УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід

19.09.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лєдньова Дмитра Миколайовича, поданупід час розгляду заяви про розгляд звіту про виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансорендсервіс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном,

в с т а н о в и в :

12.08.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява ОСОБА_1. про розгляд звіту про виконання судового рішення у цивільній справі № 295/11891/20 за позовом ТОВ "Трансорендсервіс" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном передана для розгляду судді Лєдньову Д.М.

15.09.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Лєдньова Д.М., в якій вона зазначила, що не довіряє головуючому судді Богунського районного суду м. Житомира Лєдньову Д.М. Обґрунтовуючи наявність підстав для відводу послалась на те, що суддя Лєдньов Д.М. не може брати участь у розгляді заяви та підлягає відводу, оскільки є обставини, які викликають сумнів у його неупередженості та об`єктивності.

Заявниця в заяві вказує, що суддя Лєдньов Д.М. допустив порушення вимог закону щодо завчасного повідомлення учасників судового провадження при здійсненні судових викликів і при повідомленні про час і місце проведення судових засідань, в тому числі, судова повістка неправомірно направлена на ім`я померлої особи - ОСОБА_3 .

Крім того, зазначила, що в провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебувало декілька пов`язаних зі справою №295/11891/20 цивільних справ, в одній з яких головуючим був суддя Лєдньов Д.М.

Заявник посилається на те, що відповідно до рішення судді Лєдньова Д.М. від 24.12.2024, ухваленого в цивільній справі № 295/17680/24, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Трансорендсервіс», третя особи - ОСОБА_1 , про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди. На думку заявника рішення судді Лєдньова Д.М. прийняте з численними порушеннями норм матеріального та процесуального права.

На думку заявника, враховуючи, що суддя Лєдньов Д.М. не зміг захистити вчасно законні інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2. під час розгляду справи №295/17680/24, наведене свідчить про наявність обґрунтованих сумнівів в його неупередженості.

Згідно з ухвалою судді Лєдньова Д.М. від 16.09.2025 заявлений відвід визнаний необгрунтованим, на підставі ст. 40 ЦПК України справа була передана до канцелярії суду для визначення іншого судді для розгляду заяви про відвід судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2025 заяву ОСОБА_1 про відвід розподілено на суддю Стрілецьку О.В., яка фактично передана 18.09.2025.

За правилами ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухати учасників судового провадження, на підставі ч. 8 ст. 40 ЦПК України заява про відвід підлягає розгляду без повідомлення учасників судового провадження.

Суд, перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід судді, дійшов висновку, що підстави для її задоволення відсутні з огляду на таке.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення у справі Веттштайна (Wettstein)).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Правові висновки на кшталт того, що незгода з процесуальними рішеннями судді не може свідчити про упередженість й необ`єктивність судді та бути підставою для відводу були відображені в судових рішеннях Верховного Суду, зокрема, у постанові від 23.01.2020 у справі №335/3479/13-к, від 18.02.2020 у справі №202/4467/14-к.

Згідно з ч.3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас як указано у Бангалорських принципах поведінки судді від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Вивчивши зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді Богунського районного суду м.Житомира Лєдньова Д.М., дослідивши обставини, на які посилається заявниця, суд вважає, що вони є необґрунтованими та безпідставними, підстав для відводу судді, які визначені ст. 36 ЦПК України, судом не встановлено, як і не встановлено, що суддею вчинені дії, які могли б свідчити про його упередженість чи необ`єктивність, а незгода з процесуальними рішеннями (діями) суду, як зазначено вище, не є достатньою підставою для відводу.

Суд визнає неспроможними посилання заявниці на те, що суддею Лєдньовим Д.М. допущені порушення під час здійснення виклику учасників судового процесу в судове засідання, оскільки безпосередньо суддею такі виклики не здійснюються, судові повістки формуються і направляються відповідальними працівниками апарату суду, а не головуючим.

Є безпідставними посилання заявниці на ухвали Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду від 01.09.2025 та 02.09.2025, оскільки за своїм змістом вони не є остаточними рішеннями, ухваленими за результатами розгляду касаційної скарги по суті на рішення суду, а відтак на їх підставі не можуть бути встановлені будь-які фактичні обставини.

Крім того, обставини, викладені ОСОБА_1 в заяві про відвід судді Лєдньова Д.М. щодо порушення ним норм матеріального і процесуального права під час вирішення спору у справі № 295/17680/24, зокрема, розгляд справи, яка не є малозначною, в спрощеному позовної провадженні, неправомірне прийняття відзиву на позовну заяву, прийняття рішення без допиту свідків, без розгляду клопотань про докази,взагалі не стосуються розгляду заяви про розгляд звіту про виконання судового рішення у цивільній справі №295/11891/20, а відтак не можуть слугувати об`єктивними підставами для відводу в іншій справі.

Враховуючи, що наведені в заяві про відвід мотиви не можуть слугувати підставою для відведення судді, оскільки ґрунтуються виключно на припущеннях та оціночних судженнях учасника процесу, в ній не доведені будь-які факти прояву суддею Лєдньовим Д.М. поведінки, яка б свідчила про його упередженість чи небезсторонність у цій справі, а відтак заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лєдньова Дмитра Миколайовича - відмовити.

Матеріали цивільної справи повернути судді Богунського районного суду м. Житомира Лєдньову Дмитру Миколайовичу для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Стрілецька