Справа № 702/483/25
Провадження № 2-о/702/30/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2025 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Барської Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Возної В.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

заінтересована особа ОСОБА_3 не з`явилася,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

30 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин донька - матір з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Подану заяву обґрунтовує тим, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Княжики Монастирищенського (нині Уманського) району Черкаської області і її батьками у свідоцтві про народженні зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

19.02.1962 вона уклала шлюб зі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і внаслідок укладення шлюбу їй присвоєне прізвище « ОСОБА_2 ».

Після смерті матері вона звернулась до органу нотаріату для оформлення своїх спадкових прав, але нотаріус у видачі їй свідоцтва про право на спадкове майно відмовив у зв`язку з тим, що у свідоцтві про смерть ім`я її матері зазначене як « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про народження заявниці та свідоцтві про одруження її батьків - як « ОСОБА_4 ».

Постановленою 06.06.2025 ухвалою заява прийнята до розгляду, у ній відкрите провадження, призначений судових розгляд та витребувана копія спадкової справи.

У судовому засіданні 28.07.2025 суд витребував копію пенсійної справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У призначені на 12 год. 00 хвилин 02.09.2025, 13 год. 00 хвилин 12.09.2025 судові засідання заінтересована особа ОСОБА_3 не з`явилась, клопотала заяву розглянути за її відсутності і задовольнити.

ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 підтримав, просив її задовольнити і зазначив, що ОСОБА_1 є його повнорідною сестрою, а ОСОБА_4 - матір`ю; що він також подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері; що ім`я матері у свідоцтві про одруження батьків, свідоцтвах про народження дітей зазначене як « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про її смерть - як « ОСОБА_4 ».

Заявник ОСОБА_1 подану заяву підтримала і просила її задовольнити, зазначає, що встановити факт родинних відносин з покійною ОСОБА_4 її змушує те, що у свідоцтві про народження заявниці та у свідоцтві про одруження її батьків ім`я її матері невірно зазначене як « ОСОБА_4 », хоча за паспортом та іншими документами власним іменем матері зазначене « ОСОБА_4 », а не « ОСОБА_4 ».

Вочевидь, що у процесі реєстрації одруження батьків, уповноважена на реєстрацію акту цивільного стану особа допустила помилку, яка згодом перенесена до відомостей про реєстрацію народження заявниці.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні 28.07.2025 показала, що із заявницею та заінтересованими особами вона проживала по сусідству. Як сусідка була запрошеною на весілля дівчини ОСОБА_4 із села Шарниполя та ОСОБА_12 . Дружину ОСОБА_12 у селі називали по - різному і « ОСОБА_4 », і « ОСОБА_4 ». У сім`ї народилось троє дітей ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 ; саме ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_17 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 . Свідок з впевненістю стверджує про це, оскільки із покійними ОСОБА_4 понад 50 років прожила на одній вулиці, а з ОСОБА_4 разом працювала на фермі.

Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

З дослідженої копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.10.1962 суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_2 , матір`ю якої зазначена ОСОБА_5 , а батьком - ОСОБА_6 (а.с.8).

19.08.1979 ОСОБА_2 уклала шлюб із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і їй присвоєне прізвище « ОСОБА_2 », що підтверджує Свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , яке видане 19.08.1979 Княжиківською С-Радою Монастирищенського району Черкаської області (а.с.7).

Відповідно до копії Свідоцтва про народження № НОМЕР_3 , виданого Монастирищенським Рай бюро ЗАГС 12.08.1950, ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_19 і ОСОБА_20 народилась донька ОСОБА_21 (а.с.11).

Після одруження ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Шарниполь Монастирищенського (нині Уманського) району Черкаської області з ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , 1942 року народження, присвоєно прізвище ОСОБА_4 .

Водночас, реєструючи одруження ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , уповноважена особа ім`я дружини ОСОБА_6 вказала як ОСОБА_22 (а.с.12).

За змістом датованої 10.12.2024 копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 82 роки у с. Княжики, Уманського району Черкаської області, про що 10 грудня 2024 року складений відповідний актовий запис №455 Монастирищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.9).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80900625 від 22.04.2025 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Шарнопіль Монастирищенського району Черкаської області, зареєстровано спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 73968251 і за номером у нотаріуса - 35/2025 (а.с.10).

У виданому 25.12.1978 Княжиківським с/ЗАГСом Монастирищенського району Черкаської області Свідоцтві про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , матір`ю зазначена ОСОБА_5 , батьком - ОСОБА_6 (а.с.13).

У виданому 10.11.1967 Княжиківським сільським ЗАГСом Свідоцтві про народження серії НОМЕР_6 ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , матір`ю зазначена ОСОБА_5 , а батьком - ОСОБА_6 , (а.с.14).

Копія Державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-ЧР №045710 підтверджує, що 08 серпня 2003 року у приватну власність ОСОБА_4 була передана земельна ділянка площею 3,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовується на території Княжиківської сільської ради народних депутатів (а.с.15).

Копія трудової книжки серії НОМЕР_7 підтверджує, що 10.11.1970 трудова книжка заведене для обліку періодів роботи працівника ОСОБА_5 . Ім`я « ОСОБА_4 » виправлене на « ОСОБА_4 » 05.11.1981 згідно з паспортом НОМЕР_8 (а.с.16).

Згідно з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55847870 від 12.04.2019 та копії Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_4 , як дружина спадкодавця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , успадкувала після його смерті житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.17, 18).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 163435628 від 12.04.2019 право власності ОСОБА_4 на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 зареєстроване 12.04.2019 за номером 31164277 (а.с.19).

Згідно з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39286147 від 25.12.2014 та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.12.2014 ОСОБА_4 , як дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , після смерті останнього успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0184 (а.с.20, 21).

Копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31630451 від 25.12.2014 підтверджує факт реєстрації 25.12.2014 за номером 8238051 права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:001:0184 (а.с.22).

30.05.2025 державний нотаріус Монастирищенської державної нотаріальної контори роз`яснила ОСОБА_1 , що оглядом наданих документів родинні стосунки із померлою ОСОБА_4 не підтверджуються, а тому нотаріус рекомендувала заявниці звернутись до суду із заявою про встановлення факту з покійною родинних відносин (а.с.23).

Дослідженням копії пенсійної справи ОСОБА_4 суд встановив, що згідно поданої 14.04.1997 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , заявою останній призначена пенсія за віком. Пенсія виплачувалась до дня смерті пенсіонера - ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Особу пенсіонера ОСОБА_4 підтверджувала копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_9 , на десятій сторінці якої вказані відомості про реєстрацію 08 березня 1961 року Княжиківським с/ЗАГС Монастирищенського району Черкаської області шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , 1937 року народження (а.с.49 на звороті).

У заяві про переведення виплати пенсії до поштового відділення с. Княжики ім`я пенсіонера ОСОБА_4 зазначене як « ОСОБА_4 » (а.с.73 на звороті).

Допомога на поховання померлого пенсіонера ОСОБА_4 виплачена заявниці ОСОБА_1 (а.с.84-88).

Відповідно до копії спадкової справи №35/2025, яка відкрита після смерті ОСОБА_4 , заяви про прийняття спадщини за законом подали ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Заяви про прийняття спадщини подані до спливу шести місяців з моменту відкриття спадщини. Від прийняття спадщини за заповітом зазначені у заповіті спадкоємці ОСОБА_4 не відмовлялись.

Водночас, згідно копії посвідченого 28 вересня 2023 у селі Княжики Уманського району заповіту, заповідач ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Шарнопіль Монастирищенського району Черкаської області та зареєстрована і мешкає в АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким належний їй житловий будинок в рівних частках заповіла своїй дочці ОСОБА_1 , своїй дочці ОСОБА_3 та своєму синові ОСОБА_2 ; земельну ділянку площею 2,7316 га з кадастровим номером :02:001:0184 в рівних частках - своєму синові ОСОБА_2 та своїй дочці ОСОБА_3 ; земельну ділянку площею 3,0119 га з кадастровим номером :02:001:0183 - своїй дочці ОСОБА_1 (а.с.104).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Також і у частині першій статті 13 зазначеного Кодексу визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. А частина третя цієї ж статті прямо декларує, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно частини першої та другої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України унормовано, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для звернення заявниці до суду стала відмова нотаріуса видати їй свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 з мотивів того, що у свідоцтві про смерть ім`я покійної зазначене як « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про народження ОСОБА_1 - як « ОСОБА_4 ».

