КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/8008/22
У Х В А Л А

19 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши у порядку апеляційного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2025 року у складі судді Фролової І.В.,

у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Посольський» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Вербицького В.В. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСББ «Посольський» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 10 000 грн. В решті вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , 26 червня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій порушив питання поновлення строку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 серпня 2025 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху, оскільки подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Скаржнику було надано десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків, а саме: зазначити інші поважні причини у зв`язку з якими відповідачем отримавши рішення суду 02 квітня 2025 року під розписку в приміщенні суду, апеляційну скаргу подано лише 26 червня 2025 року.

ОСОБА_1 на поштову та електронну адресу наявну в матеріалах справи направлялась копія ухвали суду від 25 серпня 2025 року (а.с. 80-81).

15 вересня 2025 року на адресу суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 на усунення недоліків апеляційної скарги надійшло клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду.

В обґрунтування поважності пропущення строку зазначено, що датою отримання оскаржуваного рішення є 16 червня 2025 року.

Разом з тим скаржником вказано, що розписка про отримання оскаржуваного рішення 02 квітня 2025 року підписана не ним, а іншою невстановленою особою.

Посилається на те, що судом першої інстанції допущені помилки при формуванні справи для передачі до апеляційного суду, оскільки в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про надходження до суду його заяви від 06 червня 2025 року про надання копії рішення та самої розписки від 16 червня 2025 року. У зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, а також просить повернути справу до районного суду для доопрацювання та належного оформлення.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши подану апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника відповідача, необхідно відмовити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, з огляду на наступне.

Встановлено, що оскаржуване додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва ухвалено 25 березня 2025 року .

26 червня 2025 року відповідач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, тобто з пропуском тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду та порушив питання його поновлення.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Встановлення законом таких процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Проаналізувавши норми права, колегія суддів дійшла висновку про те, що статтею 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» та статтею 354 ЦПК України чітко визначено процесуальні строки, у межах яких учасники справи та усі зацікавлені особи можуть реалізувати своє право на апеляційний перегляд судових рішень.

Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Поряд із цим процесуальним законом, зокрема в ч. 3 ст. 354 ЦПК України передбачена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження в разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась до суду, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні відповідного процесуального документу, зокрема апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Колегія суддів також відзначає, що питання поновлення процесуального строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, є процедурним і вирішується шляхом постановлення судом апеляційної інстанції відповідної ухвали, яка повинна бути належним чином мотивована й містити, зокрема, мотиви, з яких суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення цього строку або для відмови у такому поновленні, норми закону, якими керувався суд, постановляючи ухвалу.

Поновлюючи строк на апеляційне оскарження суди повинні навести належні мотиви, які б вказували на наявність достатніх підстав для такого висновку та засвідчували, що поновлення строку не порушує принципів верховенства права та одних з його основних елементів: правової визначеності; остаточності рішень суду.

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 ЦПК України і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Аналізуючи наведені скаржником обставини поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що обставини, вказані у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про поважність підстав пропуску строку апеляційного оскарження. Доказів наявності непереборних обставин, які б перешкоджали апеляційному оскарженню судового рішення матеріали справи не містять.

При цьому, суд виходить із того, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку скаржника для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (п. п. 33, 34 рішення ЄСПЛ від 20 червня 2011 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такі ж висновки містяться і в постановах Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі №201/11460/19 та від 26 квітня 2021 року у справі № 753/7619/19.

Підстави пропуску строку оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання скарги. Виключно наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Вбачається, що відповідач заперечує отримання копії рішення суду 02 квітня 2025 року та вказує, що звертався до суду із заявою від 06 червня 2025 року про надання копії рішення та під розписку отримав його 16 червня 2025 року.

Водночас, матеріали справи їх не містять та на усунення недоліків ОСОБА_1 не надано доказів, що підтверджують його звернення до суду із заявою про отримання копії рішення.

Доводи скаржника про те, що він не підписував розписку про отримання рішення належними доказами не підтверджені й з цих підстав суд не може ставити під сумнів справжність підпису та визнати цей доказ як неналежний.

Отже, скаржником не наведені обґрунтовані причини поважності пропуску строку апеляційного оскарження, що не залежали від його волі і дійсно були пов`язані з істотними перешкодами та труднощами, що об`єктивно ускладнювали можливість подати апеляційну скаргу після 02 квітня 2025 року (дата отримання рішення) та до часу її фактичного подання 26 червня 2025 року.

Зважаючи на викладене, задля не допущення порушення норм процесуального права, оскільки апеляційна скарга подана поза межами строку апеляційного оскарження, а наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення цього строку обґрунтовано визнані судом неповажними, суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

З огляду на вищезазначене, причини зазначені у клопотанні про поновлення строку на думку суду не є поважними в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України і скаржником ненаведено з інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357, 358 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2025 року у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Посольський» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: