УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

24.09.2025 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Разом з тим, позивач просить звільнити його від сплати судового збору, зазначаючи, що з 12.04.2022 року він був полонений та до 20.06.2025 року перебував у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України. Усе його нерухоме майно перебуває на ТОТ, позивач не отримує соціальної допомоги тощо. Надано довідку СБУ № 34Н 2661-д від 11.07.2025 року.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме: позивач повинен додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з частинами першою, другою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст. ст.77,78 ЦПК України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

У пункті 29 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо).

При цьому, питання звільнення, відстрочення або розстрочення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Таким чином у клопотанні про звільнення від сплати судового збору заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази (актуальних на момент звернення до суду відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, довідки банківських установ про наявність/відсутність рахунків, в тому числі депозитних, тощо).

Разом з тим, позивачем не надано обґрунтованих та беззаперечних доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, які б свідчили про неможливість сплати судового збору.

Суд зауважує, що саме по собі посилання позивача на перебуванні у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України та знаходження майна на ТОТ не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на зазначене, підстави для звільнення від сплати судового збору, відсутні.

Варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем заявлено вимогу немайнового характеру про розірвання шлюбу, однак не сплачено судовий збір і не представлено доказів звільнення від його сплати відповідно до закону.

За п.2.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу позову немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З врахуванням того, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру та подачею позову через підсистему Електронний Суд, судовий збір повинен становити 968,96 грн. (1211,2 грн.*0,8).

У зв`язку із цим, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 968,96 грн. та надати до суду оригінал квитанції або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст.185 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, усунути недоліки позовної заяви, а саме сплатити судовий збір у розмірі 968,96 грн або надати докази про звільнення від сплати судового збору. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.І.Майдан