Справа № 496/8046/24
Провадження № 2/496/1155/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої - судді Шаньшиної М.В.

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.,

представник позивача Заставний Р.А. (відеоконференція),

представник відповідача Шевчук О.І. (відеоконференція),

третя особа ОСОБА_1 (відеоконференція),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аванта Транс», третя особа: ОСОБА_1 , про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в кому просила суд стягнути з ТОВ «Авант Транс» на користь ОСОБА_2 150000 моральної шкоди завданої травмуванням внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що Біляївським районним судом розглядався обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 , внесеному до ЄДРСР за №0001256 від 09.10.2021 року за ч. 3 ст. 286 КК України.

09.10.2021 року близько 21 год. 15 хв. в Одеській обл., на 455 км. автодороги М-05 із сполученням "Київ-Одеса" відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи вантажним автомобілем у складі сідлового тягача марки "MAN TGX 18.480", реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом марки SCHWARZMULLER SPA-3Е" реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив зіткнення з маршрутним автобусом марки "ЗАЗ I-VAN" реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванняв ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок даної ДТП пасажир автобусу ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого скалкового перелому правої плечевої кістки в верхній ретині зі зміщенням уламків, підшкірна гематома правого плеча, закриті переломи 6-8-го ребер зліва, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Станом на дату настання ДТП водій ОСОБА_1 працював на посаді «Водій» у ТОВ -ВАНТА ТРАНС". Оскільки позивачу шкода спричинена у ДТП за участю автомобіля, який являється джерелом підвищеної небезпеки, і управління яким здійснював водій, який по відношенні до Позивача являється третьою особою так як перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНТА ТРАНС", то у роботодавця водія виник обов`язок відшкодувати Позивачу таку спричинену шкоду, а у Позивача виникло право на одержання компенсації такої шкоди. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР205256890, який діяв на момент настання ДТП. Представник позивача 23.11.2021 року листом повідомив страховика про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом із заявою на виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування. Крім того, як вже зазначалось станом на дату настання ДТП водій ОСОБА_1 працював на посаді "Водій" у ТОВ "АВАНТА ТРАНС" на підставі наказу про прийняття на роботу №52. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця чи замовника, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Слід зазначити, що виплата страхового відшкодування ПрАТ "СК" АЛЬФА СТРАХУВАННЯ моральної шкоди в користь Позивача у сумі 978,37 гри. не була виплачена. Крім цього слід зазначити, що власником автобусу, пасажиром якого вона була, сплачено 1 000, 00 грн. на лікування Позивача. На думку Позивача, розмір страхового відшкодування моральної шкоди, який розрахований у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є співрозмірним із античним розміром заподіяної моральної шкоди Позивачу, який заподіяно в наслідок травмування, а тому Позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених трав з підстав наведених вище, тому, враховуючи частку моральної шкоди, яка має бути відшкодована за рахунок ПрАТ "СК АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" (978,37 гри.), то решта суми моральної шкоди завданої Позивачу внаслідок травмування в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, яка підлягає відшкодуванню за рахунок Відповідача, становить 150 000,00 то п`ятдесят тисяч грн., (з розрахунку 150978,37 - 978,37 = 150 000,00), у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив задовольнити. Крім того, представник позивача заперечував проти відзиву представника відповідача, зазначивши, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Аванта Транс» не було належним чином укладено договір позички, натомість укладено договір найму, який не був належним чином завірений нотаріально. А отже, вважав ТОВ «Аванта Транс» належним відповідачем.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовної заяви, надавши до суду відзив, відповідно до якого, зазначив наступне, що дійсно, на мент скоєння ДТП ОСОБА_1 , перебував у трудових відносинах з ТОВ «Аванта Транс», обіймав посаду водія, також за ним було закріплено автомобіль «MAN TGX 18.480", реєстраційний номер НОМЕР_1 . Однак, у день скоєння ДТП ОСОБА_1 використовував автомобіль для власних потреб на підставі заяви від 08.10.2021 року та наказу №08/10/21-01 директора ТОВ «Аванта Транс» про те, що автомобіль MAN TGX 18.480", реєстраційний номер НОМЕР_1 було надано ОСОБА_1 для особистого користування. Крім того, ОСОБА_1 у рамках кримінального провадження підтвердив факт користування авто на момент вчинення ДТП для власних потреб, а не для виконання трудових обов`язків. Під час скоєння ДТП ОСОБА_1 володів та користувався автомобілем на законних підставах - автомобіль передано йому у тимчасове користування для власних потреб, а не для виконання трудових обов`язків. Тому на момент вчинення ДТП, був власником джерела підвищеної небезпеки, у зв`язку з чим представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовної заяви, та зазначив, що машину він взяв для власних потреб, а саме хвороба матері, на вихідні дні на безоплатних умовах.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, 09.10.2021 року, ОСОБА_1 приблизно о 21 годині 15 хвилин, допустив порушення вимог пунктів 2.3 (б); 13.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено: п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 13.1. «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

У зазначений день та час, водій ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автопоїздом у складі тягача «MAN TGX 18.480», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа «SCHWARZMULLER SPA-ЗЕ», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , рухаючись у першій смузі руху (за наявності трьох смуг для руху в кожному напрямку) прямої ділянки сухого, чистого асфальтобетонного покриття на 455 км автодороги Київ-Одеса Одеського району Одеської області, збоку м. Одеса, в напрямку м. Києва, в умовах темної пори доби, вкрай уважним не був, за дорожньою обстановкою не стежив, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховував на їх відвернення, а саме: маючи можливість заздалегідь виявити автобус «ЗАЗ І-VAN» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який відновлював рух після висадки пасажирів на першій смузі попутного напрямку руху, частково на правому асфальтобетонному узбіччі, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автопоїзда з задньою частиною автобуса «ЗАЗ І-VAN».

У результаті дорожньо-транспортної події, пасажирка автобуса ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови: розтрощення голови з екстракцією головного мозку; закритої травми тулуба: рваної рани правої сідниці; перелому грудини поміж 2-3-м ребрами; розтрощення 1-12-го лівих ребер; перелому 1-9-го правих ребер по лопатковій лінії; багатоуламкового перелому правої лопатки; розриву лобкового симфізу; розтрощення легень, серця, печінки, селезінки; травми кінцівок: рваної рани в ділянці правого плечового суглоба; множинних саден правої кисті та пальців; синця в ділянці лівого плечового суглоба; садна лівого передпліччя з переходом на кисть; рваної рани лівого стегна; рваної рани лівої гомілки; рваної рани правої гомілки; відкритого багатоуламкового перелому правої плечової кістки; закритого перелому лівої променевої кістки; відкритого перелому лівої стегнової кістки; відкритого багато уламкового перелому обох кісток гомілок. Смерть ОСОБА_4 знаходиться у прямому причинному зв`язку з наявними у неї тілесними ушкодженнями.

Пасажир автобуса ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, тулуба та кінцівок: закрита черепно-мозкова травма у вигляді синців обличчя, крововиливу в м`які тканини голови, перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під м`які мозкові оболонки; закрита травма грудної клітки та органів грудної порожнини у вигляді розриву легенів з крововиливом у плевральні порожнини (по 450 мл); закрита травма живота у вигляді розриву печінки, селезінки, з крововиливом у черевну порожнину (900 мл); відкритий перелом обох кісток правої гомілки в нижній третині, відкритий багатоуламковий перелом кісточки лівої великогомілкової кістки, садна обох гомілок. Смерть ОСОБА_6 находиться в прямому причинному зв`язку з отриманим тілесними ушкодженнями. Безпосередньо причиною смерті став шок.

Пасажир автобуса ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді розриву часткового крижово-поздовжнього зчленування зліва, перелому латеральної маси куприка зліва зі зміщенням уламків, перелому обох вертлюгових западин, перелому сідничних кісток зі зміщенням уламків, розходження лонного зчленування, перелому поперекових відростків 5-го поперекового хребця без значного зміщення відламків, перелому зовнішньої щиколотки лівої малогомілкової кістки, що супроводжувалось травматичним шоком, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Пасажир автобусу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми в форматі струсу головного мозку, забійних ран правої скронево-тім`яної ділянки, закритого перелому 10-го правого ребра, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир автобуса ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми в форматі струсу головного мозку легкого ступеню, забійної рани голови, перелому кісток лицевого черепу, забою верхніх часток обох легень, закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням, садна правої поперекової області, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир автобуса ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток лівої гомілки, черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забійних ран голови та шиї які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир автобуса ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_9 , отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови, різаної рани другого пальця правої стопи, перелому проксимальної фаланги третього пальця правої стопи з травматичним її відчленуванням, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир автобуса ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого скалкового перелому правої плечової кістки в верхній третині зі зміщенням уламків, підшкірна гематома правого плеча, закритих переломів 6-8-го ребер зліва які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир автобуса ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому фаланги 5-го пальця лівої стопи, синця лівого стегна, садна лівої стопи, забою шийного відділу хребта та струсу шийного відділу спинного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно висновку експертів №21-6516/6578 компьютерно-технічної та авто технічної експертизи від 17.12.2021 року, ОСОБА_1 належним виконанням вимог пунктів: 2.3 (б); 13.1 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді і його фактичні дії перебувають у причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди.

Відомості по кримінальному провадженню були внесені до ЄРДР 09.10.2021 року.

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 06.04.2023 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та засуджено на підставі ст. 69 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 (три) роки.

Вироком Миколаївського апеляційного суду від 10.09.2024 року вирок Біляївського районного суду Одеської області від 6 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_1 було скасовано, в частині призначення покарання та в частині вирішення цивільного позову та увалено в цій частині новий вирок, а саме призначено ОСОБА_1 покарання за ч.3 ст.286 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Цей же вирок в частині вирішення цивільних позовів законного представника ОСОБА_13 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_14 , малолітніх ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 до ТОВ «Аванта Транс» про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення; ОСОБА_7 до ТОВ «Аванта Транс», третя особа: ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчиненням кримінального правопорушення; ОСОБА_19 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 до ТОВ «Аванта Транс», третя особа: ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчиненням кримінального правопорушення; ОСОБА_2 ТОВ «Аванта Транс», третя особа: ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчиненням кримінального правопорушення, скасовано, призначено в цій частині новий судовий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок суду залишено без змін.

Згідно з висновку експерта №2222 від 24.11.2021 року ОСОБА_2 у зазначеному ДТП отримала наступні тілесні ушкодження у вигляді закритого скалкового перелому правої плечової кістки в верхній третині зі зміщенням уламків, підшкірна гематома правого плеча, закритих переломів 6-8-го ребер зліва які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі № 674/1666/14-ц (провадження № 61-6468зпв18).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 1188 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Так, згідно з наказом №52-К від 18.08.2020 року ОСОБА_1 , був прийнятий на посаду водія з 19.08.2020 року з випробуванням строком на три місяці до ТОВ «Аванта Транс».

Наказом від 18.08.2020 року сідловий тягач MAN був закріплений за водієм ОСОБА_1 (характеристика об`єкта НОМЕР_5 , номер технічного паспорту НОМЕР_6 ).

08.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся до директора ТОВ «Аванта Траст» з заявою про надання дозволу використати службовий автомобіль марки MAN моделі TGX 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки SCHWARZMULLER SPA-3Е" реєстраційний номер НОМЕР_2 , для власних потреб, протягом вихідних днів з 09.10.2021 року по 10.10.2021 року.

Наказом від 08.10.2021 року за №08/10/21-01 «Про надання службового автомобіля у користування для власних потреб» було надано ОСОБА_1 у користування для власних потреб автомобіль MAN моделі TGX 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки SCHWARZMULLER SPA-ЗЕ" реєстраційний номер НОМЕР_2 у період з 09.10.2021 року по 10.10.2021 року.

Згідно з Актом приймання передачі від 08.10.2021 року Підприємство передало, а ОСОБА_1 прийняв в строкове користування автомобіль марки MAN моделі TGX 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки «SCHWARZMULLER SPA-ЗЕ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить підприємству на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За частиною першою статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 827 ЦК України наведено визначення договору позички, відповідно до якого за таким договором одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними.

За статтею 829 ЦК України позичкодавцем може бути фізична або юридична особа. Особа, яка здійснює управління майном, може бути позичкодавцем за згодою власника.

Частиною четвертою статті 828 ЦК України встановлено, що договір позички транспортного засобу (крім наземних самохідних транспортних засобів), в якому хоча б однією стороною є фізична особа, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому правовим наслідком недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору є його нікчемність (частина 1 статті 220 ЦК України).

Підпункт «b» статті 1 Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (до якої України приєдналася 07 вересня 2005 року) визначає, що термін «автомобіль» означає будь-який самохідний автотранспортний засіб, що зазвичай використовується для автомобільних перевезень людей чи вантажів або для буксирування дорогами транспортних засобів, що використовуються для перевезення людей чи вантажів; цей термін не охоплює сільськогосподарські трактори.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (стаття 9 Конституції України).

Таким чином, автомобілі належать до наземних самохідних транспортних засобів, а тому допускається можливість укладення між фізичними особами договору позички автомобіля без нотаріального посвідчення.

Крім того, за пунктом 2.2. Правил дорожнього руху України власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Відповідно до законодавства України (зокрема, чинного на час передачі автомобіля відповідачу) фактична передача автомобіля разом із реєстраційним документом (свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу) на нього є правомірним способом набуття особою автомобіля у володіння та користування.

Тому суд вважає, що між ТОВ «Аванта Транс» та ОСОБА_1 було укладено договір позички.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.06.2023 року, по справі № 753/5311/19.

В судовому засіданні третьою особою ОСОБА_1 було підтверджено факт отримання транспортного засобу на безоплатних умовах та використання його у особистих цілях, в період вихідного дня, тобто в день скоєння ДТП.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

За змістом цієї норми, обов`язок по відшкодуванню шкоди в такому випадку покладається на власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, який визнаний винним у вчиненні правопорушення.

Відтак, відповідно до вироку суду ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Відповідач ТОВ «Аванта Транс» не може відповідати за завдану шкоду, оскільки на момент вчинення правопорушення транспортний засіб перебував у володінні ОСОБА_1 на підставі договору позички, ОСОБА_1 не виконував своїх трудових (службових) обов`язків у момент вчинення ДТП, а отже положення ч. 1 ст. 1172 ЦК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Тому на думку суду ТОВ «Аванта Транс» не є належним відповідачем, оскільки обов`язок виконати вимоги позивачів лежить на іншій особі, а отже, позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 239, 626, 611, 614, 638, 827-829, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 12, 13, 18, 141, 258, 260, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аванта Транс», третя особа: ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Шаньшина