_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2474/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

за участю секретаря судового засідання - Тіщенка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2025 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 10.04.2025 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, через канцелярію суду надала заяву, якою змінила предмет позовних вимог та просила стягнути аліменти на користь малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., та просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду представником відповідача адвокатом Бец Н.А. надано заяву про визнання позовних вимог в розмірі 4000 грн. та проведення розгляду справи за відсутності відповідача та представника.

Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті, за відсутності сторін належним чином повідомлених.

Суд, дослідивши матеріали справи,приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що з грудня 2017 року по серпень 2020 року ОСОБА_1 перебувала в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Від даних стосунків у сторін народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого 13.02.2018 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 242, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . /а.с.8/

Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України).

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., про які просить позивачка, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 02.07.2024 року . Згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Тому, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Позивачем у позові заявлено вимогу щодо негайного виконання рішення, що не суперечить ч.1 ст.430 ЦПК України, якою суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, тому вказана вимога підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191, 192 СК України,ст.ст. 12, 81, 211, 258-259,263-265, 273, 274-279,354,430ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 4000 /чотири тисячі/ гривень з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.03.2025 року до моменту досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ гривень 20 копійок.

Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 23.09.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко