Справа №: 272/339/25
Провадження № 2/272/407/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Волкова І.М.

за участі секретаря судового засідання Шмикової М.В.

представника позивача Служавого В.В.

представника відповідача СТОВ «Надія» - Пустовіта О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» до ОСОБА_1 , СТОВ «Надія» про визнання недійсним договору оренди землі, витребування земельної ділянки з незаконного володіння та визнання права оренди, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» (далі Позивач) звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 , СТОВ «Надія» про визнання недійсним договору оренди землі, витребування земельної ділянки з незаконного володіння та визнання права оренди.

Мотивує це тим, що між ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 21.06.2018, відповідно до якого в оренду передано земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :05:000:0190, розташованої на території Івницької сільської ради Андрушівського району Житомирської області зі строком оренди від дня державної реєстрації права оренди до 30.11.2038. Право оренди зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 21.06.2018. за номером запису: 26789975 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.06.2018, індексний номер: 41787965 приватним нотаріусом Вальчуком Олегом Миколайовичем, Бердичівський районний нотаріальний округ, Житомирська обл.

Також позивач зазначає, що 03 квітня 2025 р., він дізнався про те, що між СТОВ «Надія» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі від 10.06.2023, який було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав від 24.03.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 передав у оренду СТОВ «Надія» земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :05:000:0190. Вважає, що договір оренди землі від 10.06.2023 щодо земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :05:000:0190 укладений ОСОБА_1 та СТОВ «Надія» з порушенням законодавства, підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка підлягає витребуванню із незаконного володіння СТОВ «Надія» на користь ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» виходячи з того, що договір оренди землі від 21.06.2018, укладений на строк до 30.11.2038, не визнавався недійсним; до нього не вносилися, чи за згодою сторін чи за рішенням суду, будь-які зміни. Крім того вказує, що на даний час відсутнє будь-яке судове рішення, яке було б прийнято в справі за позовом ОСОБА_1 із позовною вимогою про внесення змін до договору оренди землі та в резолютивній частині якого зазначалося б про внесення змін до договору оренди землі (як це передбачено ч.9 ст. 265 ЦПК України); рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.06.2018, індексний номер: 41787965, яке прийнято на підставі договору оренди землі від 21.06.2018 про державну реєстрацію речового права є чинним відсутнє будь-яке судове рішення про його скасування; акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки від орендаря до орендодавця не складався. За таких обставин, позивач вважає, що договір оренди землі від 21.06.2018 є чинним та діє до 30.11.2038, та його умови є обов`язковими для сторін ( ОСОБА_1 як орендодавця та ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» як орендаря.). Договір оренди землі виконувався ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» належним чином, зокрема за 2023 та 2024 роки ОСОБА_1 була виплачена орендна плата вчасно та у повному розмірі, що підтверджується довідкою ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» від 08.04.2025.

З урахуванням вказаних обставин просить суд:

- визнати недійсним договір оренди землі від 10.06.2023, укладений між СТОВ «Надія» та ОСОБА_1 , відповідно до якого в оренду передана земельна ділянка площею 2,0000 га, кадастровий номер :05:000:019;

- витребувати з тимчасового (строкового) незаконного володіння Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» () земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :05:000:0190 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомир-Агро-Інвест» () у тимчасове (строкове) володіння згідно договору оренди землі від 21.06.2018 р, укладеного між ТОВ «Житомир-Агро Інвест» та ОСОБА_1 ;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Житомир-Агро-Інвест» () право оренди на підставі договору оренди землі від 21.06.2018 та зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 21.06.2018 за номером запису: 26789975, щодо земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :05:000:0190 на строк, що дорівнює кількості днів у проміжку від дня державної реєстрації права оренди до 30 листопада 2038 року.

Аргументи учасників справи

СТОВ «Надія» подало відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позову та викладених обставин. Вважає позов не обгрунтованим, Мотивує це тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,0000 га кадастровий номер :05:000:0190, яка розташована на території Івницького району Житомирської області, про що наявні відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

21.06.2018 між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ Житомир-Агро-Інвест (Орендар) укладено договір оренди на земельну ділянку, строком оренди земельної ділянки на 5 років. (далі - Договір 1). Разом з тим, після досягнення згоди, щодо всіх істотних умов Договору 1 (зокрема і строку оренди) та його підписання сторонами даного договору, Позивач замінив сторінку договору на якій значився строк оренди 5 років на іншу сторінку вказавши при цьому збільшений строк оренди на 20 років (тобто до 30.11.2038) та здійснив реєстрацію права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому ОСОБА_1 не виявляв згоди на збільшений строк оренди належної йому на праві власності земельної ділянки. Виявивши вказану вище заміну сторінки договору оренди ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ Житомир-Агро-Інвест про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки (Договір 1).

Зазначає, що рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 18.11.2019 по справі №752/5810/19 позов ОСОБА_1 до ТОВ Житомир-Агро-Інвест про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - задоволено. Постановою Житомирського апеляційного суду від 22.01.2020 року по справі №752/5810/19 скасовано рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 18.11.2019 та відмовлено у задоволенні позову. Постановою Верховного Суду від 10.02.2021 по справі №752/5810/19 змінено мотивувальну частину постанови Житомирського апеляційного суду від 22.01.2020 в редакції постанови Верховного Суду. Здійснюючи розгляд справи №752/5810/19, Верховний Суд у вказаній вище постанові вказав: Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,0000 га кадастровий номер :05:000:0190, розташована на території Івницької сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області. 21 червня 2018 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «Житомир-Агро Інвест» (орендар) укладено договір оренди землі. У вказаному договорі, на першому аркуші міститься розділ Строк дії договору - п.6, згідно якого Договір укладено на строк, що дорівнює кількості днів у проміжку від дня державної реєстрації права оренди за цим Договором до 30 листопада 2038 року. Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку дата державної реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер :05:000:0190, власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заміна першого аркушу договору підтверджується висновком експертного дослідження №1/3-5 від 03 жовтня 2019 року, згідно з яким, у наданому на дослідженні договорі оренди землі від 21 червня 2018 року укладеному між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «Житомир-Агро-Інвест», перший аркуш був замінений. Відповідач (ТОВ Житомир-Агро-Інвест) також визнав факт заміни першого аркушу договору оренди земельної ділянки від 21 червня 2018 року, однак з підстав допущеної помилки в даті договору. Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , як орендодавець, та ТОВ «Житомир-Агро-Інвест», як орендар, домовилися про строк оренди земельної ділянки у 5 років. На час підписання договору оренди сторони досягли згоди з усіх його істотних умов. Підстав, які б надавали можливість визнати такий договір недійсним на час його укладення, сторонами не надано. (розділ Фактичні обставини справи у постанові Верховного Суду) У справі, що переглядається, з урахуванням встановлених обставин: ОСОБА_1 , як орендодавець, та ТОВ «Житомир-Агро-Інвест», як орендар, в момент укладення оспорюваного договору оренди від 21 червня 2018 року домовилися про строк оренди земельної ділянки в 5 років; підстави для визнання недійсним оспорюваного договору оренди від 21 червня 2018 року зі строком оренди земельної ділянки в 5 років відсутні; сторони не досягли домовленості про вчинення змін до оспорюваного договору оренди від 21 червня 2018 року щодо строку оренди земельної ділянки на 20 років. (розділ позиція Верховного Суду у постанові Верховного Суду).» Вважає, що Договір 1 щодо оренди земельної ділянки площею 2,0000 га кадастровий номер :05:000:0190, укладено строком на 5 років, а домовленості про збільшення строку оренди на 20 років ОСОБА_1 та ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» не досягли.

Крім того СТОВ «Надія» вказує, що враховуючи висновки та встановлені обставини, що викладені у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №752/5810/19, ОСОБА_1 звернувся до Департамента реєстрації Житомирської міської ради із заявою від 06.05.2021 про внесення змін до відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі також - ДРРП) щодо строку дії Договору 1 з 20 років на 5 років, однак йому було відмовлено. Відтак ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідними вимогами до Департамента реєстрації Житомирської міської ради щодо внесення змін в ДРРП щодо строку дії Договору 1. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 у справі №240/32175/21 позов ОСОБА_1 до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправними дії Департаменту реєстрації Житомирської міської ради щодо відмови у внесенні змін до Договору 1 та зобов`язано останнього внести зміни до ДРРП щодо строку дії Договору 1 з 20 років на 5 років (тобто 21.06.2023). ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» не погоджуючись з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 року у справі №240/32175/21 звернулося до суду з апеляційною скаргою. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2023 року у справі №240/32175/21 апеляційну скаргу ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» залишено без задоволення, а рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 року - без змін. Ухвалою Верховного Суду від 06.06.2023 року у справі №240/32175/21 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Житомир-Агро Інвест» на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2023. Як слідує з інформаційної довідки з ДРРП від 03.05.2023 року №331022498 на підставі зазначених вище судових рішень було внесено відповідні відомості до реєстру щодо строку дії Договору 1, який змінено з 20 років на 5 років. Дата закінчення 21.06.2023 року. Крім того вважає, що строк дії Договору 1 становить 5 років, за спливом строку Договір 1 припинив свою дію. 10.06.2023 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та СТОВ Надія (орендар) укладено договір оренди землі щодо Земельної ділянки строком дії на 7 років. (далі Договір 2). 11.12.2023 року в ДРРП зареєстровано право оренди СТОВ Надія на земельну ділянку. Строк дії до 10.06.2030 року. Таким чином СТОВ НадіяДІЯ набуло земельну ділянку в користування відповідно до закону та в порядку передбаченому Договором, отже є законним користувачем вказаної земельної ділянки.

ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, у якому вказує, що позов не визнає, позовні вимоги вважає безпідставними, необґрунтованими та такими що задоволенню не підлягають. Вказує, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 2 га., кадастровий номер :05:000:0190. Між ним та ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки: дата державної реєстрації права оренди 21.06.2018. Звертає увагу, що міжним та ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» існував спір щодо строку дії укладеного договору оренди вказаної земельної ділянки: справа №752/5810/19, який вже розглянуто всіма судовими інстанціями.

ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» надіслало відповідь на відзив СТОВ «Надія» у якому позивач зазначає, що судові рішення по справі №752/5810/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» про визнання договору оренди, зокрема постанова Житомирського апеляційного суд від 22.01.2020 р., мотивувальна частина якої викладена в редакції постанови Верховного Суду від 10.02.2021, якими в задоволенні позову відмовлено, не вносять змін до договору оренди землі від 21.06.2018. Крім того в межах справи №752/5810/19 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» із однією позовною вимогою: визнати недійсним договір оренди землі, як такий, що укладений на підставі обману (ст. 230 ЦК України). В задоволенні позову відмовлено. Судове рішення про відмову в задоволенні позову не може бути підставою для зміни правовідносин. Вважає, що строк оренди згідно договору оренди землі від 21.06.2018, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Житомир-Агро-Інвест», дорівнює кількості днів у проміжку від дня державної реєстрації права оренди за цим договором до 30 листопада 2038 року, як це визначено п. 6 зазначеного договору оренди землі. Також зазначає, що посилання відповідача на справу №752/5810/19 як на справу, в якій було встановлено преюдиційний факт про строк оренди в 5 років є необгрунтованим. Необгрунтованість мотивує тим, що в даній справі була заявлена позовна вимога про визнання договору оренди недійсним (повністю). Проте в даній справі не заявлялася вимога про внесення змін до договору оренди землі, зокрема про строк оренди у 5 років. Також вказує, що судами по справі №752/5810/19 не встановлювалася така обставина, як строк оренди у 5 років, оскільки, в іншому випадку, в тексті судового рішення було вказано доказ, на підставі якого суд встановив таку обставину. Звертає увагу, що ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» по №752/5810/19 ніколи не займав позицію, що ним велися переговори про інший строк ніж передбачений договором (30 листопада 2038 р.).

Крім того ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» подало відповідь на відзив ОСОБА_1 , у якому позивач вказує, що строк оренди може бути змінений за рішенням суду виключно за одночасної наявності таких обставин: між сторонами існував спір щодо внесення змін до договору оренди землі у частині строку оренди; позовні вимоги про внесення змін до договору оренди землі в частині строку оренди землі судом задоволено, в резолютивній частині чітко вказано нові умови (новий строк оренди); рішення суду набрало законної сили. Судові рішення по справі №752/5810/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» про визнання договору оренди, зокрема постанова Житомирського апеляційного суд від 22.01.2020, мотивувальна частина якої викладена в редакції постанови Верховного Суду від 10.02.2021, якими в задоволенні позову відмовлено, не вносять змін до договору оренди землі від 21.06.2018. Також вказує, що в межах справи №752/5810/19 Долгушин звернувся до ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» із однією позовною вимогою: визнати недійсним договір оренди землі, як такий, що укладений на підставі обману (ст. 230 ЦК України). В задоволенні позову відмовлено. Судове рішення про відмову в задоволенні позову не може бути підставою для зміни правовідносин. Таким чином, строк оренди згідно договору оренди землі від 21.06.2018, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Житомир-Агро-Інвест», дорівнює кількості днів у проміжку від дня державної реєстрації права оренди за цим договором до 30 листопада 2038 року, як це визначено п. 6 зазначеного договору оренди землі. Також вказує, що посилання відповідача на справу №752/5810/19 як на справу, в якій було встановлено преюдиційний факт про строк оренди в 5 років є необгрунтованим. Мотивує необгрунтваність тим, що в даній справі була заявлена позовна вимога про визнання договору оренди недійсним (повністю). В даній справі не заявлялася вимога про внесення змін до договору оренди землі, зокрема про строк оренди у 5 років. Вказує, що із змісту судових рішень по справі №752/5810/19 чітко вбачається, що ОСОБА_1 подавалися будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що велися переговори про строк оренди, інший ніж вказано в договорі оренди (до 30 листопада 2038). Судами по справі №752/5810/19 не встановлювалася така обставина, як строк оренди у 5 років, оскільки, в іншому випадку, в тексті судового рішення було вказано доказ, на підставі якого суд встановив таку обставину. Звертає увагу, що ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» по №752/5810/19 ніколи не займав позицію, що ним велися переговори про інший строк ніж передбачений договором (30 листопада 2038 р.). Також зазначає, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 у справі № 240/32175/21 яке прийнято у зв`язку з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, то в рамках даної справи теж не досліджувалися будь-які докази на підтвердження того, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» було укладено договір оренди землі на строк 5 років. В рамках розгляду даної адміністративної справи в суді першої інстанції ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» навіть не був стороною (відповідачем). Відповідно, даним рішенням не встановлювалися якійсь преюдиційні факти, які можуть мати обов`язкове значення та не підлягати доказуванню в рамках даної справи, оскільки, предметом адміністративної справи були дії представників Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, там не було спору про право, не досліджувався договір оренди землі, який, як вказано вище, визначає строк оренди, відповідно не встановлювалися обставини, які можуть впливати на право оренди, яке виникло з цивільно-правового договору оренди землі.

Рух справи

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 15.04.2025 відкрито провадження по цивільній справі № 272/339/25 провадження №2/272/407/25 за позовом ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» до ОСОБА_1 , СТОВ «Надія» про визнання недійсним договору оренди землі, витребування земельної ділянки з незаконного володіння та визнання права оренди та призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 15.04.2025 про забезпечення позову по справі № 272/339/25 за позовом ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» до ОСОБА_1 , СТОВ «Надія» про визнання недійсним договору оренди землі, витребування земельної ділянки з незаконного володіння та визнання права оренди задоволено частково. Заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації, припинення, зміни права оренди, щодо земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер: :05:000:0190, що розташована на території Івницької сільської ради Волицької територіальної громади Житомирського району Житомирської області - на час розгляду в суді цивільної справи № 272/339/25 за позовом ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» до ОСОБА_1 , СТОВ «Надія» про визнання недійсним договору оренди землі, витребування земельної ділянки з незаконного володіння та визнання права оренди. В частині задоволення інших вимог заяви про забезпечення позову -відмовлено.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 28.05.2025 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 годину 30 хвилин 25 червня 2025 року у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 25.06.2025 розгляд справи відкладено.

Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За статтею 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

В статті 14 Конституції України, вказано, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Разом із тим, повноваження власника певним чином обмежуються, оскільки за частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У статті 11 ЦК України, надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України є договори та інші правочини.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У частині 1 статті 627 ЦК України, деталізовано принцип свободи договору.

Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною 3 статті 6 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Питання укладення договору, його форми та визначення моменту укладення передбачені у загальній частині ЦК України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частині 1 статті 639 ЦК України, вказано, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

У частинах 1 та 2 статті 640 ЦК України, передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відносини у сфері найму (оренди) земельної ділянки регулюються ЦК України, Земельного Кодексу України, Закону України «Про оренду землі», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із частиною 1 статті 93 Земельного Кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди земельної ділянки є двостороннім, консенсуальним, строковим та оплатним.

У частині 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Особа, яка відповідно до закону може бути орендодавцем земельної ділянки, може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом.

Істотними умовами договору оренди землі відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об`єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи. Договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, що перебувають у власності або у користуванні на праві емфітевзису одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності - земельних ділянок, що перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування). У разі укладення договору оренди (суборенди) в порядку обміну правами користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення, розташованими у масиві земель сільськогосподарського призначення, у такому договорі зазначається договір, взамін якого він укладений. Договір оренди земельної ділянки під полезахисною лісовою смугою має також містити умови щодо утримання та збереження таких смуг і забезпечення виконання ними функції агролісотехнічної меліорації.

Отже, можна зробити висновок, що на законодавчому рівні встановлені чіткі і однозначні вимоги щодо форми і змісту договору оренди землі.

Статтею 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

За статтею 17 Закону України «Про оренду землі», об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 квітня 2020 року у справі №610/1030/18 (провадження №14-436цс19) конкретизувала власний правовий висновок щодо права орендаря за первинним договором оренди земельної ділянки на захист свого права, визначивши, що якщо під час дії першого договору оренди земельної ділянки був укладений другий договір з іншим орендарем і право останнього зареєстроване, то суд зможе захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати своє право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Проте таку можливість первинний орендар матиме лише тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема, якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди.

Відповідно до статті 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За приписами статті 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, законодавчо закріплені вимоги про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникають з моменту такої реєстрації. Державній реєстрації підлягають, зокрема, право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Обставини справи

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,0000 га. кадастровий номер :05:000:0190, яка розташована на території Івницької сільської ради, Андрушівського району Житомирської області, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.12).

21.06.2018 позивачем ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" (орендар) було укладено договір оренди землі. У вказаному договорі, на першому аркуші міститься розділ Строк дії договору - п.6, згідно якого Договір укладено на строк, що дорівнює кількості днів у проміжку від дня державної реєстрації права оренди за цим Договором до 30 листопада 2038 року, що є істотною умовою договору оренди земельної ділянки.

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив визнати недійсним договір оренди землі від 21.06.2018 року, укладений з ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" з огляду на те, що позивача було введено в оману, оскільки між ОСОБА_1 та ТОВ «Житомир- Агро-Інвест» було досягнуто згоди щодо строку договору в п`ять років. Договір в частині укладення його на 20 років не відповідає внутрішній волі позивача.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив:

визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :05:000:0190, розташованої на території Івницької сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області, укладений 21 червня 2018 року між Долгушиним та ТОВ «Житомир-Агро-Інвест», право оренди за яким зареєстроване 21 червня 2018 року приватним нотаріусом Андрушівського нотаріального округу Житомирської області Вальчуком О. М. за № 26789975.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області у справі №752/5810/19 від 18 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :05:000:0190, розташованої на території Івницької сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області, укладений 21 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Житомир-Агро-Інвест", право оренди за яким зареєстроване 21 червня 2018 року приватним нотаріусом Андрушівського нотаріального округу Житомирської області Вальчуком О. М. за № 26789975.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 22 січня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" задоволено. Рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Постановою Верховного Суду по справі №752/5810/19 від 10.02.2021 постанову Житомирського апеляційного суду від 22 січня 2020 року змінено, викладено її мотивувальну частину в іншій редакції, вказавши наступне.

«У справі, що переглядається, з урахуванням встановлених обставин: ОСОБА_1 , як орендодавець, та ТОВ "Житомир-Агро-Інвест", як орендар, в момент укладення оспорюваного договору оренди від 21 червня 2018 року домовилися про строк оренди земельної ділянки в 5 років; підстави для визнання недійсним оспорюваного договору оренди від 21 червня 2018 року зі строком оренди земельної ділянки в 5 років відсутні; сторони не досягли домовленості про вчинення змін до оспорюваного договору оренди від 21 червня 2018 року щодо строку оренди земельної ділянки на 20 років.

За таких обставин, апеляційний суд не звернув уваги, що: недійсним може бути визнаний тільки укладений договір (договір про внесення змін); сторони оспорюваного договору оренди від 21 червня 2018 року не досягли домовленості про вчинення змін до оспорюваного договору оренди від 21 червня 2018 року щодо строку оренди земельної ділянки на 20 років, а тому в цій частині підстави для визнання недійсним договору про внесення змін відсутні. Тому постанова апеляційного суду підлягає зміні в мотивувальній частині».

Постанова набрала законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 року у справі №240/32175/21 позов ОСОБА_1 до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправними дії Департаменту реєстрації Житомирської міської ради щодо відмови у внесенні змін до Державного реєстру речових прав щодо строку дії договору оренди;

Зобов`язано Департамент реєстрації Житомирської міської ради внести зміни до Державного реєстру речових прав, а саме змінити строк дії договору оренди земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер: :05:000:0190, розташованої на території Івницької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Житомир-Агро-Інвест" з 20 (двадцяти) років на 5 (п`ять) років, тобто з 21.06.2018 до 21.06.2023.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.05.2022, залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2023.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.06.2023 Відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомир-Агро-Інвест» на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2023 у справі №240/32175/21.

Як слідує з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 03.05.2023 №331022498 (а.с.12) у Розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права №26789975 на підставі рішення суду, серія та номер:240/32175/21 виданий 10.05.2022, видавник Житомирський окружний адміністративний суд внесено відповідні відомості до реєстру щодо строку дії Договору оренди землі від 21.06.2018 р. укладеного між ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» та ОСОБА_1 , з 20 років на 5 років. Дата закінчення 21.06.2023 року.

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомир-Агро-Інвест» звернулося до Попільнянського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Русецький Ігор Васильович, у якому просило скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень від 01 липня 2022 року, індексний номер рішення: 64048016, прийняте державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Житомирської міської ради Русецьким Ігорем Васильовичем, на підставі якого внесено запис про заміну, зокрема, в Розділі «зміст характеристика іншого речового права» змінено «Строк дії: 30.11.2038» на «Дата укладення договору (після 2013 р.)/Дата державної реєстрації (до 2013.): 21.06.2018, Строк 5р., Дата закінчення дії 21.06.2023»

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 14 жовтня 2024 року у позові про скасуванню рішення про державну реєстрацію речових прав відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 14 жовтня 2024 року залишено без змін.

10 червня 2023 року між орендодавцем - ОСОБА_1 та орендарем - сільськогогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Надія» укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га, з кадастровим номером :05:000:0190, розташованої на території Івницької сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області.

Право оренди зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 11.12.2023 р. за номером запису: 59149287 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.03.2025, індексний номер: 77989186 приватним нотаріусом Демецькою Світланою Леонідівною Житомирський районний нотаріальний округ Житомирської обл. (а.с.57).

Висновки суду

Доводи позивача, що договір оренди землі від 21.06.2018 між ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» та ОСОБА_1 укладено на строк до 30.11.2038 р., з мотивів того, що він не визнавався недійсним; до нього не вносилися, чи за згодою сторін чи за рішенням суду, будь-які зміни, спростовується мотивувальною частиною Постанови Верховного Суду по справі №752/5810/19 від 10.02.2021, у якій зазначено наступне:

«У справі, що переглядається, з урахуванням встановлених обставин: ОСОБА_1 , як орендодавець, та ТОВ «Житомир-Агро-Інвест», як орендар, в момент укладення оспорюваного договору оренди від 21 червня 2018 року домовилися про строк оренди земельної ділянки в 5 років; підстави для визнання недійсним оспорюваного договору оренди від 21 червня 2018 року зі строком оренди земельної ділянки в 5 років відсутні; сторони не досягли домовленості про вчинення змін до оспорюваного договору оренди від 21 червня 2018 року щодо строку оренди земельної ділянки на 20 років.

За таких обставин, апеляційний суд не звернув уваги, що: недійсним може бути визнаний тільки укладений договір (договір про внесення змін); сторони оспорюваного договору оренди від 21 червня 2018 року не досягли домовленості про вчинення змін до оспорюваного договору оренди від 21 червня 2018 року щодо строку оренди земельної ділянки на 20 років, а тому в цій частині підстави для визнання недійсним договору про внесення змін відсутні.»

Таким чином, колегія суддів Верховного Суду переглядаючи рішення щодо правомірності договірних відносин між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» як орендарем дійшла висновку, що обумовленим строком оренди земельної ділянки, сторонами цього договору, визначено 5 років. Водночас, вказана обставина не впливає на факт виникнення договірних правовідносин, а тому не може слугувати підставою для визнання таких договірних відносин недійсними.

Як вбачається зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна у Розділі «Інформація про зміни іншого речового права» номер запису про інше речове право:26789975 рішенням про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень від 01 липня 2022 року, індексний номер рішення: 64048016, яке прийняте державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Житомирської міської ради Русецьким Ігорем Васильовичем, внесено запис про заміну, зокрема, в Розділі «зміст характеристика іншого речового права» змінено «Строк дії: 30.11.2038» на «Дата укладення договору (після 2013 р.)/Дата державної реєстрації (до 2013.): 21.06.2018, Строк 5р., Дата закінчення дії 21.06.2023» (а.с.12).

Тобто, договір оренди землі від 21.06.2018 укладеного між ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» та ОСОБА_1 припинив свою дію 21.06.2023.

Виходячи з наведених обставин, у даній справі позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про укладення договору від 21.06.2018 між ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» та ОСОБА_1 зі строком його дії до 30.11.2038, а відтак і про укладення договору оренди землі від 10.06.2023, між СТОВ «Надія» та ОСОБА_1 , у період з 21.06.2018 по 30.11.2038.

Отже, відсутні підстави для визнання недійсним договору оренди землі від 10.06.2023, укладеного між СТОВ «Надія» та ОСОБА_1 , відповідно до якого в оренду передана земельна ділянка площею 2,0000 га, кадастровий номер :05:000:019; витребування з тимчасового (строкового) незаконного володіння Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» () земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :05:000:0190 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомир-Агро-Інвест» () у тимчасове (строкове) володіння згідно договору оренди землі від 21.06.2018 р., укладеного між ТОВ «Житомир-Агро Інвест» та ОСОБА_1 ; визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Житомир-Агро-Інвест» () право оренди на підставі договору оренди землі від 21.06.2018 р. та зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 21.06.2018 р. за номером запису: 26789975, щодо земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :05:000:0190 на строк, що дорівнює кількості днів у проміжку від дня державної реєстрації права оренди до 30 листопада 2038 року.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2025 року, заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомир Агро - Інвест» - Служавого Віктора Володимировича про забезпечення позову задоволено. Заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації, припинення, зміни права оренди, щодо земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер: :05:000:0190, що розташована на території Івницької сільської ради Волицької територіальної громади Житомирського району Житомирської області - на час розгляду в суді цивільної справи № 272/339/25 за позовом ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» до ОСОБА_1 , СТОВ «Надія» про визнання недійсним договору оренди землі, витребування земельної ділянки з незаконного володіння та визнання права оренди.

Відповідно до частини 9-10 статті 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2025 року по справі № 272/435/23, підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України відмовляючи в задоволенні позову суд не стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Керуючись статтями 6,17,13,14,15 Закону України «Про оренду землі»; статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; статтями 6, 11, 15, 16, 203, 627, 637, 638, 640 Цивільного Кодексу України; статтями 93,125,126 Земельного кодексу України, статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 2, 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 133, 141, 158, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» до ОСОБА_1 , СТОВ «Надія» про визнання недійсним договору оренди землі, витребування земельної ділянки з незаконного володіння та визнання права оренди відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2025 року у справі №272/339/25 у виді заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації, припинення, зміни права оренди, щодо земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер: :05:000:0190, що розташована на території Івницької сільської ради Волицької територіальної громади Житомирського району Житомирської області.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне скарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 25.09.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомир-Агро-Інвест», , адреса: вул. Західна, 100, м. Андрушівка, Бердичівський район Житомирської області.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія», , адреса: 19773, вул. Шевченка, 86/5, с. Кедина Гора, Золотоніський район, Черкаської області.

Суддя:І. М. Волков