КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 вересня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області, ухвалене у складі судді Корчкова А.А. у селищі Іванків 03 лютого 2025 року (повний текст рішення складено 14 квітня 2025 року) у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із даним позовом, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 148981,52 грн. та судові витрати.

Заявлені вимоги мотивував тим, що «monobank» є мобільним банком, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Витяг з Умов та Тарифи за карткою monobank додаються до позову.

Відповідно до п.п. 4.2.19 п. 4 Розділу І на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, клієнт зобов`язаний ознайомлюватися з чинною редакцією договору, що розташований за посиланням https://www.monobank.ua/termsта/або в мобільному додатку, з метою виконання умов договору з урахуванням можливих змін до нього. Згідно з п. 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов мобільний додаток - сервіс банку, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Розділу 1 Умов банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції, за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжних карток та/або мобільного додатка, згідно умов Договору, в тому числі платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів НБУ. Згідно з п.п. 2.3 п. 2 Розділу 1 Умов, відповідно до ст. 628 ЦК України договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Відповідно до п. 5.3, 5.81. п. 5 Розділу 1 Умов клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. П.п. 2.1, 2.4, 2.5 п. 3 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «monobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна картка передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком: (І) при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону, або (ІІ) при активації клієнтом віртуальної картки в мобільному додатку. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. Надання і обслуговування кредиту обумовлене п. 5 розділу ІІ Умов. Також п. п. 5.5 - 5.19 п. 5 Розділу ІІ Умов визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання клієнтом за договором.

02 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 02 березня 2019 року, якою визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір, та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит в розмірі 70000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Станом на 30 березня 2023 року у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, в зв`язку з чим на підставі п.п. 5.17 п. 5 розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30 березня 2023 року направив повідомлення про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте відповідач не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим відповідно до п. 5.18, 5.19 Умов кредит став у формі «на вимогу», на залишок простроченої заборгованості банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами. Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком за договором станом на 26 травня 2024 року становить 148981,52 грн., в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 148981,52 грн., заборгованість за пенею 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 03 лютого 2025 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 02 березня 2019 року у розмірі 148981,52 грн. та судовий збір 3028 грн.

Відповідач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушено норми процесуального права, просила скасувати рішення Іванківського районного суду Київської області від 03 лютого 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказувала, що АТ «Універсал Банк» не довело належними та допустимими доказами підписання нею Умов та Правил, Тарифів, Паспорту споживчого кредиту шляхом використання електронного цифрового підпису. В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання нею в електронному вигляді вказаних документів. Відповідно, немає належних доказів, що договір про надання кредиту був підписаний саме нею, а також відомостей про те, що кредитні кошти дійсно були їй надані. Саме тому саме по собі її звернення до банку із заявою про надання кредиту, погодження між сторонами умов кредитування та підписання кредитного договору не є доказом фактичного отримання нею кредитних коштів, оскільки зазначена сума отриманого нею кредиту в розмірі 70000 грн. не підтверджена жодними доказами, суд під час розгляду справи не розглянув об`єктивно факт відсутності даних доказів.

Посилалася на правові висновки Верховного Суду в постановах від 06 травня 2020 року в справі № 372/223/17, від 11 грудня 2024 року в справі № 761/15902/14-ц щодо виписки з рахунку як належного доказу, який підтверджує наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір, вважала, що позивач не лише не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту перерахування кредитних коштів відповідачеві, але й не виявив належної процесуальної активності.

Також суд першої інстанції не надав належної оцінки її доводам щодо відсутності належних доказів того, що вона не була ознайомлена саме з тими Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту, які позивач надав на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог. Матеріали справи не містять підтверджень, що зазначені документи були дійсно надані їй до або під час укладення кредитного договору, що вони були зрозумілі, що вона з ними ознайомилась та усвідомлено погодилась, зокрема шляхом підписання анкети-заяви. Також відсутні докази того, що на момент фактичного отримання кредитних коштів зазначені документи (Умови, Тарифи та Паспорт кредиту) дійсно містили ті умови, які на сьогоднішній день позивач намагається вважати частиною договірних зобов`язань, а саме положення про нарахування процентів, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, розмір та умови стягнення неустойки тощо. Більше того, в матеріалах справи відсутні докази, що ці умови були визначені в тій редакції, що міститься в документах, доданих до позовної заяви, саме на момент укладення договору та видачі кредитних коштів. Таким чином, є всі підстави вважати, що суд першої інстанції не дослідив належним чином усі обставини справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права.

Посилалася на правові висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, вказувала, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами погодження сторонами кредитного договору процентної ставки за користування кредитними коштами, розміру пені та комісії. Отже, вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі, що перевищує наданий кредит, є недоведеними та необґрунтованими.

Вказувала, що суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою її аргументи щодо того, що згідно з положеннями Закону України «Про споживче кредитування», а також відповідних додатків до нього, зокрема Паспорту споживчого кредиту, кредитування рахунку у формі овердрафту визнається окремим типом кредитування. Закон прямо передбачає, що за бажанням споживача фінансова установа може надати різні типи споживчого кредиту, зокрема кредитування рахунку (тобто овердрафт). АТ «Універсал Банк» уклав з нею не договір про відкриття овердрафту, а договір про надання банківських послуг типу «кредитний ліміт». Укладеним кредитним договором не передбачалося жодного положення, яке б надавало банку право в односторонньому порядку, без подання нею відповідної заяви або письмової згоди, змінювати умови кредитування та запроваджувати овердрафт. Таким чином, дії банку, спрямовані на надання їй кредитних коштів у вигляді овердрафту без її погодження, не мають правового підґрунтя, нарахована заборгованість за користування таким кредитом є неправомірною та такою, що виникла безпідставно.

Зазначала, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані їй Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Повідомляла, що розглядаючи аналогічну заяву щодо відкриття поточного рахунку клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank, у постанові від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20 Верховний Суд зазначив, що з урахуванням відсутності в анкеті-заяви процентної ставки та умов договору про встановлення комісії та умов відповідальності у вигляді неустойки, та в стягненні процентів за користування кредитом, пені, комісії суд першої інстанції відмовив вірно.

Таким чином, банком не доведено факту укладення кредитного договору в належній формі та узгодження його істотних умов, як то відсотки за користування кредитом, комісія та її розмір, неустойка та її розмір, а відповідно такий договір в силу вимог ч. 2 ст. 1055 ЦК України є нікчемним, саме тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за користь банку.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшло.

В судове засідання 24 вересня 2025 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлялись: позивач шляхом направлення судової повістки-повідомлення до електронного кабінету, а відповідач на поштову адресу.

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Поштове відправлення, а саме конверт з судовою повісткою-повідомленням, направлений на адресу ОСОБА_1 , не вручений в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, про що свідчить відповідна відмітка Укрпошти, а тому судова повістка-повідомлення вважається врученою ОСОБА_1 у розумінні ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п. 2, 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлений законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, передумовою якого є не відсутність учасників справи, а неможливість вирішення спору в судовому засіданні (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 25 червня 2024 року в справі № 359/6678/19, провадження № 61-17877св23).

Враховуючи наведене, оскільки сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, їх неявка не перешкоджає розгляду справи, а також з урахуванням необхідності розгляду справи в передбачений законом строк, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість проведення судового засідання у відсутності нез`явившихся учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено і відповідачем у відзиві на позовну заяву не заперечувалось, що 02 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг «Monobank», у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а. с. 17 т. 1).

Відповідно до анкети-заяви відповідач просила відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Проставлянням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою ОСОБА_1 підтвердила, що надані нею документи є чинними (дійсними) та наведені вище їх копії відповідають оригіналу.

Анкета-заява містить детальну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, дату її народження, паспортні дані, адресу проживання, соціальний статус, індивідуальний податковий номер, телефон. В анкеті-заяві містяться копії відповідних сторінок паспорта та ідентифікаційного номера відповідача.

Положеннями анкети-заяви визначено, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого відповідач підтвердила та зобов`язалась виконувати його умови.

Підписанням цього договору відповідач підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірник у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім того, ОСОБА_1 беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Крім того, в Анкеті-заяві відповідач:

просила вважати зразок її власноручного підпису або його аналоги (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку;

засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором;

визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом її власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях;

підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису.

ОСОБА_1 також підтвердила, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою зі зразком її підпису, надала право та доручила АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у АТ «Універсал Банк» без додаткових її розпоряджень для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банк», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком.

Згідно з п. 2.1. Розділу ІІ «Основні положення» Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank), затверджених протоколом № 46 від 24 листопада 2021 року (а. с. 18 - 30 т. 1), які набувають чинності з 27 листопада 2021 року, банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов договору в тому числі платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Номер поточного рахунку, операції за яким здійснюються з використанням електронного платіжного засобу платіжної картки, зазначається у Анкеті-заяві.

За змістом п. 2.4. Розділу ІІ «Основні положення» Умов своїм підписом на анкеті-заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного договору він ознайомився та погоджується з умовами договору, зокрема Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та Тарифами, встановленим в договорі порядком нарахування платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт, передбаченими договором правами та обов`язками сторін, а також іншу інформацію яка перелічена в п. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Згідно з п. 2.5. Розділу ІІ «Основні положення» Умов, укладаючи договір клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених усіма розділами, пунктами, підпунктами та складовими частинами договору.

Відповідно до п. 2.12. Розділу ІІ «Основні положення» Умов клієнт уклавши Договір, шляхом підписання анкети-заяви, підтверджує, що клієнт до укладення ним договору був ознайомлений в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та орієнтовної загальної вартості кредиту тощо, як це вимагає законодавство про споживче кредитування, та отримав відповідні документи від банку і погоджується з ними.

Згідно з п. 5.2. Розділу V «Порядок здійснення дистанційного обслуговування» Умов в рамках дистанційного обслуговування банк надає клієнту інформацію про банківське обслуговування шляхом її направлення на адресу клієнта, зазначену в анкеті-заяві або в мобільний додаток клієнта.

Відповідно до п. 6.1., п. 6.2. Розділу VI «Використання електронного підпису» Умов банк та клієнт погодили, що всі правочини ( у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною стороною окремо з використанням удосконаленого електронного підпису (ЕП) у Мобільному додатку. Удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Згідно з п. 6.4, п. 6.5., п. 6.6. Розділу VI «Використання електронного підпису» Умов під удосконаленим електронним підписом розуміється вид електронного підпису, створений за результатом криптографічного перетворення електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис, з використанням засобу удосконаленого електронного підпису та особистого ключа, однозначно пов`язаного з підписувачем, і який дає змогу здійснити електронну ідентифікацію підписувача та виявити порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис. Удосконалений електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Сторони погодили використання ЕП без сертифіката ключа. Генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону клієнта, на якому встановлений мобільний додаток лише після ідентифікації клієнта з використанням смартфону клієнта. Згенерований особистий ключ клієнта захищається паролем та може бути розміщений в хмарному сховищі. Відкритий ключ розміщується на анкеті-заяві, яка підписується клієнтом.

Відповідно до п. 5.6 Розділу V «Надання та обслуговування кредиту» Умов клієнт повинен здійснювати операції в межах кредитного ліміту з урахуванням вартості послуг банку відповідно до тарифів.

Згідно з п. 5.9 Розділу V «Надання та обслуговування кредиту» Умов на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту з розрахунку 365/366 календарних днів у році за процентними ставками, зазначеними в тарифах. Також процентна ставка за кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується банком у мобільному додатку.

Відповідно до п. 5.11 Розділу V «Надання та обслуговування кредиту» Умов клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами.

Як вбачається з п. 5.13 Розділу V «Надання та обслуговування кредиту» Умов, погашення заборгованості клієнта за договором здійснюється за рахунок коштів, що надходять на рахунок клієнта у наступному порядку: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором.

Відповідно до п. 5.16 Розділу V «Надання та обслуговування кредиту» Умов за порушення строків сплати щомісячного мінімального платежу клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в тарифах, нараховуються від суми загальної заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі, або за кожен календарний день поточного календарного місяця, в якому клієнт своєчасно не вніс щомісячний мінімальний платіж за звітній місяць після закінчення дії пільгового періоду за карткою. У разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50% від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних.

Згідно з п. 5.17 Розділу V «Надання та обслуговування кредиту» Умов у випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань банк не пізніше наступного робочого дня у мобільному додатку не пізніше 3-х робочих днів за допомогою месенджерів та смс направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення та строку протягом якого вони мають бути здійснені.

Відповідно до п. 5.18 Розділу V «Надання та обслуговування кредиту» Умов у випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 5.18, кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій.

До матеріалів справи долучені умови користування «Чорною карткою Monobank»: тип картки - картка міжнародної платіжної системи Mastercard/Visa; види карток - віртуальна, фізична; валюта картки - гривня; оформлення віртуальної та фізичної картки - безкоштовно; обслуговування віртуальної та фізичної картки - безкоштовно; перевипуск віртуальної картки - безкоштовно; пільговий період за карткою - до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення у повному обсязі); пільгова відсоткова ставка - 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 4% від заборгованості (не менше 100,00 грн., але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка - 3,1% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості); збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості - 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості); нарахування відсотків на залишок власних коштів понад 100,00 грн. та за умови відсутності заборгованості по кредитному ліміту картки Monobank/Universal bank (діє після активізації послуги в мобільному додатку) - 0 % річних; санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення): від 1 до 30 днів штраф у розмірі 50,00 грн.; від 31 до 90 днів штраф у розмірі 100,00 грн.; від 91 до 120*(210) днів штраф, що розраховується за формулою 100,00 грн. + 6,2% від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001 % річних; строк, після спливу якого формується фінальний рахунок, що визначається банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів відповідальність за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 74,4% річних (а. с. 31 - 32 т. 1).

Крім того, до матеріалів справи долучено примірник паспорту споживчого кредиту Чорної картки Monobank (а. с. 33 - 35 т. 1).

Згідно довідки про наявність рахунку від 07 січня 2025 року, АТ «Універсал Банк» відкрито ОСОБА_1 рахунок за № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , тип рахунку «Чорна картка», валюта рахунку UAH, статус картки активна до 07/24 (а. с. 165 т. 1).

До відповіді на відзив представником позивача долучено довідку про розмір встановленого кредитного ліміту клієнта ОСОБА_1 через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02 березня 2019 року, за карткою № НОМЕР_2 , який станом на 29 грудня 2019 року становив 20000 грн. та змінювався в подальшому, а станом на 27 лютого 2022 року становив 56749 грн. (а. с. 166 т. 1).

До матеріалів справи долучені заяви ОСОБА_1 на ліміт кредиту у сумі 12000 грн. від 07 грудня 2020 року №20.30., вид кредиту «Транзакція в розстрочку», на ліміт кредиту у сумі 15600 грн. від 16 лютого 2021 року №20.30. на ліміт кредиту в сумі 26550 грн. від 29 листопада 2021 року №20.30. на вид кредиту «Кредит готівкою», на ліміт кредиту в сумі 24800 грн. від 01 січня 2022 року № 20.30. на вид кредиту «Кредит готівкою» (а. с. 167 - 189 т. 1).

Також позивачем надано деталізовану виписку про рух грошових коштів по картковому рахунку № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 за період 02.03.2019-26.05.2024 року, у якому відображено рух коштів по рахунку ОСОБА_1 , встановлення та зміну розміру кредитного ліміту, нарахування відсотків (а. с. 94 - 164 т. 1).

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 02 березня 2019 року, наданого позивачем, станом на 26 травня 2024 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 148981,52 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками 0 грн., заборгованість за пенею 0 грн. (а. с. 8 - 16 т. 1).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Задовольняючи позов АТ «Універсал Банк» в повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що 02 березня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який є чинним та підлягає до виконання, позивачем надано докази виникнення зобов`язання з укладеного кредитного договору та їх неналежного виконання відповідачем, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка станом на 26 травня 2024 року становить 148 981,52 грн.

Апеляційний суд не може в повній мірі погодитися з висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч. 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки монобанк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Тобто, правова природа договору, укладеного через мобільний застосунок «Monobank» полягає у приєднанні до його умов шляхом накладання власного електронного підпису, чим підтверджується згода споживача.

Укладений між сторонами даної справи договір має специфіку, не властиву укладенню кредитних договорів у паперовому вигляді. Банківське обслуговування клієнтів здійснюється дистанційно, без відділень, а тому споживач самостійно розпоряджається наданими йому коштами. Погодження із Умовами та правилами обслуговування рахунків фізичної особи шляхом проставляння електронного цифрового підпису особою свідчить про належне укладання кредитного договору.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

З матеріалів справи вбачається і доводами апеляційної скарги не спростовується, що відповідач 02 березня 2019 року звернулася до АТ «Універсал Банк» підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

В даній анкеті-заяві зазначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір, та зобов`язується виконувати його умови.

В анкеті-заяві відповідач висловила свою згоду саме на укладення такого договору з використанням мобільного додатку та доступу до електронних інформаційних ресурсів, задля чого отримала відповідний електронний ключ та електронний підпис.

Згідно із п. 3 анкети-заяви, відповідач беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти її про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Крім того, в п. 6, 11 анкети-заяви відповідач просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку. Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

Відповідачеві згенеровано ключову пару з особистим електронним ключем та відповідним їй відкритим ключем, реквізити якого містяться в анкеті-заяві.

Відповідно до пункту 14 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки в банківській системі України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2017 року № 78, яке було чинним станом на час виникнення спірних правовідносин, використання удосконаленого електронного підпису, удосконаленої електронної печатки та простого електронного підпису здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим електронним підписом) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму.

З огляду на викладене, договір з використанням електронного підпису є правомірним, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18.

Отже, судом встановлено, що кредитний договір підписано за допомогою електронного підпису та вважається таким, що укладений у письмовій формі у відповідності до ст. 205, 207 ЦК України.

Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 ЦК України.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, в постанові від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, в якій, ухвалюючи рішення про стягнення боргу за кредитним договором, суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року в справі № 234/7159/20.

Апеляційний суд не може погодитись із доводами апеляційної скарги про те, що позивач не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту перерахування кредитних коштів відповідачеві, оскільки такі доводи спростовуються наданою суду випискою по рахунку відповідача, в якій відображено рух коштів, а саме як встановлення кредитного ліміту, так і використання кредитних коштів відповідачем ОСОБА_2 .

Наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, за якою обліковуються кошти клієнта банку, в сукупності з іншими доказами, зокрема, розрахунком заборгованості, підтверджують наявність заборгованості відповідача за виданим кредитом.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 зазначено, що виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Це відповідає положенням статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, які в цій частині не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Що стосується вимог АТ «Універсал Банк» про стягнення конкретної суми заборгованості, яка вказана банком, як така, що є заборгованістю за тілом кредиту, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині, позивач вказує на те, що між сторонами було укладено договір в порядку ст. 634 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Виходячи з позовних вимог, саме про такий договір зазначає банк.

03 липня 2019 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі № 342/180/17, в якій зробила висновок про те, що відсутність підпису позичальника на Умовах та правилах надання банківських послуг надає кредитору можливість додавати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Отже, для того, щоб Умови та правила банку були застосовані, необхідно, щоб вони містили підпис позичальника.

Надані позивачем Умови та правила обслуговування В АТ «Універсал банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Чорна картка» і паспорт споживчого кредиту містить, у тому числі, базову відсоткову ставку, розмір штрафу за порушення строків платежів. Однак, у зв`язку з відсутністю електронного підпису позичальника на вказаному витязі і паспорті споживчого кредиту, а також не зазначенням в анкеті-заяві та у виписці з рахунку виду кредитної картки, такі документи не можуть бути прийнятий до уваги судом як докази узгодження між сторонами умов договору в частині нарахування зазначених складових боргу.

Апеляційний суд також звертає увагу, що Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank» набувають чинності 27 листопада 2021 року, а анкета-заява відповідачем була підписана 02 березня 2019 року.

Висновки суду першої інстанції, що Умови опубліковані і є безперервно доступними у їх поточній редакції, а також архів редакцій за весь період існування, зокрема на момент укладення договору чинною була редакція Умов від 07 лютого 2019 року, які доступні на сайті банку з моменту набуття їх чинності, а отже відповідач мав безперешкодний доступ до них в момент укладення договору та в подальшому, є помилковими, оскільки позивачем фактично не доведено обставин ознайомлення клієнта під час укладення договору з документами саме в тій редакції, яка діяла на 02 березня 2019 року.

Вказані обставини залишено поза увагою судом першої інстанції.

Факт використання кредитних коштів, часткове погашення заборгованості не свідчать про те, що ОСОБА_2 погодилася на нарахування відсотків, у порядку та розмірі, який передбачений Умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал банк», та на якому наполягав банк у позовній заяві.

Чинним законодавством на позивача покладено обов`язок довести погодження між ним та позичальником усіх умов договору, і відповідно, виникнення у нього права на нарахування на підставі цих умов заборгованості. Доведення погодження між сторонами умов кредитування, наявності заборгованості та її розміру є обов`язком позивача виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України, який ним належним чином виконано не було.

Враховуючи вищезазначене, банком не надано доказів погодження між сторонами розміру відсотків, а тому, відповідно, перевірити правомірність та правильність їх нарахування не є можливим.

Апеляційний суд враховує, що у відповіді на відзив на позовну заяву АТ «Універсал Банк» пояснює, що заборгованість в розмірі 148981,52 грн. складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 56749 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), який становить -92232,50 грн.

Згідно пояснень позивача, який посилався на п. 5.23 (4.23) п. 5 (4), розділу ІІ Умов, овердрафт в розмірі -92232,50 грн. виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами, платежі розстрочки.

При цьому, зазначаючи про те, що відповідачем було оформлено 26 заяв послуги «Кредит готівкою» на загальну суму 146 750 грн., 3 заяви на послугу «Розстрочка» на загальну суму 16 348,50 грн., 73 заяви на послугу «Транзакція в розстрочку» на загальну суму 149 148,28 грн., позивач надав копії лише чотирьох заяв ОСОБА_1 : на ліміт кредиту у сумі 12000 грн. від 07 грудня 2020 року №20.30., вид кредиту «Транзакція в розстрочку», на ліміт кредиту у сумі 15600 грн. від 16 лютого 2021 року №20.30. на вид кредиту «Транзакція в розстрочку», на ліміт кредиту в сумі 26550 грн. від 29 листопада 2021 року №20.30. на вид кредиту «Кредит готівкою», на ліміт кредиту в сумі 24800 грн. від 01 січня 2022 року № 20.30. на вид кредиту «Кредит готівкою» (а. с. 167 - 189 т. 1).

Доказів оформлення інших послуг за заявами ОСОБА_1 позивачем надано не було.

Отже, заявлена до стягнення сума 92232,52 грн. із загальної суми заборгованості 148981,52 грн. не є заборгованістю за тілом кредиту, як вказує банк, оскільки вона сформована за рахунок нарахованих та списаних в односторонньому порядку відсотків за користування кредитним лімітом, а також не підтверджених належними та допустимими доказами платежів розстрочки.

З урахуванням того, що сторонами не було погоджено розміру відсотків, а також не доведено оформлення розстрочки за всіма заявами ОСОБА_1 , на які посилався позивач, списання банком овердрафту на загальну суму 92232,52 грн. в рахунок збільшення заборгованості за тілом кредиту є безпідставним.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав до стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, визначену банком, за вирахуванням суми овердрафту, яку банк безпідставно додав до тіла кредиту. Така заборгованість буде складати 56749 грн. (148981,52 грн. - 92232,52 грн.).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За умови доведення як факту отримання відповідачем коштів, так і користування ними, саме на останній лежить процесуальний обов`язок спростувати наявність решти заборгованості за тілом кредиту.

Разом з тим, свого обов`язку відповідач не виконала, не надала суду доказів відсутності у неї заборгованості за отриманим кредитом, а саме доказів погашення заборгованості, про наявність якої стверджує банк.

Задовольняючи позов банку в повному обсязі, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, неповно з`ясував обставини справи, висновки суду першої інстанції в частині не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову, стягнувши із відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 56749 грн.

В іншій частині позов задоволенню не підлягає із наведених вище підстав.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (38 %), а саме у розмірі 1150,64 грн.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 4542 грн. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги, сплачений відповідачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з позивача пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги (62 %), а саме у розмірі 2816,04 грн.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе стягнути з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 різницю між сумою судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, та сумою, яку позивач має компенсувати відповідачу. Така різниця становить 1665,40 грн. (2816,04 грн. - 1150,64 грн.).

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 03 лютого 2025 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02 березня 2019 року станом на 26 травня 2024 року у розмірі 56749 грн.

В решті позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1665,40 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.