Справа № 758/5296/24
№ пров. 2/697/86/2025
У Х В А Л А

29.09.2025 р. м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сизоненка Віктора Сергійовича про відвід судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирди Б.К. від розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квантум Інтернешенел» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кнауф Гіпс Київ» про розірвання договору та стягнення компенсації за порушення договорів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Квантум Інтернешенел» звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення компенсації за порушення договорів.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.05.2024 цивільну справу № 758/5296/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квантум Інтернешенел» до ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення компенсації за порушення договорів, передано за підсудністю для розгляду до Канівського міськрайонного суду Черкаської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2024, справу передано у провадження судді Скирди Б.К.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.07.2024 прийнято до провадження та відкрито провадження в справі № 758/5296/24 за позовною заявою ТОВ «Квантум Інтернешенел» до ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення компенсації за порушення договорів. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09.12.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

22.09.2025 о 16:25 год. від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сизоненка В.С. надійшла заява про відвід судді, в якій зазначено, що протягом розгляду справи у сторони відповідача виникали певні сумніви щодо об`єктивності і неупередженості головуючого у цій справі судді Скирди Б.К. Однак, саме процесуальна поведінка суду протягом останнього часу і обставини щодо розгляду скарги відповідачки щодо невнесення відомостей до ЄРДР відносно керівника позивача (справа № 697/2374/25, після судового засідання 19.09.2025 у справі) утворили нові сумніви щодо неупередженості судді і дозволила відповідачу дійти висновку, що такі сумніви є обгрунтованими.

Протягом розгляду справи упередженість судді Скирди Б.К. свідчили наступні обставини: 1) Неприйняття довіреності, виданої в Електронному суді, як належного документу щодо повноважень представника відповідача. Така позиція не відповідала ані закону, ані меті електронного судочинства. Таку процесуальну поведінку можна було б пояснити добросовісним проявом формального підходу, якби такий самий формальний підхід було застосовано судом щодо документу про повноваження представника позивача Захарової. Однак, формальні вади вказаного документу, на які звернув увагу представник відповідача, суд залишив без належної уваги; 2) Під час допиту представника позивача і відповідачки як свідків суд проявив помітно різне ставлення до кожної зі сторін. ОСОБА_2 було роз`яснено його права, відповідачці лише поставили питання чи вони їй відомі. Під час допиту пана ОСОБА_3 суддя неодноразово фактично підказував відповіді або надавав частину відповіді за пана ОСОБА_3 . Крім того, головуючий активно слухав пана ОСОБА_3 і окрім підказок і часткових відповідей замість свідка, задавав уточнюючі питання. Нічого подібного при допиті відповідачки не відбувалося. Головуючий жодним чином не обмежував пана ОСОБА_3 в його показаннях, які здебільшого стосувалися інформації і обставин дуже далеких від предмета спору і предмету доказування у цій справі. Головуючий не знімав жодних питань представниці позивача ОСОБА_4 , якими б далекими від предмету спору вони не були. Водночас, головуючий зняв питання представника відповідача ОСОБА_5 щодо сміху пана ОСОБА_3 під час давання показань. Є очевидним, що якщо особа словами говорить про «істотні порушення прав і інші погані речі, які нібито вчиняла відповідачка» і при цьому сміється - то такий сміх не можна не враховувати при оцінці показань свідка, і для належної оцінки такого сміху, суду було б варто дізнатись про його причини, однак, суд зняв відповідне питання. В той самий час, на відміну від пана ОСОБА_3 , відповідачку суд наполегливо інструктував надавати показання «тільки по суті справи» і неодноразово зупиняв її. Така різниця в підходах також може свідчити про упередженість суду. Головуючий Скирда Б.К. проявив незвичайну для суддів турботу щодо пана ОСОБА_3 щодо його подальшої особистої участі в судовому розгляді і фактично запропонував йому більше не брати участі у розгляді справи особисто. Подібної турботи сторона відповідача не відчула від судді Скирди Б.К. протягом розгляду справи.

