справа № 487/2629/25 провадження №2/489/2203/25
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - А-Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У квітні 2025 року А-Банк через систему «Електронний суд» звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва, ухвалою якого від 22.04.2025 справу передано за підсудністю до Інгульського районного суду міста Миколаєва, суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 137161,15 грн. та понесені судові витрати.

Як на підставу позовних вимог вказано, що відповідач звернулася до А-Банк з метою отримання банківських послуг та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».

Будучи клієнтом Банку, 25.03.2024 сторони уклали кредитний договір № АВН0СТ62611208, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 100000,00 грн. строком на 60 місяців (до 24.03.2029) зі сплатою процентів в розмірі 75,00 відсотків щорічно та комісії в розмір 0,00 грн. (кредитний договір складається із заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту).

У зв`язку із порушенням відповідачем грошових зобов`язань станом на 21.04.2025 утворилася заборгованість в розмірі 137161,15 грн., яка складається із 98793,56 грн. заборгованості по кредиту, 36420,78 грн. заборгованості по процентам та 0,00 грн. по комісії та 1946,81 пені.

Посилаючись на наведені обставини та не погашення заборгованості відповідачем позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

28.08.2025 представник відповідача адвокат Зотів С.Є. через систему «Електронний суд» надав відзив на позов в якому вказав, що відповідач спочатку частково виконувала взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів та не відмовляється від виконання своїх зобов`язань в подальшому. При цьому, не погоджується із зарахуванням частини сплачених в погашення кредиту коштів в рахунок нарахованої пені і стягнення з неї пені за порушенням зобов`язань, так як нарахування неустойки у період воєнного стану суперечить пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. В частині, у якій визнає позов, просить розстрочити виконання рішення на строк один рік, так як її дохід є незначним і складається із соціальних виплат на дітей в розмірі 2100,00 грн. на місяць, яких на її утриманні троє, одна дитина неповнолітня - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та двоє малолітні - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вона не є підприємцем, не працює та перебуває у відпустці по догляду за дітьми. Сім`я живе фактично на доходи її чоловіка ОСОБА_5 , який працює в Департаменті патрульної поліції ГУНП у Миколаївській області зарплата якого складає близько 35,6 тис. грн. на місяць.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 18.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 18.08.2025 продовжено строк розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачем відзиву на позов, встановленого ухвалою про відкриття провадження у справі.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 звернулася до А-Банк з метою отримання банківських послуг та 19.02.2019 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».

12.12.2023 відповідач підписала Заяву про погодження використання удосконаленого електронного підпису.

25.03.2024 відповідач простим електронним підписом підписала Заяву клієнта № АВН0СТ62611208, відповідно до якої отримала кредит в розмірі 100000,00 грн. строком на 60 місяців зі сплатою процентів в розмірі 75% на рік та комісії в розмір 0,00 грн.

Згідно пункту 12 вказаної Заяви, у випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання грошових зобов`язань щодо повернення кредиту та процентів заним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Пунктом 18 Заяви відповідач погодився, що ця Заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті Банку: www.a-bank.com.ua, Таблицею обчислення вартості кредиту становлять договір. Він отримав їх примірники, які йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Із підписанням Заяви відповідач підписала Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для спожива та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, умовами якої визначено графік погашення кредиту та сплати інших, передбачених кредитним договором платежів.

До укладення кредитного договору відповідач ознайомилася та підписала паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка».

Виплата відповідачу кредиту в розмірі 100000,00 грн. підтверджується меморіальним ордером № TR.35955451.36477.65455 від 25.03.2025 та випискою по кредиту за період 25.03.2024 20.04.2025, згідно якої заборгованість станом на 20.04.2025 складає 136958,69 грн.

Згідно розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань, станом на 21.04.2025 утворилася заборгованість в розмірі 137161,15 грн., яка складається із 98793,56 грн. заборгованості по кредиту, 36420,78 грн. заборгованості по процентам та 0,00 грн. по комісії та 1946,81 пені.

Із розрахунку вбачається, що заборгованість відповідач погашала частково.

Правове регулювання та мотиви суду

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина перша статті 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України (частина друга статті 1050 ЦК України).

У постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено та підтверджується дослідженими доказами, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, відповідно до яких відповідач отримала кредит в розмірі 100000,00 грн. на строк 60 місяців із сплатою процентів за користування коштами, який зобов`язалася повернути в строк та порядок, встановлені договором. Проте, грошові зобов`язання відповідач виконувала неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути достроково до закінчення строку кредитування, звернувшись до суду з позовом, тим самим змінивши строк кредитування.

Розрахунком підтверджується, що відповідач здійснила часткове виконання грошових зобов`язань, сплативши 45592,81 грн., з яких позивач на погашення кредиту зарахував 1206,44 грн. (100000,00 98793,56); 0,28 грн. на погашення пені на прострочену суму заборгованості основного боргу та 13,34 грн. пені на прострочені відсотки (всього 13,62 грн.); залишок коштів - 44372,75 грн. зарахував на погашення процентів.

Твердження представника відповідача у відзиві про те, що на погашення пені позивач зарахував 6,28 грн. за несвоєчасне повернення кредиту і 166,65 грн. за несвоєчасну сплату відсотків суд вважає помилковим, так як це спростовується розрахунком позивача.

Стосовно доводів представника відповідача про неправомірність нарахування позивачем пені суд вважає їх слушними.

Так, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Таким чином нарахування позивачем пені за порушення відповідачем грошових зобов`язань в період дії в Україні воєнного стану не відповідає пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

У зв`язку із цим, вимога про стягнення пені задоволенню не підлягає, а зараховані позивачем в рахунок погашення пені 13,62 грн. відповідно до вимог статті 534 ЦК України слід віднести на зменшення заборгованості по процентам.

Тому, враховуючи встановлені обставини та наявні у справі докази, а також доведення позивачем порушення відповідачем грошових зобов`язань і зміною позивачем строку кредитування, з відповідача у відповідності до частини другої статті 1050 ЦК України підлягає стягненню заборгованість в розмірі 135200,72 грн., яка складається із 98793,56 грн. заборгованості по кредиту та 36407,16 грн. по процентам (36420,78 13,62).

Так як позов задоволено частково, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2387,76 грн. (2422,40 х 98,57%).

Стосовно заяви відповідача про розстрочення виконання рішення строком на один рік.

Відповідно до пункту 2 частини сьомої статті 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Згідно частини першої статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідач свідоцтвами про народження підтвердила, що вона є матір`ю трьох дітей, одна з яких неповнолітня та двоє малолітніх, які перебувають на її утриманні.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого податку та військового збору станом на 28.08.2025 дохід відповідача з липня 2024 року по липень 2025 року складається лише із соціальних виплат, місячний розмір яких становить 2100,00 грн.

Дохід чоловіка відповідача - ОСОБА_5 складає близько 35,6 тис. грн. в місяць, що підтверджено Формою ОК-5 Пенсійного фонду України (індивідуальні відомості про застраховану особу).

Заперечення на заяву про розстрочення рішення від позивача не надходили.

Враховуючи наведене та те, що матеріальний стан відповідача, на утриманні якої знаходиться троє дітей, яка не працю та здійснює догляд за дітьми, не дозволяє погасити вказану у цьому рішенні суму заборгованості до стягнення відразу, суд вважає за можливе розстрочити рішення на один рік.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за договором № АВН0СТ62611208 від 25.03.2024, яка станом на 21.04.2025 становить 135200,72 грн. (сто тридцять п`ять тисяч двісті гривень 72 коп.) і складається із 98793,56 грн. заборгованості по кредиту та 36407,16 грн. по процентам, а також судовий збір в сумі 2387,76 грн. (дві тисячі триста вісімдесят сім гривень 76 коп.).

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення рішення задовольнити.

Розстрочити виконання цього рішення рівними частинами по 11266,72 грн. щомісячно та останній платіж 11266,80 грн., починаючи з 25 вересня 2025 року по 24 вересня 2026 року (включно) з правом дострокового погашення заборгованості.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк», , місцезнаходження: м. Дніпро, вул.Батумська,11;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 25.09.2025.

Суддя І.В.Коваленко