П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року м. Київ

Справа №755/6256/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8603/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скару ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва, ухваленого під головуванням судді Гончарука В.П. 20 січня 2025 року у м. Києві, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

У червні 2024 року ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії та гарячої води у розмірі 93851,40 грн, та судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198 ТОВ «Євро-Реконструкція» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 . Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в кв. АДРЕСА_2 цього будинку.

23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в газеті «Хрещатик» 06 серпня 2014 року (№111(4511).

Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання і укладаються з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, були опубліковані на офіційному веб-сайті ТОВ «Євро-Реконструкція» 13 жовтня 2021 року.

Проте, Договір про надання послуг, який був передбачений чинними нормативно правовими актами на момент виникнення заборгованості між Відповідачами та Позивачем не був укладений, а також заява-приєднання до умов індивідуальних типових договорів Споживачами послуг до ТОВ «Євро-Реконструкція» та мешканцями вказаної квартири з метою їх ідентифікації - не надавалася.

Однак з травня 2017 року за вказаною квартирою своєчасно не вносилась плата за отримані послуги централізованого опалення/постачання теплової енергії та з лютого 2017 року не вносилася плата за отримані послуги з постачання гарячої води, в результаті чого станом на 01 березня 2024 року утворилась заборгованість.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» - задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість у розмірі 87472,13 грн.

В решті задоволення позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір у розмірі по 1514,00 грн, з кожного.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачі є власниками та є споживачами послуг за адресою: АДРЕСА_3 . Однак, своєчасно не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та за постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованістьстаном на 01 березня 2024 року заборгованість в межах періоду з 01 травня 2017 року по 29 лютого 2024 року за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії - 41453,67 грн, та за період з 12 березня 2017 року по 29 лютого 2024 року за послугу з постачання гарячої води - 26318,47 грн, а всього 67772,14 грн.

Суд зазначив, що факт надання позивачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, серед іншого, підтверджується ліцензією від 1 червня 2012 року № 198, у той час як звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідача протягом спірного періоду не надходило. Тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, а також сум, передбачених статтею 625 ЦК України.

Не погодились із вказаним судовим рішенням відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ними подано апеляційні скарги, в яких вони вказують на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та в рішенні наведені висновки, які не відповідають обставинам справи, а також судом неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи.

Відповідачі вказують на те, що ними були надані суду першої інстанції докази, які підтверджують, що вони сумлінно сплачували позивачу кошти за спожиту теплу воду позивача за показниками квартирного повіреного лічильника протягом 15 серпня 2011 року - 31 жовтня 2021 року. Однак, судом першої інстанції вказані докази не враховані та не досліджені.

Суд першої інстанції проігнорував той факт, що позивач жодним чином не довів наявність договірних зобов`язань відповідачів перед позивачем, позивач ще 01 листопада 2021 року отримав та прийняв відмову відповідачів від приєднання до договорів позивача і відмову в повному обсязі від послуг позивача, позивач щомісячно неналежно надавав послуги тому відповідно мав робити перерахування за надані неналежні послуги, позивач жодним чином не довів отримання та споживання відповідачами його послуг в оскаржуваний період.

Позивач безпідставно і необґрунтовано нараховував борги за послуги з постачання гарячої води за 4 особи, однак стягує ці борги солідарно з 2-х осіб. Позивач безпідставно нарахував на ці борги вдвічі завищені 3% річних та інфляційну складову боргу, а суд першої інстанції не звернув на це належної уваги.

Позивач у своєму позові не порушив питання щодо поважності причин пропуску ним строку звернення до суду, тобто позивач не надав наявні обставини, які з об`єктивних, не залежних від позивача підстав унеможливили або істотно утруднили своєчасне подання позову. Самі собою факти встановлення карантину та введення воєнного стану не позбавили позивача можливості упродовж трирічного строку звернутися з цим позовом до суду першої інстанції. Натомість позивач у позові не посилався на обставини об`єктивного та непереборного характеру, які були пов`язані з обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином або з введенням воєнного стану, становили реальні пошкодження та значно утруднили чи унеможливили своєчасне подання позову до суду.

Станом на час подання апеляційної скарги судові витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги та підготовкою її до розгляду у ОСОБА_1 склали 2689,59 грн, а у ОСОБА_2 - 2293,71 грн.

На підставі викладеного, відповідачі в своїх апеляційних скаргах простять скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення в повному обсязі. Стягнути з позивача на їх користь судові витрати.

У відзиві на апеляційні скарги представник ТОВ «Євро-Реконструкція» вказує на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, та ухвалене за повного з`ясування обставин справи, а доводи наведені в апеляційній скарзі є безпідставними та такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали подані ними апеляційні скарги з підстав викладених у ній, просили про її задоволення.

Представник позивача - Кравченко О.П. заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198 та відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198-VII, за яким виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є об`єкт господарювання з постачання теплової енергії.

Стороною позивача надані копії актів. Складених за адресою : АДРЕСА_1 щодо: постановки на комерційний облік приладів теплової енергії від 29 грудня 2015 року, акти про готовність приладів обліку теплової енергії до опалювального сезону за 2016-2023 року, свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки - теплолічильника від 30 вересня 2024 року, зведені відомості вимірювальних параметрів тепла за 2017-2024 роки, наряди про включення та відключення опалення за 2016-2024 роки. /т.1 а.с.187-245/

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками кв. АДРЕСА_4 , мають зареєстроване місце проживання у цій квартирі, і відповідно споживачами послуг з постачання гарячої води та централізованого опалення, які надавалися позивачем, за вказано адресою. /т.1 а.с.11/

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з травня 2017 року за вказаною квартирою своєчасно не вносили плату за отримані послуги централізованого опалення/постачання теплової енергії та з лютого 2017 року не вносили плату за отримані послуги з постачання гарячої води, в результаті чого станом на 01 березня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 71765,62 грн. /т.1 а.с.7-10,178-184/

Матеріали справи містять копії звернень:

- від 14 вересня 2017 року ОСОБА_1 до КМДА де вказується про неналежне надання послуг протягом 44 років, містяться вимоги про встановлення сучасного теплового вузла у будинку, надати право вибору постачальника послуг. /т.2 а.с.45-52/;

- від 01 лютого 2018 року до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури КМДА, де ОСОБА_1 , як керівник органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Об`єднання самоуправління населення Бажова 4», звертається з прохання включити будинок до Програми економічного і соціального розвитку для облаштування будинку індивідуальним тепловим пунктом /т.2 а.с.53/

- від 26 жовтня 2018 року де ОСОБА_1 , як керівник органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Об`єднання самоуправління населення Бажова 4», звертається до позивача та органів місцевого самоврядування, в яких в переважній більшості вказується на несвоєчасне включення/відключення тепла в залежно від середньої добової температури, яка є вищою ніж встановлено на законодавчому рівні для включення послуги опалення /т.1 а.с.59-65,75-76,127-134/;

- від 11 вересня 2019 року ОСОБА_1 до Київської міської ради щодо надання дозволу на відключення від центрального опалення кв. АДРЕСА_4 /т.2 а.с.54-57/

- від 15 листопада 2019 року, 24 грудня 2019 року, 24 січня 2020 року, 05 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_1 , як керівник органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Об`єднання самоуправління населення Бажова 4», просила ТОВ «Євро-Реконструкція» комісійно скласти акт про показники температури теплоносія централізованого опалення будинку. /т.1 а.с.68-73,135, т.2 а.с.59/;

- від 22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 вказувала, що в її квартирі відсутні радіатори централізованого опалення і вона ніколи не була споживачем послуг централізованого опалення. /т.1 а.с.75-76,142-143, т.2 а.с.60-61/;

- від 01 листопада 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомили ТОВ «Євро-Реконструкція» про відмову від приєднання до типових публічних індивідуальних договорів. /т.1 а.с.82-83,148-149/ Дані про отримання цієї заяви ТОВ «Євро-Реконструкція» відсутні.

Відповідачами надані копії квитанцій про здійснена оплати послуг з постачання гарячої води: 13 лютого 20121 року на суму 282,78 грн, 15 березня 2021 року на суму 285 грн, 14 квітня 2021 року на суму 254,51 грн, 13 травня 2021 року а суму 314,61 грн, 13 червня 2021 року на суму 247,15 грн, 15 липня 2021 року на суму181,10 грн, 15 серпня 2021 року на суму 22,27 грн, 13 вересня 2021 року на суму 115,78 грн, 18 жовтня 2021 року на суму 338,44 грн, 15 листопада2021 року на суму 302,6 грн. /т.1 а.с.154-163/

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги»(далі - Закон).

Статтею 1 вказаного Закону врегульовано, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону, до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорам та інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

У ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

У ч.1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Положеннями ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначений порядок оформлення претензій споживачів.

Так, у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.

У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.

Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.

Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.

У разі проведення перевірки якості наданих послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої води або постачання природного газу споживач має право здійснити забір проб. Інформація про забір проб включається до акта-претензії.

Порядок здійснення забору проб та проведення їх дослідження щодо послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої води та послуг з постачання природного газу затверджується Кабінетом Міністрів України.

У разі встановлення за результатами дослідження відібраних проб факту постачання послуг неналежної якості витрати споживача на оплату проведених досліджень проб підлягають компенсації за рахунок виконавця відповідної послуги.

У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом.

Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які були чинним на час виникнення спірних правовідносин (далі - Правила).

Відповідно до п. 8 Правил, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно з п. 11 Правил, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Відповідно до п. 21 Правил, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: зокрема, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

У пункті 18 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Верховним Судом у постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц сформульований правовий висновок, що згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

У справі, яка переглядається, суд установив, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , у період за який виникла заборгованість.

Належних та допустимих доказів на підтвердження фактів ненадання або надання комунальних послуг з опалення неналежної якості, оформлення претензії у відповідності до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII матеріали справи не містять. Доводи обох апеляційних скарг в цій частині колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зміст звернень не вказував на конкретні обставини і щодо квартири саме відповідачів.

Твердження відповідачів щодо відсутності радіаторів опалення в їх квартирі та використання ними електричної теплої підлоги, також не можуть бути прийняті до уваги суду, оскільки дозволу на відключення квартири від опалення в установленому порядку одержано не було, та їх квартира не є обладнаною індивідуальним лічильником тепла.

Отже, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства суд першої інстанції дійшов правильного висновку про виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин з надання та отримання житлово-комунальних послуг, а також щодо неналежного виконання відповідачами обов`язку з оплати отриманих послуг.

Доводів щодо не згоди із проведеним судом першої інстанції перерахунком апеляційна скарга не містить.

Доводи відповідачів про те, що в квартирі встановлено лічильник гарячої води і розрахунки заборгованості у зв`язку з цим повинні здійснюватися з урахування показників лічильника не можуть бути підставою для скасування рішення, з огляду на наступне.

Законодавець закріпив за споживачами послуги обов`язок щомісяця передавати виконавцю послуги показники індивідуальних засобів обліку (пункт 14 Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які були чинним на час виникнення спірних правовідносин; підпункт 12 пункт 45 Правил № 1182; частини 2 статті 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»).

У разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, до відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець комунальної послуги зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач протягом спірного періоду здійснював нарахування коштів за послугу з постачання гарячої води на підставі показників індивідуального засобу обліку гарячої води, встановленого в квартирі, а в разі не передання таких показників - за встановленою нормою споживання, відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі. Також з розрахунку заборгованості вбачається, що позивач протягом спірного періоду здійснював перерахунки нарахованих коштів за нормою споживання відповідно до показників індивідуального засобу обліку гарячої води, зокрема в 2019, 2021,2022 та 2023 роках.

Таким чином, нарахування за послугу з постачання гарячої води позивачем здійснювалося у відповідності до вимог закону, в тому числі з урахуванням наданих відповідачами показників лічильника гарячої води.

Також суд обґрунтовано застосував до спірних правовідносин положення ст. 625 ЦК України, при цьому позивачем здійснено нарахування до лютого 2022 року, тобто враховані положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України..

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційних скарг відповідачів висновків суду першої інстанції не спростовують. Рішення суду першої інстанціївідповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи. Тому апеляційний суд залишає апеляційні скарги відповідачів без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, відсутні і підстави для компенсації відповідачам понесених ними витрат на стадії апеляційного перегляду справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скару ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук

Повне судове рішення складено 23 вересня 2025 року.