Справа № 368/760/22
Провадження № 2-др/368/9/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику заяву представника відповідача - адвоката Чорного Олександра Васильовича про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди з урахуванням індексу інфляції, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу та витратами на евакуацію транспортного засобу, пов`язаної з лікуванням потерпілого, моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача - адвокат Чорний Олександр Васильович подав заяву про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди з урахуванням індексу інфляції, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу та витратами на евакуацію транспортного засобу, пов`язаної з лікуванням потерпілого, моральної шкоди та просив стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 100 000 грн.

Мотивував заяву тим, що 29 липня 2025 року Кагарлицький районний суд Київської області ухвалив рішення у справі №368/760/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яким в задоволенні позову відмовлено.

Однак, у вказаному рішення судом не вирішено питання про розподіл інших судових витрат, зокрема витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, присуджуються понесені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 100000 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги, актом виконаних робіт та квитанцією про оплату.

Згідно Акту про виконані роботи в рамках судової справи №368/760/22 від 30.07.2025 року адвокат Чорний О.В. у період з 12 липня 2023 року по 30 липня 2025 року фактично виконав наступні роботи:

-Вивчення матеріалів справи №368/760/22 14 годин 28000 грн.;

-Вивчення судової практики в частині обставин що є суттєвими ля розгляду справи №368/760/22 4 години 8000 грн;

-Формування позиції захисту та підготовка письмових пояснень 4години 8000 грн.;

-Участь у судовому засіданні: 08.09.2023 року;16.10.2023 року; 29.01.2024 року; 22.02.2024 року; 16.04.2024 року; 20.05.2024 року;12.11.2024 року; 15.01.2025 року; 22.01.2025 року; 24.02.2025 року; 26.03.2025 року;24.04.2025 року;02.06.2025 року; 29.07.2025 року по 4000 грн. кожне, разом 56000 грн.

В судове засідання представник відповідача - адвокат Чорний Олександр Васильович не з`явився.

Представник позивача адвокат Грибенников С.О. в судове засідання не з`явився. Подав заперечення на заяву, яку мотивував наступним. Заява представника Відповідача про стягнення судових витрат є не просто передчасною, а абсолютно недоречною в контексті грубих процесуальних порушень, допущених судом першої інстанції, а також недобросовісної процесуальної поведінки самого Відповідача. Задоволення цієї заяви буде ще одним, недопустимим, порушенням процесуального законодавства.

Заочним рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 11.01.2023 позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальну суму відшкодування. Після набрання заочним рішенням законної сили, було відкрито виконавче провадження № 71198615 від 03.03.2023, в рамках якого рішення було виконане в повному обсязі шляхом примусового продажу земельної ділянки Відповідача. Переможцем електронних торгів став ОСОБА_3 , який сплатив 390 870,00 грн.

Пізніше, 27.03.2023, представником Відповідача було подано заяву про перегляд заочного рішення, а згодом 27.10.2023 заяву про поворот судового рішення. В обґрунтування цих заяв було зазначено, що Відповідач не був належним чином повідомлений про судові засідання.

Слід наголосити, що під час досудового розслідування та судового розгляду кримінальної справи за ч. 1 ст. 286 КК України, а також до ухвалення судом заочного рішення, Відповідач не надав жодної інформації про наявність страхового покриття. Така бездіяльність є прямим порушенням підпункту 33.1.3 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який зобов`язує водія, причетного до ДТП, інформувати інших учасників про свого страховика. Таким чином, саме внаслідок недобросовісних дій Відповідача, який приховав інформацію про страхове покриття, представник Позивача первісно подав позов саме до нього як до належного відповідача.

Після скасування заочного рішення 16.10.2023 та призначення нового розгляду, судом першої інстанції допусщено низку грубих порушень: - Ігнорування залучення третьої особи. Суд проігнорував клопотання представника Позивача від 19.02.2025 (вих. № 136/25) про повернення справи на стадію підготовчого провадження та залучення до участі у справі ПАТ «НАСК «Оранта» як третьої особи. Це клопотання було подано після того, як було достовірно встановлено факт страхування цивільно-правової відповідальності Відповідача. Відповідно до частини 1 статті 53 ЦПК України, треті особи, чиї права та обов`язки можуть бути порушені рішенням, мають бути залучені до справи. Рішення суду про відмову в задоволенні клопотання, що суперечить вимогам законодавства та усталеній практиці Верховного Суду (зокрема, постанова ВП ВС від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15), стало одним із ключових порушень, що призвело до неправильного вирішення справи.

- Ігнорування повороту виконання рішення. Суд повністю проігнорував положення статті 444 ЦПК України, яка зобов`язує суд, що скасував виконане рішення, вирішити питання щодо його повороту та залучити до справи всіх осіб, чиї права були порушені в результаті такого виконання. Цим суд фактично самоусунувся від вирішення ключового питання щодо прав добросовісного набувача ОСОБА_3 та не виконав свого обов`язку із повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи.

- Неповний та необґрунтований розгляд. Суд ухвалив рішення про повну відмову в задоволенні позову, що суперечить нормам спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з цим Законом та усталеною судовою практикою, відшкодування моральної шкоди та різниці між фактичним збитком і страховою сумою покладається на винуватця, а відшкодування в межах ліміту на страховика. Відмова суду в задоволенні позову, незважаючи на встановлений факт наявності договору страхування, є грубим порушенням, що свідчить про неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на зазначені грубі процесуальні порушення, Позивачем було подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат вирішується судом у разі ухвалення рішення по суті спору. Однак, враховуючи, що рішення суду першої інстанції оскаржується, його законність та обґрунтованість ще не встановлені остаточно. Подача Відповідачем заяви про ухвалення додаткового рішення в такій ситуації є передчасною та недоречною, оскільки доля самого рішення залежить від розгляду в апеляційній інстанції.

Навіть якщо відкинути всі перелічені вище процесуальні порушення, заявлені Відповідачем витрати на правничу допомогу у розмірі 100 000 грн. є явно завищеними, неспівмірними та необґрунтованими. Задоволення такої заяви буде ще одним, недопустимим, порушенням з боку суду.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи, часом, обсягом та ціною позову. Цей критерій є основним для судів при вирішенні питання про відшкодування. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру.

Аналогічні висновки викладено в практиці Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні у справі "East/West Alliance Limited проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними, неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір, що підтверджується рішенням у справі «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00).

Аналіз Акту наданих послуг № 12 від 30.08.2025, що був наданий представником Відповідача, свідчить про наступну неспівмірність та необґрунтованість:

1. Послуги, оцінені в 30 000 грн.: Згідно з актом, ця сума включає "консультацію та підготовку документів" (правовий аналіз, консультації, розрахунки, ознайомлення з матеріалами). Ця вартість є явно завищеною, оскільки обсяг такої роботи у стандартній цивільній справі не може становити таку велику суму. Перелік робіт є надто загальним і не містить жодних конкретних даних про кількість витраченого часу, обсяг проаналізованих документів чи кількість наданих консультацій. Відсутність деталізації робить цю суму необґрунтованою.

2. Послуги, оцінені в 70 000 грн.: Ця сума нібито покриває "представництво інтересів" (участь у судових засіданнях, підготовка процесуальних документів). Це є також неспівмірним, оскільки з матеріалів справи та протоколів судових засідань не випливає, що представником Відповідача було проведено такий обсяг роботи, який би виправдовував вартість у 70 000 грн. Заявлена сума не відповідає ані складності справи, ані реальному обсягу наданих послуг.

Позиція щодо розумності та співмірності витрат на правничу допомогу неодноразово підтверджувалася Верховним Судом. Зокрема:

- У постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду наголосила, що для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності та розумності їхнього розміру. При цьому, суд повинен враховувати конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

- Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 17 липня 2024 року у справі № 369/12718/20 зазначив, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Заявлена сума повинна відповідати критеріям реальності та розумності.

З огляду на вищевикладені обставини, зокрема, на грубі процесуальні порушення, допущені судом, недобросовісну поведінку Відповідача та неспівмірність заявлених витрат, задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення є неприпустимим. Такий крок буде ще одним грубим порушенням вимог Цивільного процесуального кодексу України та усталеної судової практики.