Однак головні підстави для відводу виникли під час розгляду справи № 697/2374/25 щодо розгляду скарги позивачки на невнесення відомостей щодо її заяви про кримінальне правопорушення вчинене паном ОСОБА_3 під час розгляду цієї справи до ЄРДР. Картка справи утворена 12.09.2025. В той самий час авторозподіл на суддю Скирду Б.К. нібито відбувся 11.09.2025. Перше - в електронному суді протокол авторозподілу з`явився саме 12.09.2025, а не 11.09.2025, вже після того, як була зареєстрована заява судді Скирди Б.К. про самовідвід. Друге - незрозуміло, що саме розподіляли 11.09.2025, якщо картка справи сформована лише 12.09.2025. Третє - протокол авторозподілу не містить всіх необхідних відомостей. Звіт авторозподілу, який нібито відбувся 11.09.2025 і за результатами якого було визначено, що скаргу має розглядати суддя Скирда Б.К., містить завідомо неправдиві відомості. Зокрема, там зазначено: Виключено ОСОБА_6 Не є слідчим суддею, Виключено ОСОБА_7 Не є слідчим суддею. Однак, при авторозподілі 16.09.2025 у цій самій справі і пан ОСОБА_8 і пані ОСОБА_9 вже не виключалися, як такі, що не є слідчими суддями. Наведене свідчить або про незаконне втручання в авторозподіл датований 11.09.2025 або про непостійність і мінливість статусу слідчого судді в Канівському міськрайонному суді. Авторозподіл 11.09.2025 визначав склад суду лише з одного варіанта, що протирічить меті авторозподілу, а інші судді були виключені явно незаконно. Вважають, що суддя ОСОБА_10 був обізнаний зі змістом звіту авторозподілу, датованого 11.09.2025 і бачив протокол авторозподілу від 11.092.2025, який явно не відповідає вимогам до цього типу документів. Натомість суддя Скирда Б.К. заявив завідомо безпідставний самовідвід, пославшись на ч. 1 ст. 76 КПК України. Отже, суддя Скирда Б.К. або заявив завідомо необґрунтований самовідвід, або ж самовідвід був обумовлений іншими обставинами ніж зазначено в заяві про нього. Обидва випадки свідчать про упередженість судді Скирди Б.К. щодо Відповідачки ОСОБА_11 .

Вважають, що суддя Скирда Б.К. підлягає відводу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Згідно приписів ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши подану заяву про відвід, підстави заявленого відводу, суд приходить до висновку про його необґрунтованість, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

В своїй ухвалі від 16.01.2025 по справі № 555/611/23 Верховний Суд вказав, що презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Крім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладені у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (§ 46) де зазначено, що наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

Зі змісту заяви про відвід судді вбачається, що представник відповідача не довіряє судді, сумнівається в його неупередженості, посилаючись на різне ставлення головуючого під час допиту в якості свідків представника позивача та відповідача, а також оцінки їх показів, та щодо підстав для самовідводу слідчого судді Скирди Б.К. під час розгляду справи № 697/2374/25 - невнесення відомостей до ЄРДР.

Суд вважає, що наведені представником відповідача в заяві про відвід судді сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Скирди Б.К. не дають будь-яких підстав стверджувати, що суддя Скирда Б.К. має та виявляє особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано.

Крім того, суд наголошує, що оцінка показань свідків здійснюється після переходу судді до стадії прийняття рішення і не вирішується під час допиту свідків у судовому засіданні.

Що стосується заявленого самовідводу по справі № 697/2374/25, то суд зазначає, що дана заява була переглянута іншим складом суду і свою думку щодо заявленого самовідводу сторони мали можливість висловити під час розгляду вказаної справи.

А тому суд вважає, що доводи заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сизоненка В.С. про відвід судді не містить посилання на безумовні обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Скирди Б.К., крім того його доводи ґрунтуються виключно на припущеннях, а зазначені у ній підстави для відводу судді не є обставинами, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді чи заінтересованості у результаті розгляду даної справи.

Оскільки підстав для задоволення заяви про відвід судді суд не вбачає, а заява про відвід судді подана раніше ніж за три дні до судового засідання, вирішення питання про відвід судді має здійснюватись відповідно до ст. 40 ЦПК України іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сизоненка Віктора Сергійовича про відвід судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирди Б.К. - визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді передати до канцелярії Канівського міськрайонного суду Черкаської області для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому частиною першою ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б . К . Скирда