441/41/25 2/441/347/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24.09.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої, судді - Ференц О.І.,

за участі секретаря судового засідання - Сороки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області за участю в режимі відеоконференції представника відповідача ОСОБА_1 за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» (), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Городоцький відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з майна

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна померлого ОСОБА_3 , з тих підстав, що її батько був боржником у виконавчому провадженні № 543440004 з виконання судового наказу № 441/505/17, виданого 30.05.2017 Городоцьким районним судом Львівської області про стягнення з нього в користь Регіональної філії «Львівська залізниця» заборгованості в розмірі 2093 грн. та судового збору в розмірі 800 грн. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона є його спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Однак нотаріусом відмовлено їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на належну батькові частку у квартирі АДРЕСА_1 , оскільки усе належне батькові майно перебуває під арештом. Листом від 24.09.2024 в.о. начальника Городоцького ВДВС у Львівському районі Львівської області ЗМУ Міністерства Юстиції повідомила, що виконавчих проваджень, у яких боржником є ОСОБА_3 , на виконанні у відділі немає, згідно даних АСВП на виконанні перебувало виконавче провадження № 543440004 з примусового виконання судового наказу № 441/505/17, виданого 30.05.2017 Городоцьким районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь Регіональної філії «Львівська залізниця» заборгованості в розмірі 2093 грн. та судового збору в розмірі 800 грн., однак 19.12.2017 в межах ВП № 54340004 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. На її думку арешт майна та наявність запису в реєстрі обмежують її законні права та обов`язки як спадкоємця цього майна, внаслідок чого вона позбавляється в повному обсязі права користуватися та розпоряджатися таким майном на власний розсуд, а тому просить суд постановити рішення, яким усунути порушення її прав шляхом зняття арешту з нерухомого майна, яке належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі з квартири АДРЕСА_1 .

09.01.2025 ухвалою суду справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.03.2025 року замінено відповідача у справі з Городоцького ВДВС у Львівському районі Львівської області ЗМУМЮ на Регіональну філію «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця».

У відзиві на позовну заяву представниця відповідача зазначила, що позивач, оскільки не є стороною виконавчого провадження, з урахуванням практики Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.06.2023 у справі № 208/9810/21, повинна була звернутися до суду з позовом, в якому передусім ставиться питання про підтвердження її права власності на арештоване майно, а потім про зняття арешту. Ознайомившись з матеріалами справи, товариство підтверджує добровільне виконання рішення суду позивачем, а саме судового наказу Городоцького районного суду Львівської області № 441/505/17 від 20.04.2017, що було підставою відкриття виконавчих проваджень № 58347459 та 54340004, а відтак і накладенню арешту на майно. Листом № 87-ю від 14.05.2025 року товариство повідомило начальника Городоцького ВДВС у Львівському районі Львівської області про добровільне виконання рішення суду поза межами ВП. Зважаючи на викладене та беручи до уваги практику ВС вважають, що позивачем невірно обрано спосіб захисту, оскільки незняття ДВС арешту з майна боржника у виконавчому провадженні саме за обставин цієї справи є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала поданий відзив, просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно Договору купівлі-продажу квартири № 11 від 26.10.1999, посвідченого державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Богаченко О.І., ОСОБА_3 та ОСОБА_2 купили квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8).

Постановою державного виконавця Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Копитко М.І. від 19.12.2017 в рамках ВП № 54340004 з виконання судового наказу № 441/507/17, виданого 30.05.2017 Городоцьким районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь в користь Регіональної філії «Львівська залізниця» заборгованості в розмірі 2093 грн. та судового збору в розмірі 800 грн, накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_3 (а.с.10, 12).

Постановою державного виконавця Городоцького районного відділу ….

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Листом № 9114 від 24.09.2024 в.о. начальника Городоцького відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Миколайчук Б.В. повідомила, що виконавчих проваджень, у яких боржником є ОСОБА_3 , на виконанні у відділі станом на 24.09.2024 не перебуває, згідно даних АСВП на виконанні перебувало виконавче провадження № 543440004 з примусового виконання судового наказу № 441/505/17, виданого 30.05.2017 Городоцьким районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь Регіональної філії «Львівська залізниця» заборгованості в розмірі 2093 грн. та судового збору в розмірі 800 грн., однак 19.12.2017 в межах ВП № 54340004 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.12, 78).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Вегери Н.Б. № 212/02-14 від 11.09.2024 станом на цю дату ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 (а.с.14).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача фактично визнала, що позивачем добровільно виконано рішення суду - судовий наказ № 441/505/17, виданий Городоцьким районним судом Львівської області 20.04.2017 року.

За таких обставин має місце необґрунтоване обмеження прав на спадкове майно ОСОБА_2 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218, частини 5 ст. 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Отже, звернувшись до нотаріуса та прийнявши у визначеному законом порядку спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , його донька ОСОБА_2 , набула права на спадщину. Водночас, якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «При виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

З матеріалів справи вбачається, що на даний час відсутні будь-які стягнення за виконавчими документами з ОСОБА_3 . У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Отже, як було встановлено судом, батько позивачки мав невиконані зобов`язання перед позивачем, однак виконавчий лист був повернутий стягувачу ще в 2017 році, на сьогодні відсутні будь-які виконавчі провадження за участю як боржника ОСОБА_3 , відтак підстав знаходження належного йому нерухомого майна під забороною відчуження немає.

Арешт, накладений на майно, порушує права позивача як спадкоємця майна ОСОБА_3 .. При цьому суд вважає, що незаявлення позивачем вимоги про визнання за нею права власності на майно, на яке накладено арешт, не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки таке своє право позивач може безперешкодно оформити в нотаріальному порядку після скасування арешту майна, відсутність зареєстрованого права власності на частку у квартирі не позбавляє можливості звернутися з таким позовом в суд, адже спадкове майно належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Арешт майна має тимчасовий характер і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується розгляд справи.

Утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом припинення обтяження речових прав на нерухоме майно.

Отже, наявність накладеного обтяження порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

Керуючись ст. 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Скасувати арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 , який накладений згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38828553 від 19.12.2017 Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, номер запису про обтяження 24029694.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ференц О.І.