Справа № 710/929/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 вересня 2025 року селище Крижопіль
Крижопільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Швець Л.В.,
при секретарі судового засідання Томашенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду селища Крижопіль цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
27 червня 2025 року Органу опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади звернувся до суду із позовом в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 в розмірі частини доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок дитини, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 . Батько ОСОБА_1 ОСОБА_3 записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до довідки Шполянського відділу УСЗН Звенигородської РДА ОСОБА_2 не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення, не отримує державних соціальних допомог. Не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, заробляє тимчасовими заробітками. Спеціалісти служби у справах дітей Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади неодноразово відвідували сім`ю за місцем проживання у зв`язку з повідомленням старости Сигнаївського старостинського округу про те, що дитина останнім часом не проживає з матір`ю, а живе в сім`ї родичів/знайомих, які фактично здійснюють догляд за ним та утримують.
Дана сім`я перебула на обліку служби у справах дітей, яка неодноразово відвідувала дану родину. ОСОБА_2 не реагувала на зауваження та не виконувала свої батьківські обов`язки, за сприяння служби у справах дітей, в жовтні 2024 року дитину було влаштовано в КЗ «Шполянський академічний ліцей «Джерело» Черкаської обласної ради». ОСОБА_2 жодного разу не відвідала свого сина в школі та продовжує ухилятися від своїх батьківських обов`язків. Хлопчика до школи привозить дядько, в сім`ї якого дитина знаходиться на вихідні.
Крім того у ОСОБА_2 є ще один неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого вона залишила на свою матір у травні 2015 року. Згідно рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 19.07.2016 року ОСОБА_2 визнано безвісно відсутньою з 01.06.2015 року.
Відповідно до актів обстеження умов проживання сім`ї матір`ю не створено належних умов для проживання дитини.
Відповідно до наказу служби у справах дітей Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади малолітній ОСОБА_1 взятий на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків із виховання дітей.
Рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади № 434 від 25.06.2025 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 відносно її дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням від 25.06.2025 року № 432 малолітнього ОСОБА_5 влаштовано на тимчасове проживання до сім`ї ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 02.07.2025 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Крижопільського районного суду Вінницької області.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 28 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22 серпня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

11 вересня 2025 року судовий розгляд ухвалою суду було відкладено у зв`язку із неявкою відповідачки.

В судове засідання 30 вересня 2025 року сторони не з`явилися.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника за наявними матеріалами справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином через на адресу реєстрації, а також адресу місця проживання, яка вказана позивачем в позовній заяві. Відзиву на позов, клопотання про розгляд справи у її відсутність відповідачка до суду не подала.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видано 22 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського управління юстиції у м. Києві. Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджено Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 12.06.2025 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до довідки № 471 від 10 червня 2025 року, яка видана Шполянським відділом УСЗН Звенигородської РДА ОСОБА_2 не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення, не отримує державних соціальних допомог.

Відповідно до характеристики, яка видана старостою Сигнаївського старостинського округу ОСОБА_2 з травня 2025 року проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , перед цим з лютого 2017 року проживала в АДРЕСА_3 в домоволодінні свого співмешканця ОСОБА_8 . Не працює, заробляє тимчасовими заробітками, зловживає спиртними напоями, постійно порушувала громадський порядок. Дана сім`я перебувала на обліку у Служби справах дітей, яка неодноразово відвідувала дану родину. ОСОБА_2 не реагувала на зауваження та не виконувала свої батьківські обов`язки, за сприяння служби у справах дітей, в жовтні 2024 року дитину було влаштовано в КЗ «Шполянська загально-освітня санаторна школа Черкаської обласної ради». ОСОБА_2 жодного разу не відвідала свого сина в школі та продовжує ухилятися від своїх батьківських обов`язків. Хлопчика до школи привозить дядько, в сім`ї якого дитина знаходиться на вихідні.

Відповідно до характеристики № 176 від 13 червня 2025 року, яка видана Сигнаївським ліцеєм на ОСОБА_2 , остання є матір`ю ОСОБА_1 , учня 5 класу. За період навчання дитини мати жодного разу не була на батьківських зборах, не приділяла належним чином уваги навчанню та вихованню сина. На звернення класного керівника на телефоні дзвінки реагувала із запізненням, обмежувалася обіцянками вжити заходів, але без результату. У ОСОБА_9 не було необхідних підручників, зошитів. У останнього відсутні елементарні навички поведінки.

Відповідно до відповіді служби у справах дітей Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 11-01/165 від 04 червня 2025 року ОСОБА_2 дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того у ОСОБА_2 є ще один неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого вона залишила на свою матір у травні 2015 року. Згідно рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 19.07.2016 року ОСОБА_2 визнано безвісно відсутньою з 01.06.2015 року.

Відповідно до актів обстеження умов проживання сім`ї матір`ю не створено належних умов для проживання дитини.

Відповідно до наказу № 41/07-16 від 10.06.2025 року служби у справах дітей Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади малолітній ОСОБА_1 взятий на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків із виховання дітей.

Відповідно до наказу № 42/07-16 від 10.06.2025 року служби у справах дітей Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади малолітній ОСОБА_1 влаштований в сім`ю гр. ОСОБА_6 , як дитина, яка залишилась без батьківського піклування.

Згідно характеристики, яка видана на учня 5 класу ОСОБА_1 КЗ «Шполянський академічний ліцей «Джерело» Черкаської ради», який прибув до закладу 21.10.2024 року. При прибуття дитина не читала, засвоєння навчального матеріалу відбувається повільно. До школи учня привела мати, та за перший тиждень кілька раз телефонувала, зазвичай у нетверезому стані. Попередила, що ОСОБА_9 буде забирати зі школи та привозити на навчання дядько ОСОБА_10 , в сім`ї якого дитина знаходиться на вихідні.

Рішенням № 434 від 25 травня 2025 року виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 відносно її дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 по справі «Савіни проти України» зазначається, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Оцінивши докази у їх сукупності, судом беззаперечно встановлені обставини, які свідчать про самоусунення відповідачем від виконання батьківських обов`язків та відсутність інтересу до життя та майбутнього малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з тим, відповідачка неодноразово повідомлялася про судові засідання у справі про позбавлення батьківських прав, однак жодного разу не з`явилася, щоб відстояти свої права як матері відносно свого сина ОСОБА_9 . Що ще раз є підтвердженням того, що відповідачка втратила інтерес до своєї дитини.

Таким чином, провівши ретельний аналіз обставин справи, суд приходить до висновку, що застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення її батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, що відповідатиме інтересам дитини та узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п. 48 рішення від 18.12.2008 № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п. 65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини».

Як встановлено судом, ОСОБА_2 не належним чином виконує свої батьківські обов`язки, умови проживання дитини доведені до вкрай негативних, в житловому будинку допущена критична антисанітарія, яка загрожує здоров`ю дитини.

Оскільки аргументи викладені позивачем на обґрунтування заявленого позову не спростовані в суді та не підтверджено дотримання найкращих інтересів дитини без позбавлення батьківських прав при наявності свідомої бездіяльності відповідача та реального нехтування батьківськими обов`язками, ухилення від виконання батьківських обов`язків, підготовки дитини до дорослого життя, розвитку нахилів дитини та здібностей, враховуючи, що відповідачка маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, навмисно ухилилася від їх виконання у відношенні свого сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідачки ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав.

При цьому враховується, що позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, права на спілкування з дитиною і побачення з нею, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

На підставі ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів, суд виходить з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб малолітньої дитини, реальної можливості відповідачки сплачувати аліменти щомісячно, не порушуючи прав останньої, тому суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню, а саме: необхідно стягнути з відповідачки аліменти на дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України аліменти слід перерахувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язати орган опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 180, 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 27 червня 2025 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подачу даного позову до суду на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», а позов задоволено у повному обсязі, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави слід стягнути 2422,40 грн. судового збору (1211,20 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав + 1211,20 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на його особистий рахунок, відкритий у банківській установі, у розмірі частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 27 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Роз`яснити, що мати, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави 2422,40 грн. судового збору.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити дане рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Орган опіки та піклування Шполянської міської ради ОТГ, юридична адреса: вул. Лозуватська, 59, м. Шпола Звенигородський район Черкаська область, .

Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя