Справа № 357/3930/25
Провадження № 2-п/357/69/25
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення

24 вересня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя Цукуров В.П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 у місті Біла Церква Київської області заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2025 року по справі за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст заяви про перегляд заочного рішення суду. Рух справи. Позиції сторін.

15.07.2025 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської по справі за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість у розмірі 79850,41 гривень та судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

13.08.2025 року до канцелярії суду відповідачем було подано заяву про перегляд указаного заочного рішення суду. Заяву обґрунтовано тим, що відповідачу не було відомо про звернення позивача із даним позовом, а тому відповідачем не було вчасно подано свої заперечення на позов. Зазначила, що розрахунок заборгованості не є первинним документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а у виписці з банківського рахунку відсутні дані про видачу кредитних коштів.

З огляду на викладене, заявник просила суд скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по даній справі та призначити справу до нового розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.12.2024 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Цукурова В.П. (а.с.111).

15.09.2025 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» до канцелярії суду від представника позивача надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення суду, у яких остання просила суд у задоволенні указаної заяви відмовити у повному обсязі. Зазначила, що з відкритих публічних джерел інформації, зокрема, сайту «Судова влада України», відповідач мала можливість самостійно отримати інформацію про порушене судове провадження, так як відповідач достеменно знала про те, що вона має перед банком заборгованість, саме від її дій та волевиявлення залежить погашення кредиту. Будь-яких документів з приводу прощення боргу чи реструктуризацій підписано із відповідачем не було. Відповідач не виконувала свої договірні зобов`язання довготривалий строк і вона мала всі підстави припустити, що банк буде ініціювати судове провадження з приводу примусового стягнення заборгованості, враховуючи, що добровільного погашення з боку відповідача не було. Зауважила, що відповідачем не надані докази, які б вказували на те, що судом при винесенні оскаржуваного заочного рішення не було належним чином та в повному обсязі встановлено та досліджено обставини, які є необхідними для об`єктивного вирішення спору, не подано нових доказів, які можуть призвести до ухвалення рішення у цій справі, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Наголосила, що підтвердженням надання відповідачу кредиту є: її Заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 01 від 24.01.2018 року та Паспорт споживчого кредиту від 24.01.2018 року, який також був підписаний відповідачем. Протягом дії заяви кредитний ліміт за заявою збільшувався, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про збільшення кредитного ліміту. Хронологія збільшення кредитного ліміту з розбивкою на дати, суми, періоди зазначена у вищевказаній Довідці. Зазначила, що наданий до суду розрахунок заборгованості є формою, встановленою банком, мета якого фіксування кредитної заборгованості клієнта-боржника з метою надання до суду при ініціюванні судового провадження. Якщо відповідач вважає, що розрахунок заборгованості не є відповідним, відповідач повинна надати власний контр-розрахунок з власними відрахуваннями (а.с. 117-126).

У судове засідання сторони/їхні представники не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ІІ. Норми процесуального права, яким керується суд під час розгляду заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення, та у такому випадку згідно ч.4 цієї статті у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

За правилами ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

ІІІ. Висновки суду.

Таким чином, підставами для перегляду заочного рішення є одночасно наявність доказів, що мають істотне значення для справи та відсутність відповідача в судовому засіданні з поважних причин.

25.03.2025 року позивач АТ «ПУМБ» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. При цьому, в позовній заяві було зазначено наступну адресу проживання відповідача: АДРЕСА_1 (а.с. 1).

Згідно з відповіддю №807004 від 25.09.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Виходячи з одержаної з Єдиного державного демографічного реєстру інформації щодо адреси реєстрації відповідача та за вказаного в позовній заяві відомого місця проживання останнього, Білоцерківським міськрайонним судом Київської області поштовими відправленнями було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви.

У подальшому так само відповідачу було надіслано судові повістки, які, згідно з довідками підприємства поштового зв`язку було повернуто із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 94, 95).

У призначені судові засідання по даній справі відповідач ОСОБА_1 /її представник не з`явилися, про причини неявки не повідомили, відзиву будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило.

Куруючись правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 13.05.2024 року по справі №755/4829/23 суд виснував, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Каракуця проти України» (заява №18986/06; пункт 57 рішення) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (див. між іншого, Teuschler v. Germany, №47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, №69315/01, §48; Gurzhyy v. Ukraine, №326/03.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що сторони зобов`язані демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо їх, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» №11681/85).

З огляду на вищевикладене, твердження відповідача про поважність неявки останньої в судові засідання не знайшло свого підтвердження. Судом були вжиті всі заходи щодо належного її повідомлення про судові засідання по справі, проте остання в судове засідання не з`явилася, свого представника не направила.

Також, в заяві про перегляд заочного рішення заявник не наводить посилань на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, і які не досліджувалися судом при розгляді справи у зв`язку із її неявкою.

Заявник указує, що розрахунок заборгованості не є первинним документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а у виписці з банківського рахунку відсутні дані про видачу кредитних коштів. Однак, оцінку зазначених документів вже було надано судом при ухваленні заочного рішення від 15.07.2025 року, про перегляд якого відповідачем подано заяву, що розглядається.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що справу було розглянуто повно, об`єктивно та всебічно у відсутності заявника.

Варто зазначити, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Всебічно проаналізувавши обставини даної справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді, аргументи сторін, керуючись законом, суд дійшов до висновку про те, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

ІV. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284, 287, 288, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2025 року по справі за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя В. П. Цукуров