ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/807/1505/25
Головуючий в 1-й інстанції Кулик В.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Подліянової Г.С., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2025 року, ухвалене у м. Запоріжжі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати спожитих послуг,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ТОВ «Керуюча компанія Мрія» в особі представника адвоката Нємни Т.І. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати спожитих послуг. Позов обґрунтований таким. Керуючись Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» виконавчим комітетом Запорізької міської ради, в порядку, передбаченому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.06.2016 року № 150 «Про затвердження порядку проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку», проведено конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку у м. Запоріжжі. Рішенням Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 «Про визначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя», яким є ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі за об`єктом конкурсу (група будинків) № 1. Відповідно до п. 7 рішення, інформацію про управителя (ТОВ «Керуюча компанія «Мрія») доведено до відома співвласників будинку шляхом розміщення на офіційному веб-сайті ЗМР та на інформаційному стенді будинку. 06.09.2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (замовник) та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» (управитель) укладено договір № К-855 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (на виконання рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520). Згідно з п. 18 цього договору він набрав чинності з моменту його підписання. Надання послуг в рамках дії договору було розпочато з 01.11.2017 року. В силу приписів Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а саме п. 6 ст. 11, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна зі сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору. На теперішній час договір є чинним. Згідно з умовами договору Управитель - ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язалось надавати замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник в свою чергу, надав право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати пов`язані з управлінням об`єктом. При цьому, сторони вищевказаного договору погодились, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на 1 та вище поверхах будівлі 4,12 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників. 01.05.2021 року між співвласниками будинку та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» укладено договір № 149-У/21 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за вказаною адресою. Відповідно до його умов, сторонами погоджено тариф на оплату послуг з управління будинком, який становить 4,116 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення, що знаходиться у власності/користуванні кожного зі співвласників. Строк внесення оплати за послуги визначений п. 3.2 Договору № 149/У/21: «плата за послугу з управління, а також інші платежі, відносно яких прийнято співвласниками рішення про сплату, штрафні санкції нараховуються щомісячно Управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим». Згідно з п. 3.5 договору, Управитель має право в односторонньому порядку на зміну розміру складових вартості послуги. В квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована та проживає ОСОБА_1 . Особовий рахунок № НОМЕР_1 оформлено на ОСОБА_1 . Відповідач споживала послуги, що надавались ТОВ «КК «Мрія». Між сторонами встановлювалися зобов`язальні правовідносини з приводу утримання будинку та прибудинкової території. Однак, оплату за отримані послуги відповідач належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, за період з 01.12.2020 року по 30.06.2023 року утворилась заборгованість в сумі 7 533 грн. 60 коп. Позивач у позові просив суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» заборгованість по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 за період з 01.12.2020 року по 30.06.2023 року в розмірі 7 533 грн. 60 коп.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2025 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати спожитих послуг задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» (юридична адреса: 49005, м. Дніпро, пров. Біологічний, буд. 2-а, , 7533 (сім тисяч п`ятсот тридцять три) грн. 60 коп. заборгованості по оплаті за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території за період з 01.12.2020 року по 30.06.2023 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» (юридична адреса: 49005, м. Дніпро, пров. Біологічний, буд. 2-а, , судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» (юридична адреса: 49005, м. Дніпро, пров. Біологічний, буд. 2-а, , судові витрати у вигляді понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог позову.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що термін дії договору №К-855 закінчився 05.09.2018р. і за умовами договору пролонгація не була передбачена. Договір №149/У/21 від 01.05.2021 року не був долучений до матеріалів позову, а його залучення до матеріалів справи в процесі розгляду справи було вчинено з порушенням процесуального законодавства, тому його неможливо визнати належним доказом. Матеріали справи не містять доказів наявності договірних відносин між сторонами у період з 01.12.2020 по 01.05.2021 року. Позивачем не доведено факту надання жодних послуг, оскільки відсутні акти виконаних робіт. З розрахунку заборгованості не можна встановити види наданих послуг, їх вартість, складові тарифу та т.і. Судом першої інстанції безпідставно не застосовано строки позовної давності до заявлених позовних вимог.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2025 року це 90840,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 грн. (3028,00 грн. Х 30 = 90840,00 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.09.2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (замовник) та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» (управитель), на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя», яким ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі, було укладено договір № К-855 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а.с. 10-12).

При цьому, ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» є юридичною особою, основним видом діяльності якого є: зокрема здійснює діяльність з управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту, обслуговування систем безпеки, загальне прибирання будинків тощо, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 1 договору, управитель зобов`язується надавати замовнику послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник, в свою чергу, надав право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом.

Відповідно до п. 5 договору сторони погодились, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, на 1 поверсі 4,12 грн. на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників, у тому числі: 1) за утримання та інші складові послуги 3,74 грн./м.кв; 2) винагорода управителеві 0,37 грн./м.кв. Для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на 2 та вище поверхах 4,12 грн. на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників, у тому числі: 1) за утримання та інші складові послуги 3,74 грн./м.кв; 2) винагорода управителеві 0,37 гривень/м.кв.

Об`єкт передано в управління ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» з балансу КП «Наше місто», що підтверджується актом прийняття-передачі об`єкта в управління, що є додатком № 1 до вказаного договору (а.с. 13-14).

Крім того, 01.05.2021 року між співвласниками вказаного житлового багатоквартирного будинку та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» укладено договір № 149/У/21 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком: АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого, сторонами погоджено тариф на оплату послуг з управління будинком, який становить 4,116 грн. за 1 кв.м загальної площі приміщення, що знаходиться у власності/користуванні кожного зі співвласників. При цьому, строк внесення оплати за послуги визначений п. 3.2 Договору № 149/У/21: «плата за послугу з управління, а також інші платежі, відносно яких прийнято співвласниками рішення про сплату, штрафні санкції нараховуються щомісячно управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим».

01.07.2023 року вказаний договір було розірвано на підставі договору № 149/У/21/Р від 01.05.2021 року про розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Також судом встановлено, що в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована ОСОБА_1 .

Особовий рахунок № НОМЕР_1 оформлено на ім`я ОСОБА_1 . Відповідач споживала послуги, що надавались ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», між сторонами встановлювалися зобов`язальні правовідносини з приводу утримання будинку та прибудинкової території. Згідно з інформацією, наданої Запорізькою міською радою, під час призначення управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» за вказаною адресою, загальна площа об`єкту нерухомості становить 51,7 кв.м.

Відповідно до розрахунку заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_1 надані послуги не оплачувала, у зв`язку з чим за період з 01.12.2020 року по 30.06.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 7 533 грн. 60 коп. (а.с. 23).

Задовольняючи частково вимоги позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, оформлених у встановленому договором та законом порядку, зокрема, актів-претензій, не надано, оплату наданих послуг не доведено, тому вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 7 533 грн. 60 коп. є документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 . Наслідки пропуску строку позовної давності не підлягають застосуванню з огляду на те, що вказаний строк не пропущений. Понесені позивачем витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги підтвердженні наявними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема: ордером на надання правничої допомоги № 1199923 від 06.11.2024 року, актом наданих послуг № 94 від 13.11.2024 року; платіжною інструкцією № 1308 від 13.11.2024 року, а тому їх слід покласти на відповідача у розмірі 1 500,00 грн.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регламентуються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п. 1); без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості (п. 2); на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг (п. 4); на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості (п. 5); складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт (п. 9).

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг (п. 1); у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, забезпечувати виконання умов договорів та контроль якості цих послуг (п. 5); за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку (п. 7); щороку звітувати перед споживачами про виконання кошторису витрат та подавати кошторис витрат на поточний рік споживачам на погодження (п. 10).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Управитель веде окремий облік доходів і витрат (облікову карту) щодо кожного багатоквартирного будинку, який перебуває в його управлінні, та забезпечує співвласникам багатоквартирного будинку вільний доступ до цієї інформації щодо їхнього будинку в порядку, передбаченому договором.

За приписами ст. 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

06.09.2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (замовник) та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» (управитель), на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя», яким ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі, було укладено договір № К-855 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а.с. 10-12).

Як вірно вказав, суд першої інстанції, ч.6 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», договір з управителем укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк.

Враховуючи відсутність письмових повідомлень жодної із сторін іншій стороні про відмову від договору, в силу ч. 6 ст. 11 вказаного Закону, договір № К-855 від 06.09.2017 року, укладений між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», про надання послуг з управління багатоквартирним будинком був чинним станом на 01.05.2021 року.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що в період з грудня 2020 року до травень 2021 року, між сторонами у справі не існувало договірних відносин.

01.05.2021 року між співвласниками вказаного житлового багатоквартирного будинку та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» укладено договір № 149/У/21 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком: АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого, сторонами погоджено тариф на оплату послуг з управління будинком, який становить 4,116 грн. за 1 кв.м загальної площі приміщення, що знаходиться у власності/користуванні кожного зі співвласників. При цьому, строк внесення оплати за послуги визначений п. 3.2 Договору № 149/У/21: «плата за послугу з управління, а також інші платежі, відносно яких прийнято співвласниками рішення про сплату, штрафні санкції нараховуються щомісячно управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим».

01.07.2023 року вказаний договір було розірвано на підставі договору № 149/У/21/Р від 01.07.2023 року про розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

В квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована ОСОБА_1 .

Особовий рахунок № НОМЕР_1 оформлено на ім`я ОСОБА_1 . Відповідач споживала послуги, що надавались ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», між сторонами встановлювалися зобов`язальні правовідносини з приводу утримання будинку та прибудинкової території. Згідно з інформацією, наданої Запорізькою міською радою, під час призначення управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» за вказаною адресою, загальна площа об`єкту нерухомості становить 51,7 кв.м.

За період з 01 грудня 2020 по 30 червня 2023 року у відповідача утворилась заборгованість з оплати за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території в сумі 7533,60 грн., що підтверджено наданим позивачем відповідним розрахунком заборгованості з оплати послуг управління багатоквартирним будинком.

Оскільки відповідачка від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялася, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, щоб давало підстави для звільнення від їх оплати, оформлених у встановленому договором та законом порядку, зокрема, актів-претензій, не надала, оплату наданих послуг не довела, колегія суддів дійшла висновку про доведеність факту невиконання відповідачем ОСОБА_1 обов`язків щодо своєчасної оплати послуг управління багатоквартирним будинком.

Доводи апеляційної скарги з приводу порушення порядку надання доказів, а саме копії договору № 149/У/21 від 01.05.2021 року,є слушними, між тим на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки доводи позову викладені зокрема у відповідності до вимог договору № 149/У/21 від 01.05.2021, а не помилково долученого до позовної заяви іншого договору.

Що стосується, застосування до спірних правовідносин наслідків пропуску строку позовної давності, то слід зазначити наступне.

02.04.2020 року набув чинності Закон України від 30.03.2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Карантин відмінено 30.06.2023 року.

Згідно з п. 19 Розділу «Прикінцеві положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Законом України № 4434-IX від 14.05.2025 «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України виключено. Закон набрав чинності 04.09.2025 року.

Таким чином, зважуючи, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла у період з 01 грудня 2020 року по 30 червня 2023 року, тобто в період коли перебіг позовної давності було продовжено, і позов у даній справі подано 20.12.2024 року, відсутні підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, оскільки такий строк не є пропущеним.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 25 вересня 2025 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: Г.С. Подліянова

О.З. Поляков