Справа № 405/7239/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючого-судді Драного В.В.

при секретарі Дятел О.В.

за участі відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженої відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 30 583,05 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідачем, в період з листопада 2018 року по липень 2023 року (включно) було спожито природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 30 583,05 грн., вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. Вказує, що компанія, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» і є постачальником, на якого покладені спеціальні обов`язки.

Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 року та ст. cт. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» компанія зобов`язана постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.

Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до норм Правил, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ ВАТ «Кіровоградгаз» та вноситься до особового рахунку споживача).

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Вказує, що відповідач акцептував договір, фактично споживаючи природний газ. На підтвердження факту акцептування відповідачем договору шляхом фактичного споживання природного газу оператором ГРМ надано довідку під назвою «Фінансовий стан».

Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2023 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

19.12.2023 року за вх. № 32655 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. Зокрема вказав, що позивачем не надано доказів на підтвердження укладеного договору на постачання природного газу, а також не надано доказів споживання відповідачем природного газу. ОСОБА_1 заперечує факт поставки природного газу зі сторони позивача. Жодного договору не підписував, повністю або частково за постачання природного газу позивачу не сплачував. Вважає, що від не є споживачем ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Вказує, що позивачем пропущений строк позовної давності.

04.01.2024 року за вх. № ЕП-74/24 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій представник позивача заперечила проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі, зазначивши, що у нього з позивачем відсутні договірні відносини, тому він нічого не винен позивачу. Він користується послугами з постачання природного газу до його оселі, але сплачувати має ВАТ «Кіровоградгаз». Квартира належить відповідачу на праві приватної власності і він там проживає.

Представник позивача Костенко В.М. подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», за наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 р. здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018р. «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» є постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 346035498 від 11.09.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 з 19.06.2013 року є власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21-23).

Відповідно до отриманої судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що останній з 04.03.1988 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29).

Статтею 322 ЦК України на власника покладено тягар утримання майна.

Власність зобов`язує (ч. 4 ст. 319 ЦК України).

При цьому, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року.

Маючи у власності нерухоме майно та проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечується відповідачем, останній акцептував договір, фактично споживаючи природний газ за адресою: АДРЕСА_1 .

Інформація щодо відключення споживача від системи центрального газопостачання, з отриманням дозволу у передбаченому законом порядку, в матеріалах справи відсутня.

Відповідно до розрахунку «Фінансовий стан» заборгованість споживача ОСОБА_1 особовий рахунок НОМЕР_1 за період з листопада 2018 року по липень 2023 року включно складає 30 583,05 грн.(а.с. 14).

Згідно копії вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ від 10.08.2023 року за № 119/4.3.1-30174-2023/200056250 ОСОБА_1 повідомлявся ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про існуючу заборгованість за спожитий природний газ (а.с. 20).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних ослуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповіднодо закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», - споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року передбачено, що постачальник зобов`язаний постачати природний газ споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.

Згідно п.2.1. Постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 "Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам" (далі - Договір) За цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ поживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (ВАТ «Кіровоградгаз») згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494.

Відповідно до п.1 глави 4 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі дата лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності, однак суд вважає, що строк позовної давності не пропущений, зазначаючи наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 211 від 11.03.2020 (зі змінами та доповненнями) та Постановою КМУ "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 встановлено карантинні обмеження по території всієї України з 12.03.2020, під час дії яких строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦКУ, продовжуються на строк дії карантину.

Крім того, згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, встановивши, що відповідач свої зобов`язання щодо своєчасності плати за фактично отримані послуги належним чином не виконує, чим порушує вимоги статті 526 Цивільного кодексу Українисуд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженої відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденко, 1, ) заборгованість за спожитий природній газ за період з листопада 2018 року по липень 2023 року, в розмірі 30583,05 грн. на поточний рахунок із спеціальним режимом використання: НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк» м. Києва, МФО 300465.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженої відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденко, 1, ) судовий збір в розмірі 2684,00 грн. на поточний рахунок НОМЕР_4 в АБ «УКРГАЗБАНК» м. Києва, МФО 320478.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 29.08.2025 року.

Суддя Подільського районного суду

міста Кропивницького В.В. Драний