Провадження № 2-о/524/325/25
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд іншого суду

23.09.2025 року суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука Предоляк О.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство освіти і науки України, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Суддя перевіривши матеріали заяви встановив наступне.

Цивільний процесуальний кодекс України пов`язує вчинення всіх процесуальних дій із зареєстрованим місцем проживання або перебування особи.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Отже, саме реєстрація фізичної особи заявника є визначальною для правильного визначення підсудності.

Згідно відповіді № 1804900 з Єдиного державного демографічного реєстру заявник ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

В заяві заявником зазначено її фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 на підтвердження чого надає довідку від 16.10.2023 про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої ним у постанові від 24.06.2024 у цивільній справі № 554/7669/21, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

В абзаці 1 пункту 9 Правил встановлено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

В пункті 18 Правил наведений перелік документів, які подає особа або її представник для реєстрації місця проживання. Зокрема, документами, що підтверджують право на проживання в житлі, можуть бути: ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи.

Зняття з реєстрації місяця проживання передбачено пунктом 26 Правил, яким, крім іншого, визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, й інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів) (абзац 8 пункту 26 Правил).

Аналогічні положення визначені і Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265, який набрав чинності 14.03.2022.

У пункті 4 вказаного Порядку в чинній редакції передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення частини Цивільного процесуального Кодексу України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Отже, підстав, які б надавали заявнику право на звернення із вказаною заявою до Автозаводського районного суду м.Кременчука не встановлено.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини 1 статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Заявник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Якимівського районного суду Запорізької області.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022 року, територіальну юрисдикцію судових справ, які підсудні Якимівському районному суду Запорізької області, змінено на Дніпровський районний суд м.Запоріжжя.

Враховуючи зазначене, з метою недопущення порушення правил підсудності, вважаю за необхідне передати матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство освіти і науки України, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу до Дніпровського районного суду м.Запоріжжя.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 31, 187, 305, 353, 354 ЦПК України суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство освіти і науки України, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - передати за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Запоріжжя (69006, м.Запоріжжя, вул. Незалежної України , 1/2).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст. 354 ЦПК України.

Суддя: Олена Предоляк