КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-з/824/1028/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025року місто Київ

справа №759/15227/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б.,Ратнікової В.М.

розглянув у порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року та на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року, ухвалені під головуванням судді Єросової І.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» про стягнення інфляційних втрат та 3% річних,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року позивачОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» на його користь інфляційні збитки у розмірі 734700,48 грн. та 3% річних у розмірі 137394,84 грн. за невиконання умов договору про участь у Фонді фінансування будівництва.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційні скарги, в яких посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити; додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 2000 грн. витрат на правову допомогу.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 липня 2025 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року залишено без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року залишено без змін.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 рокузадоволено частково.

Додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Заяву відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал»про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» судові витрати на правову допомогу, понесені в суді першої інстанції у розмірі 10000 грн.

07 липня 2025року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Київського апеляційного суду заяву, в якій просивстягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 20000 грн.

В обґрунтування вимог заяви посилався на те, що в апеляційній скарзі позивач вказував, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції становить 20000 грн.

Вказував, що на підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги, ОСОБА_1 надав: договір №430 про надання правової допомоги від 22 листопада 2024 року; додаток №2 від 05березня 2025 року до договору №430 про надання правової допомоги; акт наданих послуг від 05 липня 2025 року згідно договору №430 про надання правової допомоги; звіт про обсяг наданих послуг від 05 липня 2025 року.

10 липня 2025 року від відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивач ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції покладаються на останнього, оскільки постановою Київського апеляційного суду від 01 липня 2025 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 рокузалишено без задоволення, а рішення залишено без змін.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення порядку розподілу судових витрат та судового збору» від 18 червня 2025 року внесено зміни до ЦПК України та ч.3 ст.270 викладено в такій редакції: суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути заяву про відшкодування судових витрат без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями частин першої та другої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги напідставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 01 липня 2025 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року залишено без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року залишено без змін.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року задоволено частково.

Додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 рокускасовано та ухвалено нове судове рішення.

Заяву відповідача ТОВ«Фінансова компанія «Житло-Капітал» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал»судові витрати на правову допомогу, понесені в суді першої інстанції у розмірі 10000 грн.

Скасовуючи додаткове рішення суду першої інстанції та постановляючи нове, суд апеляційної інстанції виходив з того, що судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення були порушені норми процесуального права, оскільки додаткове рішення ухвалено не у тому самому порядку, що й судове рішення, а саме замість загального позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням учасників справи, розгляд здійснено без призначення судового засідання та без виклику та повідомлення сторін, що є безумовною підставою для скасування судового рішення відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку, що стягненню з позивача на користь відповідача підлягають витрати на правничу допомогу понесені в суді першої інстанції у розмірі 10000 грн.

Оскільки рішення суду першої інстанції залишено без змін, а додаткове рішення скасовано з ухваленням нового про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» судові витрати на правову допомогу, понесені в суді першої інстанції у розмірі 10000 грн., а відтак відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції покладаються на останнього, отже відсутні підстави для стягнення понесених витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції на користь ОСОБА_1 .

Таким чином, слід відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявоюпредставника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 268, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий:

Судді: