ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/744/25 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

за участі секретаря - Гичко К.С.,

та сторін: представника позивача - адвоката Притули О.Б., представника відповідача - адвоката Гуменюк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу № 607/14911/24, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Притула Оксана Богданівна, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2025 року, ухваленого суддею Герчаківською О.Я., повний текст якого складено 05 травня 2025 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА» про стягнення страхового відшкодування, грошового відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

у липні 2024 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Притула О.Б., звернулася в суд із позовом до приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА» (далі - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») про стягнення страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх доводів позивачка посилається на те, що 03 липня 2023 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» укладено договір страхування подорожуючих за кордон № ЕМВ.11788278 за програмою STANDART, страховою сумою на медичні витрати 30 000,00 доларів, франшизою 0,00, терміном з 12 липня 2023 року по 02 вересня 2023 року, умовами якого передбачено добровільне страхування медичних витрат та страхування фінансового ризику, пов`язаного із непередбачуваними витратами під час поїздки за кордон.

Перебуваючи на території Сполучених Штатів Америки 26 серпня 2023 року, ОСОБА_1 було екстрено госпіталізовано з ознаками і підозрою на інфаркт, інсульт, гостру токсичну енцефалопатію у медичний заклад Inova через швидку допомогу Emergency LVL 5 для надання їй невідкладної медичної допомоги за п`ятим (найвищим) рівнем госпіталізації.

Після зазначеної госпіталізації, ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з повідомленням про настання страхового випадку, яке було зареєстроване, на що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надало відповідь, що страховик не визнає страховим випадком події, які сталися із застрахованою особою та прямо чи опосередковано пов`язані з лікуванням нервових захворювань.

Однак, відповідач не врахував, що позивачці при виписці був встановлений діагноз: транзиторна глобальна амнезія, який мав раптовий характер і відсутність негайного медичного втручання могла призвести до серйозних порушень функцій організму ОСОБА_1 , про що свідчить інформація щодо госпіталізації ОСОБА_1 , наданої медичним закладом «INOVA Fairfax Hospital» та зазначено, що черепно-мозкові нерви пацієнтки не зачеплені, чутливість не порушена. Крім того, варто зазначити, що позивачка ніколи раніше не хворіла нервовими захворювання та не скаржилася на погане самопочуття. Так, відповідно до довідки № 91 ОСОБА_1 терапевтично здорова, даних за неврологічними захворювання немає, та відповідно до довідки № 243 від 15 травня 2024 року на диспансерному обліку не перебувала та ознак психічного захворювання немає. Разом з тим, згідно з довідкою, виданою доктором ОСОБА_2 , зазначається, що діагноз - транзиторна глобальна амнезія - це тимчасовий стан, викликаний сильним стресом та госпіталізація ОСОБА_1 була її першим і єдиним досвідом короткочасної амнезії, і зараз вона повністю одужала.

Відтак, з вищенаведеного вбачається, що згадана подія (страховий випадок) сталася раптово, несподівано, та незалежно від волі застрахованої особи, оскільки ОСОБА_1 ніколи не хворіла та не хворіє на неврологічні, психо-неврологічні захворювання, які стали підставою для відмови страховиком у страховій виплаті.

З огляду на це, у даному випадку, відсутня підстава для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно, медичним закладом «INOVA Fairfax Hospital», у якому позивачка отримала невідкладну медичну допомогу, виставлено рахунки на суму 928,20 доларів США та 629,20 доларів США, а також рахунок на оплату медичних послуг на суму 11 146,88 доларів США, про що свідчить Виписка з медичного закладу «INOVA Fairfax Hospital».

Позивачкою було здійснено платежі загальною сумою 2 192,35 доларів США, що еквівалентно 81 138,42 грн.

Разом з цим, відповідно до листа колекторського агентства вбачається, що сума боргу ОСОБА_1 за оплату медичних послуг станом на день подання цього позову становить 9 925,77 доларів США. Тому, оскільки платіж у даному розмірі не здійснений, отже, сума, що підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом долара визначається станом на дату прийняття рішення судом, а на даний час - станом на дату подання позову, що становить 404 573,40 грн (9 925,77 * 40,759$). Відтак, сума, що підлягає стягненню з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», враховуючи сплачену позивачкою суму у розмірі 81 138, 42 грн, станом на дату подання позову становить 485 711,82 грн (81 138,42 + 404 573,40).

Отож, позивачка вважає за необхідне стягнути з відповідача невиплачене страхове відшкодування у розмірі 81 138,42 грн та 9 925,77 доларів США, що еквівалентно сумі страхового відшкодування у гривнях за офіційним курсом долара станом на дату ухвалення судового рішення у даній справі.

Крім того, за завдану моральну шкоду, яка перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з неправомірними діями відповідача, з урахуванням принципів розумності, справедливості та співмірності, ОСОБА_1 оцінює у грошовому еквіваленті, що дорівнює 20 000,00 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА» про стягнення страхового відшкодування, грошового відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Притула О.Б. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.04.2025 року у справі №607/14911/24 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА» про стягнення страхового відшкодування, грошового відшкодування моральної шкоди - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву - задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник заявника зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене за невідповідності висновків суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що суд першої інстанції вважав, що зазначена позивачкою та підтверджена медичними документами подія не є страховим випадком відповідно до п. 3.5.4.1. договору і тому відсутні підстави для стягнення з відповідача страхового відшкодування. Однак, такий висновок суду є помилковим.

Позивачці при виписці був встановлений діагноз: транзиторна глобальна амнезія, який мав раптовий характер і відсутність негайного медичного втручання могла призвести до серйозних порушень функцій організму позивачки, про що свідчить Інформація щодо госпіталізації ОСОБА_1 , надана медичним закладом «INOVA Fairfax Hospital» (копію додаю), в якій зазначено, що черепно - мозкові нерви пацієнтки не зачеплені, чутливість не порушена.

Крім того, зазначають, що позивачка ніколи раніше не хворіла нервовими захворювання та не скаржилася на погане самопочуття.

Так, відповідно до довідки № 91, яка долучена до матеріалів справи ОСОБА_3 терапевтично здорова, даних за неврологічними захворювання немає, та відповідно до Довідки № 243 від 15.05.2024 року на диспансерному обліку не перебувала та ознак психічного захворювання немає.

Згідно з довідкою, виданої доктором Браян Де Круз, зазначається, що діагноз - транзиторна глобальна амнезія - це тимчасовий стан, викликаний сильним стресом та госпіталізація ОСОБА_1 була її першим і єдиним досвідом короткочасної амнезії, і зараз вона повністю одужала.

Пунктом 3.2.1. договору передбачено, що страховим випадком вважаються медичні витрати та витрати, що з ними пов`язані, на послуги, що надавались застрахованій особі при раптовому захворюванні та/або нещасному випадку, коли відсутність негайного медичного втручання могла призвести до серйозних порушень функцій організму (в т.ч. стійкій дисфункції якого-небудь органу), або до виникнення загрози життю.

Відтак, з вищенаведеного вбачається, що вищезгадана подія (страховий випадок) сталася раптово, несподівано, та незалежно від волі застрахованої особи, оскільки ОСОБА_4 ніколи не хворіла та не хворіє на неврологічні, психо-неврологічні захворювання, які стали підставою для відмови Страховиком у страховій виплаті.

Тобто, в першу чергу визначення того чи є подія страховим випадком відбувається відповідно до даних пунктів договору страхування.

Згідно з п.3.5.4.1 Договору страхування №ЕМВ.11788278, на який посилається суд, мотивуючи рішення зазначено - Страховик не визнає страховим випадком події, які сталися із застрахованою особою та прямо чи опосередковано пов`язана з лікуванням нервових захворювань.

Тобто в самому ж договорі зазначена різниця між раптовою подією з відповідними наслідками та лікуванням нервових захворювань, яке є тривалим процесом, який виник не раптово, а є наслідком хвороби, яка проявилась у застрахованої особи під час подорожі за кордон.

Саме тому процес лікування і виключений з переліку страхових випадків.

Внаслідок неправильного висновку про страховий випадок суд не застосував відповідних норм Закону України «Про страхування», положень Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди.

Щодо відсутності консульської легалізації чи апостилю на документах, які видані лікувальним закладом Сполучених Штатів Америки, що не надає статусу письмового доказу у наданій позивачкою інформації, з посиланням на положення Гаазької конвенції 1961 року, зазначають те, що зі змісту ст.1 вбачається, що документи, видані лікувальними закладами іноземної держави не входять до переліку документів, які вважаються офіційними документами.

Відтак, норми Гаазької конвенції 1961 року, на які посилається суд щодо допустимості поданих позивачкою доказів, не можуть підлягати застосуванню у вказаному випадку.

Крім того, вказують, що позивачці завдана моральна шкода, як споживачу послуг зі страхування, внаслідок неправомірних дій відповідача, виразилась у моральних стражданнях, спричинених неможливістю отримати таке страхове відшкодування, пошуку істотних для позивачки сум для оплати витрат за госпіталізацію та лікування, у зв`язку з чим був порушений ритм та стиль життя позивачки та її родини, у результаті чого вона та її близькі змушені були суттєво змінити свої життєві плани.

Представник ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА» - адвокат Гуменюк О.Л. подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, посилаючись на те, що 08.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» письмово із заявою про страхове відшкодування з долученими копіями документів щодо страхової події, яка сталася 26.08.2023.

Вихідним листом з № 762-31 від 18.04.2024 ПрАТ «СК ПЗУ Україна» розглянувши письмову заяву про страхове відшкодування від 08.03.2024 з долученим пакетом документів щодо страхової події, офіційно повідомила, про прийняте рішення щодо не визнання страховим випадком події, яка сталася із застрахованою особою та прямо чи опосередковано пов`язані з лікуванням нервових та психічних захворювань на підставі п.3.5.4.1 Договору страхування.

Вказують, що діагноз, який був встановлений ОСОБА_1 після настання випадку, що мав місце 26.08.2023 року згідно медичного висновку лікаря ОСОБА_5 - транзиторна глобальна амнезія, відповідно до Міжнародного класифікатора хвороб відноситься до нервових захворювань.

Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області в рішенні суду по справі № 607/14911/24 від 23.04.2025 повно та всебічно досліджено та встановлено тимчасовий характер встановленого діагнозу позивачу «Транзиторна глобальна амнезія (ТГА)» це доброякісний епізод втрати пам`яті невідомої етіології, що самостійно проходить протягом 24 годин згідно Настанови 01084, яка розміщена на сайті Міністерства охорони здоров`я України; хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2021, Національний класифікатор України, відноситься до нервових захворювань (клас 6 хвороби нервової системи (G00-G99) Міжнародного класифікатора хвороб).

Відтак, страховик керуючись умовами договору пункту 3.5.4.1 Договору страхування № EMB.11788278 правомірно не визнав страховим випадком у відповідності до умов страхування події, які сталися із застрахованою особою та прямо чи опосередковано пов`язані з лікуванням нервових та психічних захворювань.

Окрім того, діагноз встановлений позивачу не має ознаки раптового захворювання, коли відсутність негайного медичного втручання могла призвести до серйозних порушень функцій організму (в т.ч. стійкої дисфункції якого-небудь органу), або до виникнення загрози життю. (п.1.6. та п.3.2.1. Договору).

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Притула О.Б. апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі, зіславшись на мотиви викладені у ній.

Представник відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» - адвокат Гуменюк О.О. у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду залишити без змін.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із такого.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 03 липня 2023 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» укладено Договір страхування подорожуючих за кордон № ЕМВ.11788278 (далі - Договір страхування, а. с. 13-14, зворіт).

Договір страхування складається з невід`ємних від Договору частин - Особливі умови страхування, Загальні умови страхування, Додаток № 1 до Договору - Програми страхування про що зазначено у п. 2.1. Загальних умов Договору страхування.

Відповідно до Особливих умов Страхування:

- програма страхування: STANDART;

- період страхування: з 12.07.2023 по 02.09.2023;

- ліміт перебування за кордоном: 53 дні;

- франшиза 0,00;

- страхова сума на одну особу: медичні та інші витрати - 30 000,00 USD, нещасний випадок - 37 000,00 грн.

Також в Особливих умовах страхування зазначено про те, що страхувальник з умовами договору страхування (частинами «Особливі умови страхування» та «Загальні умови страхування») згоден, з Правилами ознайомлений.

Пунктом 3.2.1 розділу 3 Загальних умов Договору страхування встановлено, що страховим випадком за даним Договором страхування в частині добровільного страхування медичних витрат вважаються медичні витрати та витрати, що з ними пов`язані, в залежності від Програми страхування (Додаток № 1 до даного Договору), на послуги, що надавались застрахованій особі при раптовому захворюванні та/або нещасному випадку, коли відсутність негайного медичного втручання могла призвести до серйозних порушень функцій організму (в т.ч, стійкої дисфункції якого-небудь органу), або до виникнення загрози життю, а саме витрати на наступні послуги:

3.2.1.1. медичні:

3.2.1.1.1. швидкої медичної допомоги:

3.2.1.1.1.1. виїзд бригади швидкої допомоги до місця, де перебуває Застрахована особа;

3.2.1.1.1.2 діагностичні та лікувальні процедури, необхідні для надання невідкладної медичної допомоги та стабілізації стану хворого;

3.2.1.1.1.3 медикаментозне забезпечення в межах невідкладної допомоги;

3.2.1.1.1.4 транспортування до лікувального закладу у випадку необхідності невідкладної стаціонарної допомоги. Транспортування відбувається до найближчого медичного закладу, який зможе надати кваліфіковану медичну допомогу відповідного профілю;

3.2.1.1.2. невідкладної амбулаторно-поліклінічної допомоги в медичному закладі або лікарем, що має відповідну ліцензію на дану діяльність:

3.2.1.1.2.1 консультації спеціалістів, послуги медичного персоналу;

3.2.1.1.2.2 лабораторні та інструментальні дослідження;

3.2.1.1.2.3 забезпечення медикаментами та витратними матеріалами;

3.2.1.1.3. невідкладної стаціонарної допомоги;

3.2.1.1.3.1 консультації спеціалістів, послуги медичного персоналу;

3.2.1.1.3.2 лабораторні та інструментальні дослідження;

3.2.1.1.3.3 консервативне та оперативне лікування;

3.2.1.1.3.4 забезпечення медикаментами та витратними матеріалами;

3.2.1.1.3.5 перебування в палаті (в тому числі в реанімаційній) без додаткового комфорту;

3.2.1.1.3.6 харчування під час перебування в стаціонарі за нормативами, прийнятими у даному медичному закладі, тощо.

Згідно з п. 1.15 Договору, раптове захворювання - несподіване, різке погіршення стану здоров`я застрахованої особи під час дії договору страхування, яке потребує невідкладної медичної допомоги, і при якому відсутність негайного медичного втручання може призвести до серйозних порушень функцій організму (в т.ч. стійкій дисфункції будь-якого органу), або до виникнення загрози життю.

Відповідно до додатку № 1 до договору страхування за Програмою страхування «Стандарт», передбачений наступний перелік послуг, що будуть організовані та/або оплачені Застрахованій особі при настанні страхового випадку:

- медичні послуги, в т.ч. швидка медична допомога, невідкладна стаціонарна допомога, невідкладна амбулаторно-поліклінічна допомога, невідкладна стоматологічна допомога;

- транспортні послуги, в т.ч. транспортування за медичними показаннями, репатріація (медична евакуація) з-за кордону;

- сервісні послуги без оплати (інформаційні послуги).

Положеннями пункту 2.8. загальних умов договору страхування визначений порядок дій страхувальника/застрахованої особи при настанні події, що має ознаки страхового випадку: при настанні події, що має ознаки страхового випадку, страхувальник/зстрахована особа зобов`язані негайно, до звернення за медичною або іншою допомогою, зв`язатись з Асистуючою компанією за вказаними у Договорі страхування координатами і повідомити наступну інформацію: номер Договору страхування;

- прізвище та ім`я Страхувальника/Застрахованої особи;

- місце знаходження Страхувальника/Застрахованої особи (країна, місто, контактний телефон);

- докладний опис обставин та характер необхідної допомоги;

- якщо телефонний дзвінок до Асистуючої компанії було здійснено до моменту звернення за медичною допомогою, Асистуюча компанія організує та скоординує надання медичної допомоги та інших послуг, передбачених Договором страхування;

- якщо Страхувальник/Застрахована особа з об`єктивних причин (стан Страхувальника/ Застрахованої особи, відсутність фізичної можливості зателефонувати) не змогла зв`язатися з Асистуючою компанією до надання їй послуг, передбачених Програмою страхування, вона зобов`язана протягом 24-х годин з моменту настання події, що має ознаки страхового випадку, сповістити Асистуючу компанію про її настання та узгодити надання та оплату необхідної послуги.

Згідно з п. 3.5.4.1 Загальних умов Договору страхування Страховик не визнає страховим випадком події, які сталися із Застрахованою особою прямо чи опосередковано пов`язані з лікуванням нервових та психічних захворювань, в т.ч. діагностикою та встановленням причини епілептичних припадків; лікуванням психо-соматичних розладів.

В матеріалах справи наявна переписка позивачки з EnsursaBot з приводу оплати рахунків за лікування, де серед іншого ОСОБА_1 повідомлено про те, що вказане нею захворювання є нервовим захворюванням, а тому понесені на лікування витрати їй потрібно сплатити самостійно (а. с. 15-22).

Зміст вищенаведеного листування відповідає Договору доручення № ІНА 15032023 про надання агентських страхових послуг від 12 березня 2023 року, який укладено між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ТОВ «ЕНШУРІЯ ОПЕРЕЙШНЗ УКРАЇНА», предметом якого є те, що ДОВІРИТЕЛЬ доручає, а ПОВІРЕНИЙ бере на себе зобов`язання від імені, за дорученням та за рахунок ДОВІРИТЕЛЯ виконувати частину його страхової діяльності шляхом надання ПОСЛУГ КЛІЄНТАМ в порядку та на умовах, передбачених цим Договором та ПРОГРАМАМИ СТРАХУВАННЯ. Зокрема, ПОВІРЕНИЙ зобов`язується забезпечити надання ПОСЛУГ КЛІЄНТАМ ДОВІРИТЕЛЯ, в тому числі і забезпечити цілодобову роботу та можливість цілодобового доступу КЛІЄНТІВ до координаційного центру ПОВІРЕНОГО за телефоном: + 38(044)39 000 10, +1 та електронною адресою:care@ensuria.сom та месенджарами Telegram, Viber та Facebook.

Щодо госпіталізації ОСОБА_1 26 серпня 2023 року в Сполучених Штатах Америки до клініки «INOVA», лікарня ФЕЙРФАКС, штат Вірджинія, то про це свідчить Витяг з історії хвороби стаціонарного пацієнта, де позивачка перебувала з 26 серпня 2023 року по 28 серпня 2023 року з діагнозом Транзиторна глобальна амнезія по неврології, про що також надано резюме виписки з ЦНС, інформацію про те, де можна отримати ліки, результати ехокардіограми, виписний лист, нотатки спеціаліста, консультація з неврології IMG, історія хвороби та фізикальне обстеження (а.с. 26-38, документи перекладено агенцією іноземних мов «ІНТЕР»).

08 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про страхове відшкодування до Голови правління ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (а.с. 23-35, 39-51).

Згідно рахунку іноземною мовою, перекладеного на українську, заборгованість ОСОБА_6 перед медичною установою станом на 04 грудня 2023 року складає 11 146,88 доларів США (а.с.41-42).

За змістом рахунку іноземною мовою, перекладеного на українську, заборгованість ОСОБА_6 перед медичною установою станом на 12 вересня 2023 року складає 968,00 доларів США (а.с.43);

Відповідно до рахунку іноземною мовою, перекладеною на українську, заборгованість ОСОБА_6 перед медичною установою станом на 12 вересня 2023 року складає 928,20 доларів США (а.с.44).

Електронними листами медичної установи, підтверджено сплату ОСОБА_7 629,20 доларів США 27 листопада 2023 року (а.с. 45), 928,20 доларів США 08 грудня 2023 року (а.с. 46).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що у договорі сторони погодили, що не визнається страховим випадком події, які сталися із застрахованою особою прямо чи опосередковано пов`язані з лікуванням нервових та психічних захворювань, в т.ч. діагностикою та встановленням причини епілептичних припадків; лікуванням психо-соматичних розладів.

Встановлений ОСОБА_1 діагноз - транзиторна глобальна амнезія по неврології в силу п. 3.5.4.1 Загальних умов договору страхування страховиком не визнається страховим випадком, що сторони договору погодили, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача страхового відшкодування.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення 20 000,00 моральної шкоди, то суд зазначив, що у спірних правовідносинах моральна шкода є похідною вимогою від факту порушення прав та інтересів позивачки. Моральна шкода не може стягуватися сама по собі, не будучи наслідком порушення права чи інтересу позивача. Отож, якщо право, за захистом якого подано позов, не порушено, то і підстав для відшкодування моральної шкоди немає.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У частині першій статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно зі статтею 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Частинами першою, третьою статті 991 ЦК України передбачено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» (тут і далі - у редакції, чинній на виникнення спірних правовідносин) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно із частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно із якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Вимогами частини другої статті 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

У статті 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що одним з обов`язків страховика є при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону (частина друга статті 26 Закону України «Про страхування»).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що 03 липня 2023 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» укладено Договір страхування подорожуючих за кордон № ЕМВ.11788278.

Умови визнання події страховим випадком закріплені в пункті 3.2.1. договору від 03 липня 203 року, відповідно до якого страховим випадком за договором страхування, який укладено між сторонами спору, в частині добровільного страхування медичних витрат вважаються медичні витрати та витрати, що з ними пов`язані, на послуги, що надавались застрахованій особі при раптовому захворюванні та/або нещасному випадку, коли відсутність негайного медичного втручання могла призвести до серйозних порушень функцій організму (в т.ч. стійкій дисфункції якого-небудь органу), або до виникнення загрози життю.

У пункті п. 3.5.4.1 Загальних умов договору страхування, сторони погодили, що страховик не визнає страховим випадком події, які сталися із застрахованою особою прямо чи опосередковано пов`язані з лікуванням нервових та психічних захворювань, в т.ч. діагностикою та встановленням причини епілептичних припадків; лікуванням психо-соматичних розладів.

Матеріалами справи підтверджено, що 26 серпня 2023 року ОСОБА_1 в Сполучених Штатах Америки, була госпіталізована до відділення невідкладної допомоги клініки «INOVA», лікарня ФЕЙРФАКС, штат Вірджинія, про це свідчить Витяг з історії хвороби стаціонарного пацієнта, де позивачка перебувала з 26 серпня 2023 року по 28 серпня 2023 року.

Відповідно до медичної документації, позивачу ОСОБА_1 було встановлено діагноз: транзиторна глобальна амнезія ( а.с.26-38, 41 зворіт), що згідно з Міжнародним класифікатором хвороб та Класифікатора хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2021, Національний класифікатор України, відноситься до нервових захворювань (клас 6 хвороби нервової системи (G00-G99)).

Крім того, згідно Настанови 01084, яка розміщена на сайті Міністерства охорони здоров`я України та є у вільному доступі в мережі Інтернет, Транзиторна глобальна амнезія (ТГА) - це доброякісний епізод втрати пам`яті невідомої етіології, що самостійно проходить протягом 24 годин. Характерною ознакою є неможливість запам`ятовувати нову інформацію та певною мірою згадувати події останніх кількох днів, у той час коли когнітивні функції та свідомість не порушені. Клінічна картина зазвичай очевидна, тому після короткого періоду спостереження подальше обстеження або лікування не проводяться. Діагноз встановлюється клінічно; лабораторні аналізи та нейровізуалізація не дають додаткової інформації. Тим не менше, діагноз легко встановити, тому що ні одне з неврологічних захворювань не має такої симптоматики. Зазвичай пацієнт знаходиться під наглядом в стаціонарі, найчастіше у відділенні екстреної допомоги, доки пам`ять не відновиться.

Встановивши, що встановлений ОСОБА_1 діагноз - транзиторна глобальна амнезія відноситься до нервових захворювань, тому в силу п. 3.5.4.1 Загальних умов договору страхування не є страховим випадком, оскільки у договорі сторони погодили, що не визнається страховим випадком події, які сталися із застрахованою особою прямо чи опосередковано пов`язані з лікуванням нервових та психічних захворювань, в т.ч. діагностикою та встановленням причини епілептичних припадків; лікуванням психо-соматичних розладів, суд першої інстанції, забезпечивши повний та всебічний розгляд справи, надавши оцінку доводам сторін, дослідивши та оцінивши всі докази у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача страхового відшкодування.

Також судом першої інстанції правильно відмовлено щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення 20 000,00 моральної шкоди, оскільки у спірних правовідносинах моральна шкода є похідною вимогою від факту порушення прав та інтересів позивачки. Моральна шкода не може стягуватися сама по собі, не будучи наслідком порушення права чи інтересу позивача. Отож, якщо право, за захистом якого подано позов, не порушено, то і підстав для відшкодування моральної шкоди немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачці був встановлений діагноз: транзиторна глобальна амнезія, який мав раптовий характер і відсутність негайного медичного втручання могла призвести до серйозних порушень функцій організму позивачки, що відповідно до п. 3.2.1. Договору визнається страховим випадком за даним договором страхування, є безпідставними, оскільки як вбачається з Настанови 01084 клінічна картина у хворого зазвичай очевидна, тому після короткого періоду спостереження подальше обстеження або лікування не проводяться. Діагноз встановлюється клінічно; лабораторні аналізи та нейровізуалізація не дають додаткової інформації. Отже, позивач ОСОБА_1 не потребувала негайного медичного втручання з огляду на те, що його відсутність не могла призвести до серйозних порушень функцій організму.

Також не заслуговують на увагу доводи заявника, що позивачу надавалась невідкладна стаціонарна допомога, оскільки також не має доказів, що їй надавалася така допомога, так як з матеріалів справи вбачається, що були проведені тести, які були необхідні для встановлення правильного діагнозу, включаючи МРТ, сканування головного мозку, КТ голови та рентген грудної клітини. Тому її госпіталізували на ніч, щоб пройти всі необхідні дослідження. Після проведення всіх досліджень її залишили на ніч для подальшого спостереження протягом 48 годин, і було встановлено, що її діагноз - транзиторна глобальна амнезія і подальшого лікування вона не потребувала, оскільки це тимчасовий стан, викликаний сильним стресом (а.с.40 зворіт).

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним у позовній заяві, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Притула Оксана Богданівна, слід залишити без задоволення, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2025 року, залишити без змін.

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційній інстанції покласти на заявника в межах нею понесених, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.35, 259, 374, 375, 381, 382, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Притула Оксана Богданівна - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2025 року - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційній інстанції покласти на ОСОБА_1 в межах нею понесених сум.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлений виготовлено 15 вересня 2025 року.

Головуючий Н. М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

М.В. Хома