинку, ОСББ «Юрковиця 7» з однієї сторони та власник/користувач приміщення багатоквартирного житлового будинку - квартири АДРЕСА_1 площею 72,9 кв.м., з іншої сторони уклали індивідуальний договір приєднання про надання послуг з утримання багатоквартирного будинку.

Відповідно до положень вказаного договору, заявник керуючись ст. 633, 634 ЦК України, - надає співвласникам будинку, АДРЕСА_2 послуги з утримання багатоквартирного будинку відповідно до положень Публічного договору.

Таким чином, вищезазначений договір є договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуг з утримання будинку для потреб споживача, та укладається сторонами з урахуванням ст. ст. 634, 641,642 ЦК України.

Споживачами багатоквартирного будинку № 7 в межах вимог ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» рішення про вибір моделі договірних відносин не приймалося, а тому на сайті ОСББ «Юрковиця 7» було опубліковано індивідуальний договір приєднання про надання послуг з утримання багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, між споживачами багатоквартирного будинку та апелянтом було укладено саме індивідуальні договори приєднання про надання послуг з утримання багатоквартирного будинку, що є публічним договорами приєднання, і не можуть бути такими, що укладені в письмовій чи електронній формі.

Відповідно до положень п. 1.2 Договору підтвердженням повного та безумовного акцептування цього договору, а також моментом його укладення є початком користування співвласником будь-якою з послуг ОСББ «Юрковиця 7» відповідно до цього договору, або оплата таких послуг, в залежності від того, що наступило раніше.

Приймаючи договір , співвласник автоматично погодився з повним та безумовним прийняттям положень договору, тарифів та всіх додатків чи доповнень, що є невід`ємною складовою частиною договору.

Крім цього, боржник оплачував послуги ОСББ у листопаді-грудні 2021 року, лютому, квітні, червні - серпні 2022 року, а також червні, липні 2023 року, що підтверджується актом звірки за період 01.07.2021 - 05.03.2024 та деталями оплат і нарахувань боржника, які додані до заяви про видачу судового наказу.

З огляду на вищевикладене, районний суд дійшов до необґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу, у зв`язку з відсутність копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості. Крім того, колегія суддів зазначає, що заявником до заяви про видачу судового наказу було додано докази, якими він обґрунтовує свої вимоги щодо стягнення з боржника заборгованості.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає нормам процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЮРКОВИЦЯ 7» - Вихрицького Романа Павловича задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 13.05.2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст складено 22 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді