Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І.,

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в режимі відеоконференції з позивачкою у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , до

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ,

про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі договору про надання правничої допомоги, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовної заяви вказала, що 10 травня 2024 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. На даний час шлюбні відносини між подружжям припинені, так як у сторін різні погляди на сімейні відносини, шлюб фактично перестав існувати, має формальний характер, сторони проживають окремо. Подальшого сенсу підтримувати шлюбні відносини позивачка не вбачає, позаяк це суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зазначила, що перебуває наразі за кордоном, повертатись в Україну не планує. Просила позов задоволити, шлюб розірвати.

Представник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію позивачки, просила суд позов задовольнити, шлюб між позивачкою та відповідачем розірвати.

Відповідач у судовому засіданні повідомив, що позовні вимоги визнає повністю, вони з позивачкою проживають окремо, шлюбних стосунків не мають. Дітей у них нема. Збереження шлюбу неможливе, так як він проживає в Україні, а позивачка перебуває за кордом. Переїхати до неї нема можливості. Просив позовну заяву задоволити, шлюб між ним та позивачкою розірвати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , 10 травня 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб, про що цього ж дня відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено актовий запис № 690 від 10.05.2024. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « ОСОБА_6 », дружини « ОСОБА_6 ».

Як встановлено у ході розгляду справи, подружнє життя між сторонами не склалося через відстань між ними, сторони проживають окремо, шлюбних стосунків між собою не підтримують, дітей у них нема.

Згідно зі ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України, згідно з якою, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

У разі визнання відповідачем позову суд, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі наведеного, врахувавши всі обставини справи в сукупності, повне визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позов слід задовольнити, а шлюб розірвати.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторонами не заявлено.

Враховуючи визнання позову відповідачем, відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачці належить повернути з державного бюджету 50 % сплаченої нею при поданні позову суми судового збору, а також, згідно з ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивачки 605,60 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 56, 105, 110, 112, 115 СК України, ст.ст. 4, 13, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 10 травня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис № 690 від 10.05.2024, - розірвати.

3. Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків або 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.) судового збору, сплаченого при поданні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч. 2 ст. 115 СК України, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 3 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Повне рішення суду складено 29 вересня 2025 року.

Суддя Н.І. Зарева