ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8203/25 Справа № 932/6319/25 Суддя у 1-й інстанції - Ярощук О. В. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою, заінтересована особа: Мирноградська міська рада, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеною заявою про оголошення особи безвісно відсутньою, яку обґрунтовувала тим, що вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 під час якого подружжям було придбано квартиру у м. Мирнограді Донецької області. Шлюб між заявницею і ОСОБА_2 було розірвано 06.06.2005 року, після чого вони почали проживати окремо. У травні 2014 року, коли почався збройний конфлікт на території Донецької області ОСОБА_2 зник з місця свого проживання та більше 10 років звісток про його місцезнаходження не має.

Просила визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім з 01 червня 2014 року. Також зазначала, що встановлення цього факту необхідно їй для реалізації права на отримання компенсації за зруйноване майно у вигляді квартири у м. Мирнограді, співвласником якої є ОСОБА_2 ..

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025 року у відкритті провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу від 09.06.2025 року у зв`язку із порушенням норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що вона мала намір визнати ОСОБА_2 зниклим безвісти за особливих обставин, оскільки її заява містить саме вимоги про визнання особи безвісно відсутньою у відповідності до положень ст. 43 ЦК України. Також зазначає, що її не звернення до правоохоронних органів із заявою про зникнення ОСОБА_2 і оголошення його в розшук не є підставою для відмови у відкритті провадження. Крім того аналіз доказів здійснюється у судовому провадженні та не може бути підставою для відмови у відкритті.

Про час та дату розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку повісток до електронних кабінетів сторін у справі (а.с.43 зворот).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , суд першої інстанції керувався п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України та виходив з того, що заявлені ОСОБА_1 вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте такий висновок суперечить нормам процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом.

Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. ( ч. 1,2 ст. 19 ЦПК України).

У ч.1 ст. 193 ЦПК України зазначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 193 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

В главі 4 розділу IV ЦПК України передбачені особливості розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Також умови визнання особи безвісно відсутньою закріплені у ст .43 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду саме із заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім з 01 червня 2014 року, яка розглядається в порядку цивільного судочинства.

А тому висновки суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України є передчасними та такими, що не відповідають вимогам матеріального та процесуального закону.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване судове рішення не відповідає нормам процесуального права, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З приводу, розподілу судових витрат у вигляді судового збору за подачу апеляційної інстанції, то слід зазначити, що дане питання з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України буде вирішуватись після розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 368, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025 рокускасувати, справу направити до того ж суду для вирішення питання щодо відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2025 року.

Судді: