УХВАЛА

29 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 205/5276/16-ц

провадження № 61-11603ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення орендної плати, відшкодування збитків та 3 % річних, завданих порушенням зобов`язання та за зустрічним позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гугель Світлана Юріївна, про визнання угоди недійсною,

ВСТАНОВИВ:

Новокодацький районний суд м. Дніпра заочним рішенням від 22 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму основного боргу

у розмірі 134 678,26 грн.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму 3 % річних

від простроченої суми 14 956,03 грн.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму інфляційних витрат

у розмірі 20 740,45 грн.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму неустойки у розмірі

79 999,98 грн.

Зобов`язав ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 транспортний засіб марки МАЗ 53366 (загальний вантажний бортовий), номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , колір - сірий, 1998 року випуску, який зареєстрований

за реєстраційним номером НОМЕР_2 - у стані, не гірше ніж на час його передачі

за договором.

Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовив.

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Новокодацького районного суду

м. Дніпра від 17 листопада 2016 року.

Новокодацький районний суд м. Дніпра ухвалою від 25 лютого 2025 року,

яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року, відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

09 вересня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Кротенко І. В., засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року

у вказаній справі.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства

є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, зміст пункту 4 частини першої статті 353 та пункту 2 частини першої

статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права

та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те,

що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо відмови у скасуванні заходів забезпечення позову, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку

не передбачено. Постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції,

а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня

1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи наведене, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 353, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська

від 25 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення орендної плати, відшкодування збитків

та 3 % річних, завданих порушенням зобов`язання та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя

особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гугель Світлана Юріївна, про визнання угоди недійсною.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров