Справа № 309/2877/24
Провадження № 2/309/710/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: судді - Довжанин М.М.

за участю секретаря судового засідання Драб Н.В.

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про розподіл майна.

Позов обгрунтовано тим, що в період з 15.09.2016 по 01.08.2023 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі сторонами було здобуто нерухоме майно: збудовано житловий будинок загальною площею 207.8 кв.м., житловою площею 55.3 кв.м. (три житлові кімнати), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та придбано транспортний засіб марки Mercedes-BenzSprinter 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_2 , 2007 року випуску, транспортний засіб марки Audi А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_4 , 2016 року випуску.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 70, 71 СУ України просив визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 частину транспортного засобу марки Mercedes-BenzSprinter 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_2 , 2007 року випуску, 1/2 частину транспортного засобу Audi А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_4 , 2016 року випуску.

Відповідачкою подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що вказане майно відповідач вважає особистою приватною власністю, оскільки до реєстрації шлюбу вона мала власні кошти в сумі 150000 грн., 01.06.2018 року батько відповідачки ОСОБА_3 подарував їй грошові кошти на загальну суму 1 000 000 (один мільйон) грн. для придбання земельних ділянок та будівництва житлового будинку, в серпні 2017 року за грошові кошти батька відповідачки в розмірі 18300 дол. США позивачем було придбано автомобіль Mercedes-benzvito 116CDI, який надалі було продано зі слів позивача за 16 000 дол. США, а придбано спірний мікроавтобус Mercedes-BenzSprinter 313 CDI за 12 000 дол. США, 14.06.2021 року батько відповідача подарував їй грошові кошти в сумі 600 000 (шістсот тисяч) грн., за які було придбано транспортний засібAudi А6.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що земельні ділянки були придбані подружжям за спільні кошти, до укладення договору дарування грошових коштів. Крім того, відповідачем не доведено, що подаровані кошти були витрачені в інтересах сім`ї, а саме для придбання земельних ділянок та для витрат, пов`язаних з побудовою житлового будинку на вказаній земельній ділянці. Відповідачем не подано доказів, які б підтверджували, що автомобіль Mercedes-benzvito 116CDI було придбано за грошові кошти батька відповідачка. Крім того, договір дарування грошових коштів від 14.06.2021 року не є нотаріально посвідченим та не відповідає формі правочину, а тому є нікчемним.

Відповідачкою подано заперечення/доповнення, в яких зазначено, що Mercedes-BenzSprinter 313 CDI був придбаний 26.08.2017 року за 18300 дол. США, тобто у період шлюбних відносин, за кошти батька, що підтверджується розпискою від 26.08.2017 року, показаннями свідків, довідкою ГУ ДПС, з якої випливає, що доходів на придбання майна позивач не мав.

Представник позивача адвокат Гаврилець М.Б. в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задоволити.

Відповідачка в судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони у період з 15.09.2016 по 01.08.2023 року перебували у шлюбі.

За час перебування у шлюбі сторонами було збудовано житловий будинок загальною площею 207.8 кв.м., житловою площею 55.3 кв.м. (три житлові кімнати), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок введено в експлуатацію згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер ЗК42 від 10.05.2019 року, виданої відділом державного архітектурно-будівельного контролю Хустської міської ради. Право власності на житловий будинок зареєстровано 16.08.2019 року за відповідачкою.

15.02.2020 року сторонами придбано транспортний засіб марки Mercedes-BenzSprinter 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_2 , 2007 року випуску та зареєстрований одноособово за відповідачкою.

26.10.2021 року сторонами придбано транспортний засіб марки Audi А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_4 , 2016 року випуску та зареєстрований одноособово за відповідачкою.

Щодо позовних вимог визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 60, 70, 71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до абзацу 1 п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007р.№11 сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Як роз`яснено у п. 23 постанови вказаного Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає розподілу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на наведені положення закону, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, якщо воно набуте ними за час шлюбу, визнання ж такого майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка потребує доведення. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц та висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.

Як зазначив Верховний Суд у Постанові від 21.07.2021 у справі № 591/692/19, тлумачення ст. 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Разом з тим, така презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Виходячи з вищезазначених норм чинного законодавства, суд вважає, що оскільки житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 був збудований під час перебування ОСОБА_2 у шлюбі з ОСОБА_1 то даний будинок не є особистою власністю відповідачки, а є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і виходячи із презумпції рівності часток подружжя у спільному майні, позивач має право на право на 1/2 частину даного майна.

Незважаючи на те, що житловий будинок було зареєстровано лише за відповідачкою, однак факт реєстрації спірного нерухомого майна на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише цій особі. Майно в цьому разі є спільною сумісною власністю подружжя та належить чоловікові та дружині в рівних частках з моменту реєстрації права власності на нього.

Відповідачка не спростувала в судовому засіданні презумпцію спільності права власності на будинок.

Стосовно Договору дарування грошових коштів від 01.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Хустського РНО Король О.Ю. за реєстровим номером 413, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , згідно умов якого дарувальник безоплатно передає у власність обдарованої грошові кошти в розмірі 1 000 000 (один мільйон) грн. готівкою, то суд критично оцінює твердження відповідачки про те, що ці грошові кошти були призначені для придбання земельних ділянок, що розташовані в АДРЕСА_3 та для витрат, пов`язаних з побудовою житлового будинку на вказаній земельній ділянці.

Відповідачка придбала земельні ділянки, що розташовані в АДРЕСА_3 у період перебування у шлюбі до укладення договору дарування грошових коштів на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 230 від 12.02.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Хустського РНО Шкарампота В.Д. та договору купівлі-продажу, серія та номер 228 від 12.02.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Хустського РНО Шкарампота В.Д.

Відповідачкою не доведено факт використання подарованих їй коштів для придбання земельних ділянок, а наявність договорів купівлі-продажу від 12.02.2018 року №230, №228, навпаки спростовують такі обставини. Відповідачкою не надано доказів використання подарованих грошових коштів для будівництва житлового будинку.

Щодо позовних вимог визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки Mercedes-BenzSprinter 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_2 , 2007 року випуску та визнати за ним право власності на 1/2 частину транспортного засобу Audi А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_4 , 2016 року випуску, суд зазначає таке.

Оскільки транспортний засіб марки Mercedes-BenzSprinter 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_2 , 2007 року випуску придбано сторонами в період шлюбу - 15.02.2020 року та транспортний засіб марки Audi А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_4 , 2016 року випуску придбано сторонами в період шлюбу - 26.10.2021 року то дані транспортні засоби не є особистою власністю відповідача, а є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Суд не приймає до уваги твердження відповідачки про те, що транспортний засіб марки Mercedes-BenzSprinter 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був придбаний за продаж автомобіля Mercedes-benzvito 116CDI, що був проданий 26.08.2017 року за 18300 дол. США, в період шлюбних відносин, за кошти батька відповідачки, що підтверджується розпискою від 26.08.2017 року, оскільки вказана розписка тільки підтверджує факт отримання коштів ОСОБА_4 від ОСОБА_2 за продаж автомобіля Mercedes-benzvito 116CDI. та не має жодного відношення до придбання автомобіля марки Mercedes-BenzSprinter 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стосовно договору дарування від 14.06.2021 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , згідно умов якого дарувальник передав обдарованій грошові кошти в розмірі 600 000 гр. на придбання легкового автомобіля марки Audi А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_4 , 2016 року, то суд вважає зазначений доказ неналежним, оскільки форма договору не відповідає вимогам ч. 5 ст. 719 ЦК України.

Суд не може оцінювати доходи позивача виходячи лише з довідки ГУ ДПС, оскільки позивач є фізичною особою та не зобов`язаний декларувати свої доходи та вчинені ним правочини, а тому довідка підтверджує лише доходи у вигляді зарплати та виключає фіксацію інших джерел доходів.

Судом встановлено та сторонами по справі не заперечується те, що транспортний засіб марки Mercedes-BenzSprinter 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_2 , 2007 року випуску зареєстрований за відповідачкою, однак перебуває в фактичному володінні та користуванні позивача.

Транспортний засіб марки Audi А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_4 , 2016 року випуску зареєстрований за відповідачкою та перебуває у її фактичному володінні та користуванні.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу рухомого майна, спір може бути вирішений судом. Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21)).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц зроблено висновок, що: «вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Позивачем надано суду Звіт про визначення ринкової вартості №45/07/2023, що складений, виготовлений та наданий 19.07.2023 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , згідно якого ринкова вартість автомобіля Mercedes-BenzSprinter 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_2 , 2007 року випуску станом на 19.07.2023 року становить 398960 (триста дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот шістдесят) грн.

Позивачем надано суду Звіт про визначення ринкової вартості №44/07/2023 від 19.07.2023 року, що складений, виготовлений та наданий суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , згідно якого ринкова вартість автомобіля Audi А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_4 , 2016 року випуску станом на 19.07.2023 року становить 935420 (дев`ятсот тридцять п`ять тисяч чотириста двадцять) грн.

Суд вважає, що здійснити поділ автомобілів без втрати їх функціонального призначення є неможливим.

На підставі частин першої та другої статті 71 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд має присудити неподільну річ одному з подружжя, а іншому на підставі частини другої статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) - грошову компенсацію вартості її частки у праві спільної сумісної власності на це майно.

Оскільки автомобілем Mercedes-BenzSprinter 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_2 , 2007 року випуску користується позивач, що не заперечується відповідачкою, щоб поділити це майно, необхідно виділити його ОСОБА_2 "з визнанням за ним права особистої власності на цей автомобіль" і стягнути на користь відповідачки ОСОБА_1 1/2 ринкової вартості автомобіля.

Оскільки автомобілем Audi А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_4 , 2016 року випуску користується відповідачка, що не заперечується позивачем, щоб поділити це майно, необхідно виділити його ОСОБА_1 "з визнанням за нею права особистої власності на цей автомобіль" і стягнути на користь позивача ОСОБА_2 1/2 ринкової вартості автомобіля.

Суд вважає, що такий поділ треба розглядати як вимогу про поділ неподільної речі шляхом виділення її у власність одному з подружжя та стягнення з нього компенсації замість частки іншого подружжя у праві спільної сумісної власності на автомобіль.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 8 лютого 2022 року по справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21) дійшла таких правових висновків:

частини четверта та п`ята статті 71 СК України не передбачають обов`язкову згоду відповідача на присудження позивачеві грошової компенсації замість частки останнього у праві спільної сумісної власності на майно, а також не передбачають обов`язкове внесення відповідачем на депозитний рахунок суду грошової компенсації у спорах, у яких про припинення своєї частки у праві спільної сумісної власності й отримання компенсації на свою користь просить позивач.

Приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ). В даному випадку позивачем підстави для внесення відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні.

За наявних у справі обставин, суд вважає можливим поділити рухоме майно між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в спосіб: залишити в особистій приватній власності ОСОБА_2 транспортний засіб марки Mercedes-BenzSprinter 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_2 , 2007 року випуску, а в особистій приватній власності ОСОБА_1 залишити автомобільAudi А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_4 , 2016 року випуску.

Згідно звіту вартість автомобіля Mercedes-BenzSprinter 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_2 , 2007 року випуску, який залишається у власності ОСОБА_2 становить 398960 грн., з яких 1/2 суми становить сума, яка належить як компенсація ОСОБА_1 199 480 гривні.

Згідно звіту вартість автомобіля Audi А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_4 , 2016 року випуску який залишається у власності ОСОБА_1 становить 935420 грн., з яких 1/2 суми, а це 467 710 грн. сума, яка належить як компенсація ОСОБА_2 .

Таким, чином ОСОБА_1 належить компенсація 199 480 гривні, а ОСОБА_2 належить компенсувати 467 710 грн., різниця між ними на користь ОСОБА_2 становить 268 230 грн.

Суд зауважує, що при вирішенні спору про поділ майна, суд може не погодитися із запропонованим варіантом поділу такого майна та провести його поділ у інший спосіб, враховуючи інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставин, що мають істотне значення. Таким чином, обрання судом при вирішенні спору варіанту поділу майна подружжя, при наявності вимоги про його поділ, відмінного від того, про який просив позивач, не може бути розцінене як вихід судом за межі позовних вимог, оскільки позовна вимога - це поділ майна подружжя і вона є незмінною при будь-якому варіанті його поділу. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 615/1364/16-ц (провадження № 61-6575 св19), від 17 серпня 2022 року у справі № 522/8676/20 (провадження № 61-1714 св22).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Розглядаючи справу, судом надано відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин судом враховано висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

За наведених вище обставин, а також враховуючи, що відповідачем в судовому засіданні відповідно до ст. 81 ЦПК України не доведено факт використання подарованих їй коштів згідно договору дарування від 01.06.2018 року за №413 для придбання земельних ділянок та будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не підтвердження фактів зазначених у відзиві розпискою від 26.08.2017 року, як походження коштів батька відповідачки для придбання автомобіля марки Mercedes-BenzSprinter 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , невідповідність форми договору дарування грошових коштів від 14.06.2021 року для придбання автомобіля марки Audi А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 вимогам закону, суд вважає, що відповідачка не надано достатніх доказів для визнання зазначеного майна особистою приватною власністю відповідачки, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Вирішуючи питання про стягнення з однієї сторони грошової компенсації на користь іншої сторони, як різницю у вартості і присуджених сторонам автомобілів, суд враховує те, що на утриманні відповідачки знаходяться діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи інтереси неповнолітніх дітей та принцип справедливості, суд вважає за доцільне не стягувати з відповідачки ОСОБА_1 грошову компенсацію на користь позивача.

Питання про стягнення з відповідачки судових витрат позивач не ставить.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Залишити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в особистій приватній власності автомобіль марки Mercedes-BenzSprinter 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_2 , 2007 року випуску.

Залишити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 )в особистій приватній власності автомобіль маркиAudi А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_4 , 2016 року випуску.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25 вересня 2025 року .

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М. М.