Справа №498/1553/25
Провадження по справі №2-н/498/100/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області Чернецька Н.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, суддя

встановив:

Заявник ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернулось до Великомихайлівського районного суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природній газ.

Суд, перевіривши матеріали заяви про видачу судового наказу та подані письмові матеріали, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною третьою статі 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до роз`яснень п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», у разі заявленя вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Проте до поданої ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» заяви не додано копію підписаного сторонами договору, укладеного між заявником та боржником, за яким пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з споживання природного газу, та не надано заяви - приєднання до умов типового договору постачання газу побутовим споживачам підписаної боржником. Тобто в даному випадку вважати вимоги заявника безспірними підстави відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

В заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу боржником зазначено ОСОБА_1 , водночас не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта боржника (для фізичних осіб - громадян України).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі обов`язково зазначається, зокрема, РНОКПП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оскільки в даному випадку у заяві про видачу судового наказу відсутні дані реєстраційного номеру облікової картки платника податків, які дозволяють однозначно ідентифікувати особу боржника ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків є обов`язковою вимогою до виконавчих документів, то у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ необхідно відмовити.

Керуючись статтями 160-167,259-261,353 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природній газ.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.С. Чернецька