Судом встановлено, що 29 липня 2025 року Кагарлицький районний суд Київської області ухвалив рішення у справі №368/760/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яким в задоволенні позову відмовлено.

Однак, у вказаному рішення судом не вирішено питання про розподіл інших судових витрат, зокрема витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, присуджуються понесені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1, 3 п.1 ст.133 та ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст.137 ЦПК України передбачено:

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 3.1 договору про надання правової допомоги №092/2023 від 14 липня 2023 року між адвокатом Чорним О.В. і ОСОБА_2 клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість юридичних послуг адвоката, що надаються, у розмірі, в порядку та в строки, визначені у додаткових угодах ( замовленнях) , які є невід`ємною частиною договору, або, у випадку, якщо додаткова угода не була укладена- шляхом сплати виставлених адвокатом рахунків за послуги протягом трьох днів з моменту отримання відповідного рахунку за надані послуги на адресу клієнта , що вказана в договорі.

Адвокат Чорний О.В. не зазначав про укладення додаткових угод з клієнтом і має право на отримання від клієнта вартості юридичних послуг після виставлення адвокатом рахунків за послуги і протягом трьох днів з моменту отримання відповідного рахунку за надані послуги на адресу клієнта , що вказана в договорі.

Згідно Акту про виконані роботи в рамках судової справи №368/760/22 від 30.07.2025 року адвокат Чорний О.В. у період з 12 липня 2023 року по 30 липня 2025 року фактично виконав наступні роботи вартість яких визначив слідуючими сумами:

-Вивчення матеріалів справи №368/760/22 14 годин 28000 грн.;

-Вивчення судової практики в частині обставин що є суттєвими для розгляду справи №368/760/22 4 години 8000 грн;

-Формування позиції захисту та підготовка письмових пояснень 4години 8000 грн.;

-Участь у судовому засіданні: 08.09.2023 року;16.10.2023 року; 29.01.2024 року; 22.02.2024 року; 16.04.2024 року; 20.05.2024 року;12.11.2024 року; 15.01.2025 року; 22.01.2025 року; 24.02.2025 року; 26.03.2025 року;24.04.2025 року;02.06.2025 року; 29.07.2025 року по 4000 грн. кожне, разом 56000 грн.

Суд встановив, що адвокат надав вказані юридичні послуги клієнту . Але розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

-4) ціною позову.

Адвокат Чорний О.В., згідно заяви від 15.08.2023 року ( а.с.159 т.1) , ознайомився з матеріалами цивільної справи і подав письмові пояснення з додатками ( а.с.160-181 т.1) в частині обгрунтування вимог відповідача щодо скасування заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 11.01.2023 року яким позов був задоволений. Зміст вказаних пояснень був в межах обгрунтувань заяви про перегляд заочного рішення яку подав до суду інший адвокат Шимко А.П. в інтересах відповідача ОСОБА_2 і посилався на те, що не враховано вимоги законодавства та висновки ВП ВС про те, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника , який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно правової відповідальності. ( а.с.109-119 т.1). В судових засіданнях адвокат Чорний О.В. після скасування заочного рішення теж підтримував ці обгрунтування заперечення позову.

-Відповідно до ст.137ч.5 ЦПК України зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами і визначити їх загальний розмір 17000 грн. , з яких: вивчення матеріалів справи №368/760/22 14 годин 1000 грн.;

-вивчення судової практики в частині обставин що є суттєвими для розгляду справи №368/760/22 4 години 1000 грн;

-Формування позиції захисту та підготовка письмових пояснень 4години 1000 грн.;

Участь у судовому засіданні: 08.09.2023 року;16.10.2023 року; 29.01.2024 року; 22.02.2024 року; 16.04.2024 року; 20.05.2024 року;12.11.2024 року; 15.01.2025 року; 22.01.2025 року; 24.02.2025 року; 26.03.2025 року;24.04.2025 року;02.06.2025 року; 29.07.2025 року по 1000 грн. кожне

Заяву задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000 грн.

В частині заяви про стягнення більшого розміру у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Керуючись ст.270 ч.1п.3 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000 грн.

В частині заяви про стягнення більшого розміру у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного додаткового судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 12.09.2025 року.

Суддя: В.І. Кириченко