Провадження № 2/359/741/2025
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Бокей А.В.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області клопотання представника відповідача адвоката Ярмольчука Віталія Сергійовича про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2024 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

15 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Ярмольчука В.С. надійшло клопотання про зупинення провадження, в якому просить суд : зупинити провадження в справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до Закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість представник позивача подав до суду заяву, в якій просив судове засідання від 15 вересня 2025 року провести у його відсутність, проти клопотання про зупинення провадження заперечував, посилаючись на те, що відповідачем не подано доказів перебування відповідача у складі ЗСУ, а також не надано доказів про переведення на воєнний стан, як цього вимагає п.2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. Представник відповідача у своєму клопотанні про зупинення провадження просив розглядати його без участі відповідача та його представника.

Дослідивши матеріали справи та подане клопотання разом з додатком, суд прийшов наступного висновку.

Відповідно п. 2. ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Таким чином зупинення провадження передбачено не просто для військовослужбовців, а саме до тих військовослужбовців, чиї підрозділи переведені на воєнний стан та які виконують бойові завдання. Тому зупинення провадження має бути обумовлено саме фактом переходу на воєнний стан конкретного підрозділу у якому служить сторона процесу.При цьому кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У постанові Верховного Суду Українивід 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в ухвалі від 27 січня 2020 року у справі за № 393/136/19, де Верховний Суд зауважив, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 17 січня 2023 року у справі № 501/1699/17 зазначив, що надана заявником довідка не містить інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій особа перебуває на військовій службі, ненадано підтвердження перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, а тому клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Аналогічні висновки зазначено у постановах (ухвалах) Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 357/3844/20, від 29 травня 2023 року у справі № 755/1487/20, від 09 травня 2023 року у справі № 296/5671/21, від 20 квітня 2023 року у справі № 755/1487/20 та інших.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 4 ст. 263 ЦПК України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Судом встановлено, що згідно рапорту солдат ОСОБА_2 прийняв 28 серпня 2025 року посаду навідника-оператора з розвідувального відділення 1 розвідувального взводу 2 розвідувальної роти розвідувального батальйону військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.

Однак, з вказаного рапорту не вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан або залучена до виконання бойових завдань саме у зоні бойових дій, а також рапортом не підтверджується наявність об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Суд, дослідивши заявлене клопотання та вивчивши матеріали справи, приходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання як безпідставного, оскільки ОСОБА_2 не надав належні та допустимі докази, що він перебуває на службі у військовій частині чи іншому утвореному відповідно до закону військовому формуванні, що переведені на воєнний стан або залучені до виконання бойових завдань.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 12, 81, 251, 353 ЦПК України, п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Ярмольчука Віталія Сергійовича про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна - відмовити.

Ухвала суду є остаточною та, згідно ст. 353 ЦПК України, апеляційному оскарженню не підлягає. Згідно ч. 2 ст. 353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.В. Яковлєва