З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2025 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Бегені В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Меженна Вікторія Іванівна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 24.09.2025 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 26.09.2025 року.
Позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Меженна Вікторія Іванівна, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2025 року у даній справі відкрито провадження, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Позов обґрунтовано тим, що 23 червня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області між позивачкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 251 (оригінал свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 додається).
Позивач зазначає, що на день подачі даної позовної заяви, неповнолітніх дітей у подружжя не має; сімейне життя між подружжям не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейні цінності та подружнє життя, внаслідок чого між ними виникають постійні сварки та конфлікти, що негативно впливає на психологічний та моральний стан позивачки; позивачка неодноразово звертала увагу на це свого чоловіка, але він повністю ігнорував та ніяк не реагував на її зауваження; відповідач не бажає підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, терпіння та взаємодопомоги, дбати про належний сімейний побут; сторони тривалий час, більше двох років, проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть.
При цьому позивач зазначає, що на глибоке переконання позивачки сенсу підтримувати сімейні відносини немає, надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних позитивних результатів. Тому, це лише погіршить стан їхніх відносин та продовжить їх перебіг в часі.
Як вказано у позовній заяві: подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, так як шлюб між сторонами носить лише формальний характер.
За твердженням позивача, сім`я фактично розпалася, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення.
При цьому у позовній заяві вказано на те, що розірвати шлюб через орган державної реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Майнових спорів між сторонами на даний момент не має.
Згідно позовної заяви: шлюб сторони розривають вперше; позивачкою вживались неодноразові заходи щодо примирення з відповідачем та збереження шлюбу, однак безрезультатно; досудове урегулювання спору є неможливим.
Позивач, на підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 104, ч.З ст. 105, ч.І ст. 110, ст.112 СК України, ст. ст. 4,6,19,174,175,177 ЦПК України, просить: розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований 23 червня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 251 від 23 червня 2005 року (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 ) та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 (двадцять) коп.
Позивач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представником позивача подано заяву в якій зазначає, що позивач та її представник підтримують позовні вимоги та просять їх задовольнити, а справу розглянути без їх участі. Проти ухваленян заочного рішення позивач та його представник не заперечують.
Відповідач на розгляд справи не з`явився повторно, заяв та клопотань не подавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву від нього не надходило.
Таким чином, у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а від позивача заперечень проти такого вирішення справи не надходило, на підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 23 червня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області між позивачкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 251 (оригінал свідоцтва про одруження серія НОМЕР_5 від 23 червня 2005 року міститься в матеріалах справи). На день подачі даної позовної заяви, неповнолітніх дітей у подружжя не має.
Як встановлено судом, сімейне життя між подружжям не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейні цінності та подружнє життя, внаслідок чого між ними виникають постійні сварки та конфлікти.
Таким чином, подружнє життя між сторонами не склалося. Згідно позовної заяви сімейні відносини між подружжям припинені, подружжя проживає окремо, тобто даний шлюб існує тільки формально.
Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
На даний час сторони по справі не підтримують шлюбне життя та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.
Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід розірвати.
Суд бере до уваги, що відповідачем до суду не подано відзив або заперечень на позов, а тому вважає за можливе задовольнити позов про розірвання шлюбу.
Вимог щодо спільного майна подружжя позивачем не заявлено.
Відповідно до ч.4 ст. 223, 280-282 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів і постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В даному випадку позовні вимоги позивача задоволено повністю, а тому із відповідача на її користь слід стягнути сплачений нею судовий збір у сумі 1211,20 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112,160 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 200, 223, 258, 265, 280-281, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Меженна Вікторія Іванівна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -задовольнити.
Шлюб укладений 23 червня 2005 року між позивачкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 251 (свідоцтво про одруження серія НОМЕР_5 від 23 червня 2005 року),- розірвати.
Стягнути із відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_6 , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області 07.07.1999 р., фактичне місце проживання та місце реєстрації: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт громадянина України серія НОМЕР_7 , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області 19.08.2005 р., фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 місце реєстрації: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) сплачений нею судовий збір у сумі 1211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_7 , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області 19.08.2005 р., фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_6 , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області 07.07.1999 р., фактичне місце проживання та місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош