У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2025 Справа №607/19398/25 Провадження №2/607/5468/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Осадчук Валентина Юліанівна, про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати право власності на спадкове майно за законом після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

З огляду на вище зазначене, дана позовна заява не відповідає вимогам п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не зазначена ціна позову, хоча заявлено вимоги майнового характеру про визнання права власності на житловий будинок.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При пред`явленні зазначеного позову позивачами не сплачено судовий збір.

У позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки він проходить службу в ЗСУ та має статус учасника бойових дій.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI).

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Тобто зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII, в редакції, що діяла на час звернення з апеляційною скаргою). У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Статтею 12 Закону № 3551-XII визначено перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них.

При вирішенні питання про наявність пільг при стягненні судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, або з особи, прирівняної до такого статусу, для правильного застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має встановити, чи має особа статус учасника бойових дій або прирівняній до нього статус, враховувати предмет та підстави позову і перевірити, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18). Підстави для відступу від неї відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року справа № 545/1149/17 та у Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 липня 2022 року у справі № 161/18983/20.

Таким чином, встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, проте як вбачається із заявлених позовних вимог, вони не пов`язані із порушенням його прав, а саме як учасника бойових дій, в розумінні статтей 12, 22 Закону № 3551-XII. З врахуванням викладеного, в даній справі позивач не звільнений від сплати судового збору, тому у задоволенні клопотання ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Як вбачається із позовної заяви, позивачами заявлено вимогу майнового характеру про визнання права власності на житло.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Суд зауважує, що для визначення ж розміру судового збору, що підлягає сплаті за вимогу майнового характеру, позивачу спочатку необхідно визначити ціну позову, відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на необхідність визначення належного відповідача у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що ОСОБА_2 подала заяву про відмову від прийняття спадщини, тобто не прийняла спадщини. Водночас, вона зазначена відповідачем у справі.

З огляду на зазначені обставини, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) викладено правову позицію, згідно якої: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме:

1)в позовній заяві зазначити ціну позову відповідно до заявлених вимог, та надати суду докази визначення ціни позову;

2)сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру, з урахуванням ціни позову, визначеної, виходячи з дійсної вартості нерухомого майна.

На підставі наведеного і, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Осадчук Валентина Юліанівна, про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Позняк