Провадження №2/523/7093/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2025 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Аліна С.С. розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства «Одеська фабрика нетканих матеріалів» про визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства «Одеська фабрика нетканих матеріалів» про визнання права власності на квартиру.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що позов необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає у розмірі 3028 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці з наданням звіту про визначеня ринкової вартості об`єкта нерухомості.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу визнати право власності в порядку приватизації за позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 .

У постанові від 24.01.2018 р. у справі № 916/1220/17 Верховний Суд зазначив, що майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Таким чином, позовна вимога про визнання права власності є майновою, оскільки за своєю правовою природою пов`язана з підтвердженням прав на майно.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст.176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

За змістом ст. 175 ЦПК України обов`язок визначити ціну позову покладається на позивача.

Пунктом 16 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що «…..суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача…..».

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України, до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Проте в порушення зазначених вимог п. 3 ч. 3 ст.175 ЦПК України, позивачем не визначено ціни позову, попри те, що заявлені позовні вимоги підлягають грошовій оцінці, як вимоги майнового характеру.

У відповідності до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості, тобто ринкова вартість на день подання позову.

За статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Згідно статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Враховуючи, що предметом даного позову є вимога про визнання об`єктом права спільної сумісної власності, тобто вимога майнового характеру, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартості майна, визначеної у відповідності до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Таким чином, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви наступним способом:

- визначити ринкову вартість об`єкту спірного нерухомого майна на день подання позову до суду згідно вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»;

- зазначити у позовній заяві ціну позову відповідно до вимог ст. 175-176 ЦПК України;

- надати суду документи щодо визначення ринкової вартості об`єкту спірного нерухомого майна, що дозволить суду належним чином вирішити питання про підсудність справи згідно правил ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України якщо заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

При таких обставинах, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства «Одеська фабрика нетканих матеріалів» про визнання права власності на квартиру.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства «Одеська фабрика нетканих матеріалів» про визнання права власності на квартиру - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк не виконає зазначені вимоги, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня отримання ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.09.2025 року.

Суддя: Аліна С.С.