РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 760/33567/24

26 вересня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Зберун К.Ф.

розглянувши в залі суду м. Костопіль у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми франшизи внаслідок виникнення страхового випадку під час дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми франшизи в розмірі 2500 грн. 00 коп., 1211 грн. 20 коп. витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що відповідач ОСОБА_2 18.09.2024 о 20 год. 02 хв., керуючи автомобілем марки Хонда, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. О. Пріцака у м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Субару , номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Святошинського районного суду м. Київ від 18.11.2024 відповідача визнано винним у вчиненні адімністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована у АСК «Оранта» згідно полісу ОЦВ-СП серії НОМЕР_3 , де розмір франшизи вказано 2500 грн., однак розмір франшизи відповідач не відшкодував.

Позивач здійснював досудове врегулювання спору шляхом надсилання письмової вимоги щодо виплати франшизи, проте відповідач залишив вказану вимогу без задоволення.

Покликаючись на положення ст. 22 ЦК України, п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказав, що має право на відшкодування відповідачем франшизи в сумі 2500 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано,тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно до ч. 1, п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до судуза захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що постановою Святошинського районного суду міста Києва 18 листопада 2024 року у справі № 759/20234/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначеним судовим рішенням встанволено, що ОСОБА_2 18.09.2024 о 20 год. 02 хв., керуючи автомобілем Хонда, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. О. Пріцака (Ак. Кржижановського) у місті Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Субару, номерний знак НОМЕР_4 від керуванням ОСОБА_1 , який здійснював маневр розвороту. При зазначеній дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в НАСК "Оранта" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.07.2024 №22163114.

Як слідує із заяви на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування від 22.10.2024 по страховій справі №24-33-180447 НАСК «Оранта» здійснила позивачу страхове відшкодування в розмірі 21293 грн. 46 коп., що підтверджується розрахунками страхового відшкодування, без врахування суми франшизи, що підтверджується страховими актами від 01 квітня 2024 року №ОЦВ-ЗГ-24-33-18047/2, від 20 червня 2024 року №ОЦВ-СП-24-33-18047/1 про виплату на рахунок ОСОБА_1 страхового відшкодування в сумі 13363 грн. 21 коп. , 7930 гр.н.25 коп.

Із повідомлення НАСК Оранта №09-02-17 від 16.12.2024, розрахунку страхового відшкодування вбачається що, відповідно до договору страхування №222163114 від 16.07.2024 розмір франшизи становить 2500 грн. 00 коп.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який діяв на час виникнення спірних правовідносин, регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого

Згідно із п. 9.1 ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Поняття "франшиза" міститься в статті 1 Закону України "Про страхування" (в редакції на час виникнення спірних правовідноси), відповідно до якої франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно з вимогами ст. 94 Закону України "Про страхування" договором страхування може передбачатися франшиза, яка може бути умовною та безумовною. У разі зазначення в договорі страхування умовної франшизи страховик не відшкодовує частину збитку, яка не перевищує розмір франшизи, але відшкодовує збитки в повному обсязі, якщо збиток перевищує розмір франшизи. У разі зазначення в договорі страхування безумовної франшизи страховик вираховує розмір франшизи при здійсненні страхової виплати за кожним страховим випадком. Франшиза може встановлюватися у відсотках від страхової суми (страхової виплати), в абсолютному розмірі або в інших розрахункових одиницях, визначених договором страхування. Вид та розмір франшизи зазначаються у договорі страхування.

У п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з п. 36.6 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність позивача ОСОБА_1 була застрахована. Подія, яка мала місце за його участі, визнана страховиком випадком, а відтак він має правомірні підстави претендувати на сплату франшизи особою, яка стала винуватцем ДТП. Страхове відшкодування було зменшено на суму франшизи, яка у свою чергу не перевищувала двох відсотків від страхової суми, в межах якої відшкодововано збиток, заподіяний майну позивача, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача на користь позивача слід стягнути франшизу в розмірі 2500 грн. 00 коп.

Зважаючи на те, що позов підлягає до задоволення, то з відповідача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст. 15, 16, 22, 1187, 1191 ЦК України, ст. 36, 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 274, 279 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми франшизи внаслідок виникнення страхового випадку під час дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи внаслідок виникнення страхового випадку під час дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено 26 вересня 2025 року.

Суддя: Снітчук Р.М.