24.09.2025 Справа № 363/748/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лукач О.П.

за участю секретаря Крюкової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Вишгороді у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2025 до Вишгородського районного суду, засобами поштового зв`язку та за підписом представника позивача адвоката Кшевецької І.В., надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя мав двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 22.07.2014 на підставі реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 позивач змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , і станом на сьогодні має прізвище ОСОБА_7 . За життя, частину належного йому майна, ОСОБА_2 подарував сину ОСОБА_3 . З спілкування з батьком, при його житті, позивач мала інформацію про те, що її батько подарував брату ОСОБА_3 все належне йому майно, брат в свою чергу повідомлену інформацію не спростовував. На час смерті спадкодавець ОСОБА_2 на праві власності володів будинком (домоволодінням) АДРЕСА_1 та земельною ділянкою. Позивач ОСОБА_8 вважала, що на час смерті батька власником всього переліченого майна вже був її брат ОСОБА_3 . Крім того, всі документи підтверджуючі смерть та причину смерті батька, а також правовстановлюючі документи на майно знаходились у її брата ОСОБА_3 . Незабаром після смерті батька ОСОБА_9 , брата позивача ОСОБА_3 мобілізували до Збройних Сил України і він був направлений для проходження військової служби безпосередньо на лінії зіткнення з військами російської федерації. У грудні 2024 року ОСОБА_10 , з власної ініціативи, поцікавився у позивача чи оформила вона спадщину, що залишилась після смерті їх батька, оскільки враховуючи те, що за життя батько подарував йому частину майна, то він не претендує на будинок та на земельну ділянку в с. Вища Дубечня, власником яких за життя був їх батько. Таким чином, лише в грудні 2024 року позивач ОСОБА_1 дізналась про наявність спадкового майна, що залишилось після смерті її батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як зазначає позивач, наприкінці грудня 2024 року, вона звернулась до нотаріуса з метою подати заяву про прийняття спадщини, проте, нотаріус повідомила, що не може відкрити спадкову справу, оскільки ОСОБА_1 як спадкоємець пропустила шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини, і до того ж в неї була відсутня Довідка про причину смерті спадкодавця, яка повторно медичним закладом не видається. Вказана довідка отримувалась в медичному закладі братом позивача і зберігалась у нього. Отримати вказану довідку від брата ОСОБА_8 змогла лише в січні 2025 року. Брат позивача ОСОБА_10 спадщину після смерті батька ОСОБА_9 не приймав і приймати не має наміру, жодних спадкових справ після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрито не було. 17.01.2025 на вимогу

ОСОБА_8 , приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Семенюк Т.В. видала їй Лист №4/01-16 про відмову у прийнятті від ОСОБА_8 заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з пропуском

6-місячного строку на прийняття спадщини та рекомендувала звернутись до суду за визначенням додаткового строку на прийняття спадщини.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20.02.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, призначеного на 11:30 08.04.2025, про що повідомлено учасників провадження.

Крім цього, вказаним судовим рішення, у порядку статті 84 ЦПК України, та за клопотанням позивача, витребувано у Вишгородської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи до майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У листі Вишгородської державної нотаріальної контори ЦМУ МЮ (м.Київ) від 07.03.2025, надісланого щодо виконання вимог ухвали суду від 20.02.2025, зазначено, що згідно інформації з книг обліково-довідникового характеру , спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , Вишгородською державною нотаріальною конторою не заводилася.

28.03.2025 до суду, через систему «Електронний суд», представником відповідача подано клопотання/заяву про розгляд справи у відсутності представника Пірнівської сільської ради.

12.06.2025 до суду, через систему «Електронний суд», представником позивача адвокатом Кшевецькою І.В. подано клопотання про долучення доказів, а саме копії нотаріально посвідченої заяви №235 від 20.05.2025 ОСОБА_3 та Довідки №701 від 24.02.2025.

03.07.2025 до суду представником позивача подано заяву про проведення підготовчого засідання у відсутності позивача та її представника, зазначивши, що клопотання про долучення доказів, яке подано до суду 12.06.2025, просить розглянути та задовольнити, долучивши подані письмові докази, а також, що інших клопотань сторона позивача не має, просять закрити підготовче провадження по справі та призначити її до судового розгляду по суті заявлених позовних вимог.

У підготовче засідання, призначене на 03.07.2025 учасники провадження не з`явилися.

Вирішуючи питання про можливість проведення підготовчого засідання у відсутності учасників провадження, суд враховує клопотання представника позивача про проведення підготовчого засідання у відсутності сторони позивача та призначення справи до розгляду по суті, та клопотання представника відповідача про розгляд справи у відсутності їх представника.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду на 08.09.2025 о 10:00, про що повідомлено учасників провадження.

У судові засідання, призначені на 08.09.2025 та 24.09.2025 учасники провадження не з`явились, при цьому, представником позивача адвокатом Кшевецькою І.В. подано клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності учасників провадження, суд враховує клопотання представника позивача, а також заяву представника позивача про розгляд справи у їх відсутності, подану на стадії підготовчого провадження, не висловлюючи будь-яких заперечень щодо вимог позивача.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої

статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено що ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок перенесених інфарктів головного мозку, церебральна недостатність, у с. Вища Дубечня Київської області, у віці 82 років, помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8-10).

Як убачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка після одруження 22.07.2014 з ОСОБА_5 іменується прізвищем чоловіка « ОСОБА_7 » (а.с. 11,12, 13-14).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.02.2022 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16, 17).

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, при цьому, та за життя, він заповіт не складав.

Так, як зазначено у листі Вишгородської державної нотаріальної контори ЦМУ МЮ (м.Київ) від 07.03.2025, згідно інформації з книг обліково-довідникового характеру, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 Вишгородською державною нотаріальною конторою, не заводилася (а.с. 29).

Як зазначалося позивачем у позовні заяві, ОСОБА_2 є її батьком та батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 24.02.2025 перебуває на військовій службі за контрактом з 30.05.2024 по теперішній час, при цьому він є таким, що не прийняв спадщину (а.с. 42).

У заяві ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 20.05.2025, адресованої, в тому числі до Вишгородського районного суду Київської області, та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Довгополою Т.М. 20.05.2025, зареєстровано у реєстрі за №235, ОСОБА_3 повідомив таке: «Я та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідними дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Протягом останніх двох років до смерті наш батько ОСОБА_13 , прожинав зі мною, в моїй сім`ї, оскільки потребував стороннього догляду за станом здоров`я. Проживаючи в мене, наш батько подарував мені частину належного йому нерухомого майна, з інша частина майна належного нашому батькові (будинок АДРЕСА_1 і земельну ділянку) за його бажанням і розумінням повинна була залишитись моїй сестрі ОСОБА_1 . Я вважав, що батько повідомляв про своє бажання і намір ОСОБА_14 . Виявилось, що батько не повідомляв ОСОБА_14 про намір залишити їй будинок та земельну ділянку в с. Вища ОСОБА_15 , а ОСОБА_14 вважала, що батько подарував мені все своє майно за життя. Після смерті батька, всі його документи залишились в мене, а я майже одразу після похорон батька був мобілізований та відбув до війська. В грудні 2024 року, під час короткого перебування вдома, я запитав сестру чи оформила вона спадщину після смерті батька, можливо їй потрібні для оформлення спадщини якісь документи, що зберігаються в мене і поцікавився, що вона планує робити з успадкованим будинком. І лише тоді виявилось, що моя сестра ОСОБА_14 навіть не знала, що після смерті батька залишився будинок та земельна ділянки, яку батько не планував дарувати мені і спеціально залишив для ОСОБА_14 . В грудні 2024 року я передав ОСОБА_16 всі документи батька, оскільки повертався до війська, щоб моя сестра мала змогу оформити спадщину після смерті нашого батька. Я як сни не маю наміру спадкувати після смерті нашого батька ОСОБА_9 , оскільки батько те, що бажав подарував мені за свого життя, а іншу частину свого майна залишив на успадкування для своєї доньки (моєї сестри) ОСОБА_1 . Дану заяву я складаю тому, що я 20 травня 2025 року повинен повернутись до військової частини після закінчення відпустки, і особисто буду позбавлений можливості повідомити викладену вище інформацію компетентним органам.» (а.с. 43).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 12 ЦПК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 1220, частини першої статті 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно із частиною першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами у справах про спадкування є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Так, як встановлено судом, ОСОБА_2 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_8 та за життя заповіту не склав та після його смерті спадкоємці не зверталися про прийняття спадщини, зокрема позивач, яка вважала, що батько усе своє майно подарував братові, який не претендує на майно, яке залишилося після смерті батька.

У справі відсутні докази прийняття спадщини спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 , в тому числі його сином ОСОБА_3 .

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Так, до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Так, як встановлено судом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 спадкодавця ОСОБА_2 , спадкоємець ОСОБА_1 не розраховувала на наявність майна у батька, оскільки, ще за його життя, вважала, що усе майно батько подарував її братові, а тому не вчинялася дій та не зверталася до нотаріуса.

Наведені позивачем причини пропуску строку звернення за оформленням спадкових прав, суд вважає поважними.

Враховуючи, що законодавець не визначив переліку причин, які є поважними при пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку, вирішує питання про те, чи є причина його пропуску поважною.

Тобто, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника, інших осіб, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення дій у визначений законом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності, встановивши, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з об`єктивних обставин для неї, враховуючи, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, а також враховуючи той факт, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд дійшов висновку про необхідність визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном 3 (три) місяці, який починається з дня набранням рішенням суду законної сили.

Керуючись статтями 12161218, 1220 1223, 1233, 1235, 1236, 1266, 1268, 1269, 1270, 1272, 1276 ЦК України, статтями 2, 4, 5, 12, 13, 7689, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини щодо майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації:

АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Пірнівська сільська рада Вишгородського району Київської області, , адреса: 07342, Київська обл., Вишгородський р-н., с. Пірнове,

вул. Спортивна, 1.

Суддя О.П. Лукач