КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року місто Київ

справа №759/8205/25

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Рейнарт І.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 рокупро залишення позовної заяви без розгляду, постановлену під головуванням судді Ул`яновської О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти за договором позики від 20 вересня 2015 року у сумі 96000 доларів США та 96000 доларів США штрафу.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати.

В мотивування вимог посилалася на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що вона на виконання ухвали суду від 22 квітня 2025 року надала до суду 22 квітня 2025 року витребуваний договір позики разом з заявою про розгляд справи без її участі, яка міститься в матеріалах справи.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надійшло.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що у судові засідання, які відбулися 20 травня 2025 року та 05 червня 2025 року позивач не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, рекомендоване повідомлення про виклик до суду на 20 травня 2025 року о 12.00 год. повернулось з відміткою «за закінченням строку зберігання», рекомендоване повідомлення про виклик до суду на 05 червня 2025 року о 11.00 год. повернулось з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи за відсутності позивача та заяви про зміну місцезнаходження позивача до суду не подавалися.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання е на 20 травня 2025 року о 12.00 год.

Витребувано у позивача оригінал договору позики з порукою від 20 вересня 2015 року для приєднання до матеріалів справи.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що відповідно до частин 6-9 ст.84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

В травні 2025 року на виконання вимог ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року позивачем було подано клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналів договору позики та договору відступлення права вимоги (цесії).

Також у вказаному клопотанні позивач просила розглядати справу без її участі, позов задовольнити (а.с.23).

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Згідно з п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України позовна заява залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі №612/403/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі №295/19734/13-ц, від 20 червня 2019 року по справі №522/7428/15,від 06 червня 2019 року у справі №760/3301/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі №310/12817/13, від 28 лютого 2019 року у справі №752/9188/13-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі №569/347/16-ц, від 20 вересня 2018 року у справі №756/8612/16-ц.

Виходячи з матеріалів справи, колегія суддів вважає, що в даному випадку судом першої інстанції не було взято до уваги те, що позивач у клопотанні від 30 квітня 2025 року просила розглядати справу без її участі.

Отже, позивач ОСОБА_1 скористалася своїм процесуальним правом та просила розгляди справи у їївідсутність, а суд першої інстанції на час розгляду справи на вказане не звернув уваги.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріальногоправа, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Головуючий:

Судді: