Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1576/25

Провадження № 2/348/1056/25

24 вересня 2025 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у м. Надвірна Івано-Франківської областіцивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Процесуальні дії у справі.

24.06.2025 ТзОВ "ФК "Європейська агенція з поверненя боргів" пред`явило позов, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики №79958787 від 25.05.2024 у розмірі 28195,49 гривень. В обґрунтування позову наведене таке. 25.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір позики №79958787. 14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого, з урахуванням реєстру боржників від 26.11.2024 №38, до ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №79958787 в сумі 28195,49 гривень. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивач не здійснював нарахування штрафних санкцій відповідачу. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 28195,49 гривень, що складається з: заборгованості по тілу кредиту - 12975,00 гривень, заборгованості за відсотками - 7863,66 гривень, заборгованості за вісотками за понадстрокове користування кредитом - 7356,83 гривень. Цю заборгованість позивач просить стягнути з відповідача.

25.06.2025 суд прийняв до розгляду та відкрив провадження у даній справі, постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

15.07.2025 відповідач подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в частині нарахування штрафних санкцій, оскільки є дружиною військовослужбовця і на неї поширюються пільги, передбачені п.15 ч.1 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Вважає нарахування відсотків, штафів та пені незаконним та просить відмовити в задоволенні позову в цій частині.

16.07.2025 суд витребував докази по справі.

22.07.2025 представник позивача подав відповідь на відзив, відповідно до якої зазначив, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору) та уклали договір у електронній формі. Кошти були перераховані відповідачу. Щодо посилання відповідача на статус військовослужбовця її чоловіка зазначає твердження необгрунтованим, адже ОСОБА_2 відповідно до доказів, долучених відповідачем набув спеціального статусу лише з 23.06.2025, хоча кредитний договір був укладениф 25.05.2024 і з моменту переходу права вимоги до позивача він не здійснював нарахування будь-яких платежів за вказаним кредитним договором.

04.08.2025 відповідач подала заперечення зазначивши, що документи, що долучені представником позивача не є належними доказами, оскільки містять лише загальні довідки без конкретизації руху коштів. Просить ухвалити рішення, яким обмежити розмір стягнення виключно сумою тіла кредиту в розмірі 15000,00 гривень.

Суд встановив:

25.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №79958787. Договір підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у розмірі 15000,00 гривень, строком на 30 днів, процентна ставка 0,45% за кожен день користування кредитом, процентрна ставка 2,7% за понадстрокове користування кредитом.

Відповідно до довідки від 30.07.2025 №КД-000042221/ТНПП, надано підтвердження здійснення переказу коштів ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" на карту відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 25.05.2024 у розмірі 15000,00 гривень.

14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого, та умов додаткової угоди від 26.112024 №44 до вказаного договору, до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №79958787 в сумі 28195,49 гривень, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників від 26.11.2024 та витягом з Реєстру боржників до договору факторингу, додатковою угодою №38 від 26.11.2024.

Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 28195,49 гривень, що складається з заборгованості: за тілом кредиту - 12975,00 гривень; за відсотками - 7863,66 гривень; заборгованість за відсотками за понадстрокове користування 7356,83 гривень. Заборгованість за відсотками була нарахована за період з 25.05.2024 до 31.08.2024. За цей період було здійснено два погашення кредиту: тіла кредиту у розмірі 2025,00 гривень - 23.06.2024 та відсотків у розмірі 3503,34 гривень - 20.07.2024.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 28.04.2015, який відповідно до копії військового квитка та довідки від 10.07.2025 з 23.06.2025 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .

Оцінка суду.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитний договір №79958787 укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та підписаний ним з використанням електронного цифрового підпису, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Судом встановлено, що відповідач отримала кошти за вищевказаним кредитним договором. Заборгованість за договором відповідач не погасила, хоча відповідно до умов договору зобов`язана була це зробити.

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, у спірних правовідносинах відбулася заміна кредитора, внаслідок якої до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №79958787 у обсязі прав первісного кредитора та на умовах, що існували на момент переходу таких прав.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню непогашене нею тіло кредиту у розмірі 12975,00 гривень.

Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування кредитом суд зазначає таке.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування" (в редакції, яка була чинною на момент укладення кредитного договору) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Водночас, відповідно до п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом становлять - 0,45%. За такою ставкою відповідачу нараховували відсотки до 23.06.2024 включно. Відповідно до умов договору відсоткова ставка понад строк кредитування становила 2,7% Розраховуючи відсоткову ставку 2,7% первісному кредитору було відомо, що за такою ставкою, відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" може здійснюватися нарахування відсотків тільки до 23.04.2024, потім ця ставка мала би бути знижена до 1,5% до 21.08.2024, а з 21.08.2024 денна відсоткова ставка за споживчим кредитом не могла бути вищою ніж 1%. Незважаючи на це відповідачу з 24.06.2024 до 31.08.2024 включно нараховували відсотки за завищеною ставкою.

Незважаючи на принцип свободи договору, умови договору мають бути справедливими та відповідати вимогам закону. А враховуючи те, що відповідач, яка є споживачем кредитних послуг (уразливою стороною), уклала договір приєднання, що обмежувало її в можливості внести зміни у положення такого договору, суд доходить висновку, що розмір відсотків, які відповідач пованна сплатити за користування кредитом слід зменшити, привівши його у відповідність з розміром, що визначений законом. Первісний кредитор нараховуючи відповідачу відсотки у завищеному розмірі діяв недобросовісно, завідома знаючи, що не має права нараховувати такі відсотки за користування кредитом, а тому не володів на моменту укладення договором факторингу правом грошової вимоги до відповідача щодо стягнення відсотків у завищеному розмірі. За наведених обставин, позивач також не має права на стягнення відсотків з відповідача у такому розмірі.

Тому враховуючи наведене, а також те, що відсотки слід було нараховувати: з 24.06.2024 до 21.08.2024 за ставкою, що не перевищує 1,5% на день; з 21.08.2024 - 1% на день, і з урахуванням раніше сплачених відповідачем коштів на погашення відсотків, позов в частині стягнення заборгованості за відсотками слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 9738,90 гривень.

У ході судового розгляду відповідач просила відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з неї відсотків за користування кредитом, оскільки вона є членом сім`ї діючого військовослужбовця і на неї поширюється дія ч.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Суд вважає такі доводи відповідача помилковими, оскільки з моменту набуття відповідачем статусу члена сім`ї військовослужбовця (23.06.2025) їй за спірним кредитним договором не здійснювали нарахування ні відсотків, ані інших додаткових платежів. Всі нарахування за вказаним договором були припинені ще з 01.09.2024.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2439,05 гривень.

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість в розмірі 22713 (двадцять дві тисячі сімсот тринадцять) гривень 90 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір у розмірі 2439 (дві тисячі чотириста тридцять дев`ять) гривень 05 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складено повного тексту рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", ідентифікаційний код 35625014, місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ.

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 24.09.2025.

Суддя Матолич В.В.