Справа № 346/1705/25
Провадження № 2/346/1757/25
12 вересня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі головуючого судді Калинюка О.П.
з участю секретаря Насадик В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що заочним рішенням вказаного суду від 16.05.2019 року шлюб між сторонами розірвано.
Заочним рішенням цього ж суду від 13.03.2020 року ухвалено стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1 800 грн. щомісячно,
На підставі виконавчого листа № 346/122/20 від 17.08.2020 року постановою державного виконавця Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лілії Лазановської 24.02.2025 року відкрито виконавче провадження № 77288679.
Однак, відповідачка протягом тривалого часу ухиляється від сплати аліментів, продовжує не виконувати рішення суду про стягнення аліментів, заборгованість по сплаті яких станом на 01.01.2025 року складає 145 650 грн. Таким чином, відповідачка з моменту стягнення аліментів не здійснила жодної сплати цих платежів на користь повнолітнього сина сторін.
Позивачем визначено пеню за прострочення сплати аліментів, і ця пеня становить 1 004 292 грн., яка перевищує 100% розміру зазначеної суми заборгованості по аліментах. Тому він вважає, що пеню слід стягнути в розмірі суми вказаної заборгованості.
Отже, оскільки відповідачка вчасно не виконує обов?язку по сплаті аліментів в повному обсязі, то позивач просить стягнути з відповідачки неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 145 650 грн.
Позивач в судове засідання не з`явився, 23.06.2025 року подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги (а. с. 42).
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причин своїх неявок відповідачка суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подалаа відзив на позов.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до даних свідоцтва про народження серії « НОМЕР_1 (актовий запис № 44 від 29.01.2002 року), виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області 29.01.2002 року, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4).
Згідно із заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.05.2019 року, ухваленим у справі № 346/368/19, шлюб між сторонами, який зареєстровано 14.12.1985 року, розірвано (а. с. 5).
Відповідно до заочного рішення вказаного суду від 13.03.2020 року, ухваленого у справі № 346/112/20, вирішено стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання зазначеного повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1 800 грн. щомісячно (а. с. 6).
У відповідності до постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної вказаною державним виконавцем 24.02.2025 року, на підставі виконавчого листа № 346/112/20, виданого зазначеним судом 17.08.2020 року, відкрито виконавче провадження № 77288679 (а. с. 8).
Згідно з даними розрахунку старшого державного виконавця вказаного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 по вказаному виконавчому провадженню заборгованість відповідачки по сплаті аліментів станом на 01.01.2025 року складала 145 650 грн. (а. с. 7, 8).
Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно з положеннями ч.1 ст.196 цього Кодексу у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).
В постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року, винесеній у справі №572/1762/15-ц, зазначено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:
p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn),де:
p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Судом встановлено, що позивачем вірно проведено розрахунок пені з врахуванням кожної суми щомісячного платежу шляхом множення суми платежу за місяць на кількість прострочених днів місяця та на 1 відсоток суми боргу. Отже, загальний розмір пені за вказаний період складає 1 004 292 грн.
Оскільки відповідачка всупереч вимогам ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України не надала належних та допустимих доказів відсутності її вини щодо несплати аліментів у повному обсязі, суд вбачає наявність підстав для стягнення пені.
Водночас, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 19.01.2022 року, винесеній у справі № 711/679/21, вказав, що оскільки пеня змінна величина, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі якщо позивач з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.
З урахуванням того, що заборгованість відповідачки перед позивачем зі сплати аліментів у межах вищевказаного виконавчого провадження становить 145 650 грн., з неї підлягає стягненню пеня (неустойка) в зазначеній сумі.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка.
На підставі наведеного, ст.ст. 150, 199, 196 СК України, керуючись ст. ст. 141, 223, 263-265, 268, 273, 280-289, 352-355 ЦПК України, суд

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, присуджених рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.03.2020 року, на утримання повнолітнього сина сторін, який продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 10.01.2020 року по 31.12.2024 року включно в загальному розмірі 145 650 (сто сорок п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 17.09.2025 року.
Суддя: Калинюк О. П.