Відповідно до Списку українських жіночих імен та довідника «Європейські імена: їх значення і походження» ім`я « ОСОБА_4 » (« ОСОБА_4 ») утворилось від латинського ОСОБА_4/ОСОБА_4 - римського когномена, утвореного від ОСОБА_4 («ОСОБА_4»). Жіноча форма імені «ОСОБА_4». Зменшена форма - ОСОБА_4. Вживається в католиків і його варіантами є « ОСОБА_4 », « ОСОБА_4 ».

Поряд з цим, ім`я « ОСОБА_4 » може мати різне походження. У більшості випадків воно походить від ОСОБА_4 - французької форми імені «ОСОБА_4». Також може бути зменшеною формою від «ОСОБА_4» і його варіантами є імена « ОСОБА_4 », « ОСОБА_4 ».

Тобто жіночі імена ОСОБА_4 та ОСОБА_4 фактично є варіантом одного імені.

Як підтверджує копія Свідоцтва про народження № НОМЕР_3 , народженій ІНФОРМАЦІЯ_5 у громадян ОСОБА_20 та ОСОБА_27 дівчинці присвоєне ім`я « ОСОБА_4 ». « ОСОБА_4) поіменовано під час реєстрації 08.03.1961 шлюбу з ОСОБА_6 , 1937 року народження.

Стаття 105 Кодексу законів про родину, опіку, шлюб та акти громадянського стану, який зберігав чинність до 01.01.1970, визначала, що шлюб підлягає реєстрації в органах запису актів громадянського стану. До спростування судом реєстрація шлюбу в органах ЗАГС є безспірним доказом наявності шлюбу. Тільки зареєстрований шлюб породжує права і обов`язки подружжя, передбачені цим Кодексом та іншими законами. При цьому, взаємні права й обов`язки дітей і батьків ґрунтуються на походженні дітей, посвідченому відповідним записом у книгах запису актів громадянського стану (ЗАГС).

За наведеного, доводи заявника про те, що відомості до актового запису про її народження внесені з відомостей про реєстрацію шлюбу, тому і ім`я матері вказане як « ОСОБА_4 », суд приймає і вважає їх обґрунтованими.

Суд звертає увагу, що зазначення імені ОСОБА_4 як « ОСОБА_4 » у трудовій книжці, Свідоцтві про одруження, Свідоцтві про народження заявниці та ОСОБА_29 державними органами не сприймалось як недоведеність належності саме цій особі документів, оскільки у 1981 та у 1998 роках саме на ім`я ОСОБА_4 видавався паспорт громадянина СРСР та України, призначалась у квітні 1997 року і виплачувалась до моменту смерті у 2024 році пенсія за віком.

Більше того, вчиняючи у 2023 році заповіт, який по суті є приватним законом, ОСОБА_4 зазначала, що майно заповідає своїй доньці ОСОБА_1 .

Також про наявність між покійною ОСОБА_4 та заявницею ОСОБА_1 родинних відносин мати - донька показала свідок ОСОБА_11 , яка понад 50 років проживала по - сусідству із сім`єю ОСОБА_4 .

На переконання суду, та обставина, що покійна ОСОБА_4 у 2019 році, як дружина ОСОБА_6 , що підтверджувало Свідоцтво про реєстрацію шлюбу, в якому ім`я спадкоємиці вказане як « ОСОБА_4 », успадкувала житловий будинок і земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва достатньо об`єктивно підтверджує позицію ОСОБА_1 .

Надавши оцінку зазначеним обставинам, а також враховуючи, що заявник ОСОБА_1 не має іншої шляху для того, щоб підтвердити факт родинних зв`язків мати - донька із померлою ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

За приписами ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2-7, 9-13, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 315, 319, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносинзадовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин мати - дочка між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_12 .

Рішення ухвалене і проголошене 22.09.2025.

Суддя Тетяна БАРСЬКА