Справа № 548/1803/25
Провадження № 2/548/826/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О. В.

за участю : секретаря судового засідання - Матвієнко О.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту належності та визнання права власності на об"єкт нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивачка звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначила, що вона ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта НОМЕР_1 , виданого 27 листопада 2014 року Хорольським РС УДМС України в Полтавській області.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради Хорольського району Полтавської області від 29 грудня 2004 року за №533 « Про розподіл жилої площі» вирішено, що згідно заяви громадянки ОСОБА_2 про відмову від кімнати АДРЕСА_2 , заяви громадян, та пропозиції комісії з житлових питань, відповідно до Житлового Кодексу Української РСР, п.2 ст.30 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», виконком міської ради вирішив надати кімнату АДРЕСА_3 ОСОБА_3 .

Починаючи з 2004 року по даний час, позивачка, ОСОБА_4 проживає в кімнаті АДРЕСА_4 без отримання дозвільних документів.

З інформаційної довідки КП « Лубенське МБТІ» від 25.04.2025 року за №1520 та технічного паспорта на кімнату АДРЕСА_2 , виготовленого 25 квітня 2025 року начальником КП « Лубенське МБТІ» Кисляк Д.С., слідує, що після огляду об`єкта нерухомого майна- кімнати №7, Літера А-2, загальною площею 12,4 кв.м., по АДРЕСА_5 , яка була надана ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів №533 від 29.12.2004 року, станом на 25.04.2025 р., встановлено, що вказане майно відповідає таким характеристикам: Літера А-2, кімната №7, загальна площа 12,4 кв.м. Кімната за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрована в КП « Лубенське МБТІ», вулиця Небесної Сотні в м.Хорол, колишня вулиця Леніна.

Згідно з повідомленням начальника, державного реєстратора відділу державної реєстрації Хорольської міської ради Полтавської області Штомпель О.І. від 23.07.2025 року №10-05/18, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів державний реєстратор не може здійснити державну реєстрацію за позивачкою права власності на кімнату АДРЕСА_2 , тому їй роз`яснено державним реєстратором, що питання належності та визнання права власності на вказану кімнату необхідно вирішувати у судовому порядку.

Відповідно до звіту про оцінку майна ТОВ « Альбатрос» від 24 травня 2025 року ринкова вартість кімнати №7, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , становить 83 200, 00 грн..

14.08.2025 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивачка не з"явилася, але в позовній заяві прохала суд провести розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, протягом строку, встановленого судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить розглянути справу у відсутність їх представника .

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Позивачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта НОМЕР_1 , виданого 27 листопада 2014 року Хорольським РС УДМС України в Полтавській області.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради Хорольського району Полтавської області від 29 грудня 2004 року за №533 « Про розподіл жилої площі» вирішено, що згідно заяви громадянки ОСОБА_2 про відмову від кімнати АДРЕСА_2 , заяви громадян, та пропозиції комісії з житлових питань, відповідно до Житлового Кодексу Української РСР, п.2 ст.30 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», виконком міської ради вирішив надати кімнату АДРЕСА_3 ОСОБА_3 .

Починаючи з 2004 року по даний час, позивачка, ОСОБА_4 проживає в кімнаті АДРЕСА_4 без отримання дозвільних документів.

З інформаційної довідки КП « Лубенське МБТІ» від 25.04.2025 року за №1520 та технічного паспорта на кімнату АДРЕСА_2 , виготовленого 25 квітня 2025 року начальником КП « Лубенське МБТІ» Кисляк Д.С., слідує, що після огляду об`єкта нерухомого майна- кімнати №7, Літера А-2, загальною площею 12,4 кв.м., по АДРЕСА_5 , яка була надана ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів №533 від 29.12.2004 року, станом на 25.04.2025 р., встановлено, що вказане майно відповідає таким характеристикам: Літера А-2, кімната №7, загальна площа 12,4 кв.м. Кімната за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрована в КП « Лубенське МБТІ», вулиця Небесної Сотні в м.Хорол, колишня вулиця Леніна.

Згідно з повідомленням начальника, державного реєстратора відділу державної реєстрації Хорольської міської ради Полтавської області Штомпель О.І. від 23.07.2025 року №10-05/18, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів державний реєстратор не може здійснити державну реєстрацію за позивачкою права власності на кімнату №7 за адресою: АДРЕСА_5 , тому їй роз`яснено державним реєстратором, що питання належності та визнання права власності на вказану кімнату необхідно вирішувати у судовому порядку.

Відповідно до звіту про оцінку майна ТОВ « Альбатрос» від 24 травня 2025 року ринкова вартість кімнати №7, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , становить 83 200, 00 грн..

Даний факт має юридичне значення, оскільки дозволить позивачці використувати своє право, як власника, на розпорядження належним майном та повністю підтверджується: - копією рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради Хорольського району Полтавської області від 29.12.2004 року за №533; копією інформаційної довідки КП « Лубенське МБТІ» від 25.04.2025 року за №1520 та копією технічного паспорта на кімнату АДРЕСА_2 , виготовленого 25 квітня 2025 року начальником КП « Лубенське МБТІ» Кисляк Д.С.; копією звіту про оцінку майна ТОВ « Альбатрос» від 24 липня 2025 року.

Норми права, застосовані судом.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК Українивнаслідок смерті особи відкривається її спадщина.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2ст.1220 ЦК України).

Згідност.1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1297 ЦК Україниспадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхтонеможебути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з частиною 2 цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спобіг, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інетерсу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єкт захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні чи невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для повновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №1-10/2004 визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти - це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Таким чином,під способами захисту суб`єктивних цивільних прав/інтересів розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру,за допомогою яких проводиться повновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та охоронюваних законом інтересів.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України випливає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом ніж той, який встановлений договором або законом.

Законодавчі обмеження матеріально- правових способів захисту цивільно права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8-9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.15,16,328,392 ЦК України, ст.ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,354,355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( , адреса знаходження: м. Хорол, вул. Соборності буд. 4, Лубенського району Полтавської області) про встановлення факту належності та визнання права власності на об"єкт нерухомого майна- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , об`єкта нерухомого майна - кімнати АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , право власності на об`єкт нерухомого майна: - кімнату №7, Літера А-2, загальною площею 12, 4 кв.м., що розташована по АДРЕСА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 22.09.2025 року.

Суддя : О.В. Коновод