ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 760/9609/23
провадження № 6/753/288/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ВОЛОДЬКО С.С.

за участі сторін:

заявник не з`явився;

стягувач не з`явилась;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому документі та стягнення безпідставно одержаних стягувачем грошових коштів за виконавчим документом у цивільній справі №753/9609/23 (провадження №2/753/5535/23) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, за наслідком розгляду якої 10 серпня 2023 року судом ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог, та яким збільшено розмір аліментів, що стягуються за договором між батьками про сплату аліментів на утримання дітей від 27.03.2014 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей, зокрема ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000,00 грн. на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили у даній справі та до досягнення дітьми повноліття. В задоволені решти вимог - відмовлено. А також визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону та допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

На підставі вказаного рішення 06 вересня 2023 року позивачу видано виконавчий лист.

У подальшому, постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року залишено без змін.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про виправлення помилки у зазначеному виконавчому листі з посиланням на те, що у тексті виконавчого листа, який видано 06 вересня 2024 року, вказано, що рішення суду набрало законної сили 10 серпня 2023 року, тобто у день його проголошення судом. А враховуючи те, що останній день оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року припадав на 11 вересня 2023 року, виконавчий лист 06 вересня 2024 року взагалі не міг бути виданий.

Також у своїй заяві відповідач вказує на те, що постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року залишено без змін, а отже день набрання законної сили вказаним рішенням суду є 09 квітня 2024 року.

При цьому помилкове зазначення дати набрання чинності рішенням суду призвело до стягнення з відповідача коштів у розмірі 92 516,13 грн. за рішенням суду, яке не набуло законної сили.

Таким чином, з урахуванням наведеного, відповідач просив суд виправити помилку у виконавчому листі, виданому Дарницьким районним судом м. Києва у справі 760/9606/23, а саме змінити дату набрання рішенням законної сили з 10 серпня 2023 року на 09 квітня 2024 року з зазначенням про допуск до негайного виконання за один місяць, а також стягнути на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом, а саме грошові кошти у розмірі 80 516,13 грн., які були стягнуті за період серпень 2023 року - березень 2024 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 липня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 липня 2024 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судове засідання належним чином повідомлені заявник та стягувач не з`явились, про розгляд заяви були повідомлені належним чином. При цьому стягувачем подано заяву про розгляд заяви про виправлення помилки у виконавчому листі без її участі та у якій вона просила суд задовольнити заяву частково, виправити описку у виконавчому листі та вважати вірною дату набрання законної сили рішенням саме 09.04.2024 року. Також її представником подано пояснення у даній справі, у яких вона заперечила щодо задоволення заяви у частині стягнення на користь боржника грошових коштів та просила суд відмовити у задоволенні заяви в цій частині. Вказала, що аліменти є власністю дитини і нецільового їх використання відповідачем не доведено; у відповідності до вимог ст. 1215 Цивільного кодексу України не підлягають поверненню безпідставно набуті кошті, у тому числі аліменти; рішення суду було оскаржено стягувачем лише в незадоволеній частині позовних вимог; на суперечливу поведінку відповідача, зокрема будучи обізнаним про ухвалення судового рішення про збільшення стягуваної з нього суми аліментів та не заперечуючи під час апеляційного розгляду щодо визначеного судом їх розміру, наразі пред`являє вимогу про стягнення з позивача отриманих аліментів на дітей.

Суд, дослідивши матеріали заяви, встановив наступне.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року частково задоволено позовні вимоги, збільшено розмір аліментів, що стягуються за договором між батьками про сплату аліментів на утримання дітей від 27.03.2014 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей, зокрема ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000,00 грн. на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили у даній справі та до досягнення дітьми повноліття. В задоволені решти вимог - відмовлено.

Встановлено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону та допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

На підставі вказаного рішення 06 вересня 2023 року позивачу видано виконавчий лист, у якому зазначено, що рішення набрало законної сили 10 серпня 2023 року.

У подальшому, постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року залишено без змін.

Зазначеним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року встановлено, що у новому розмірі аліменти сплачуються починаючи з дня набрання рішенням законної сили у даній справі та до досягнення дітьми повноліття.

Окрім того, у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

А у відповідності до частин першої та другої ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Тобто, за підсумовуючим аналізом наведених правових норм, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року набрало законної сили у відповідності до частини другої ст. 273 ЦПК України після його перегляду судом апеляційної інстанції 09 квітня 2024 року, а зазначення у виконавчому листі, який видано 06 вересня 2023 року, дати набрання законної сили 10 серпня 2023 року є неправомірним, тобто помилковим.

Так, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. (ч. 1 ст. 431 ЦПК України).

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Отже, за встановлених обставин, що суд дійшов висновку, що вимоги заяви в частині виправлення помилки у виконавчому листі, виданому Дарницьким районним судом м. Києва у справі 760/9606/23, підлягають задоволенню.

З приводу вимоги про стягнення із стягувача на користь заявника безпідставно одержаних за виконавчим документом грошових коштів, суд приходить до наступних висновків.

Дійсно, за ч. 4 ст. 432 ЦПК України, зокрема, передбачено, якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки про заробітну плату ОСОБА_1 , виданої Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» від 12.04.2024 за №13/8.1-11/1026, та встановлено судом, підприємством за заявою стягувача здійснено утримання аліментів з заробітної плати заявника на суму 92 516,13 грн. з урахуванням допуску виконання за один місяць на підставі виконавчого листа №760/9609/23 від 06 вересня 2023 року.

Враховуючи те, що судом встановлено видачу зазначеного виконавчого листа з помилковим зазначенням дати набрання рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року законної сили, зокрема вірною є дата набрання ним законної сили саме 09.04.2024 року, відтак утримані з заробітної плати заявника Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» на користь стягувача грошові суми у вигляді аліментів у розмірі 80 516,13 грн. за період серпень 2023 - березень 2024 року без урахування допуску виконання за один місяць на підставі виконавчого листа №760/9609/23 від 06 вересня 2023 року, є безпідставно одержаними стягувачем грошовими коштами.

Водночас, стаття 1212 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відтак, за установлених у цій справі обставин безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 80 516,13 грн. у відповідності до ч. 4 ст. 432 ЦПК України підлягають поверненню заявнику стягувачем.

При цьому, доводи стягувача про те, що вказані кошти є аліментними зобов`язаннями, які виплачені заявником у добровільному порядку і до даних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1215 ЦК України - є помилковими, оскільки грошові кошти утримані з заробітної плати заявника у відповідності до ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з виконанням рішення про стягнення періодичних платежів за виконавчим документом поданим стягувачем, тоді як добровільна виплата передбачена у ст. 1215 ЦК України врегульована ч. 1 ст. 187 Сімейного кодексу України та не є тотожнім поняттям до проведеного утримання грошових коштів з заробітної плати заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому документі та стягнення коштів у цивільній справі №753/9609/23 (провадження №2/753/5535/23) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів - задовольнити.

Виправити допущену помилку у виконавчому листі, виданому Дарницьким районним судом м. Києва у справі 760/9606/23, а саме вважати вірною дату набрання рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року законної сили - 09 квітня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) грошові кошти в розмірі 80 516,13 грн., як безпідставно одержані стягувачем від боржника за виконавчим документом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.

Дата складення та підписання повного тексту ухвали 24.09.2025 року.