Ухвала

18 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 450/177/24

провадження № 61-11810ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу та уточнену касаційну скаргу адвоката Барбадин-Костенюк Наталії Михайлівни як представника ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2024 року, додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2025 року адвокат Барбадин-Костенюк Н. М. як представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу (вх. 28879/1/220-25 від 17.09.2025) на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2024 року, додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 липня 2025 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Також, 16 вересня 2025 року адвокат Барбадин-Костенюк Н. М. як представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу (вх. 28879/2/220-25 від 17.09.2025) на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2024 року, додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 липня 2025 року, яка подана на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13 серпня 2025 року (провадження № 61-10411ск25).

Разом із цим, адвокат Барбадин-Костенюк Н. М. як представник ОСОБА_1 звернулася з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, яке мотивовано тим, що вперше з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення вона звернулася 01 серпня 2025 року, проте ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а 01 вересня 2025 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу повернуто заявнику.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання свідчать, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Разом із цим, подані касаційна скарга та уточнена касаційна скарга не можуть бути прийняті до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі має бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку оскарження судових рішень з підстав невідповідності висновків суду постанові Верховного Суду, що не була врахована в оскаржуваному судовому рішенні або у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному у постанові Верховного Суду, у касаційній скарзі, крім відповідної постанови Верховного Суду, повинно бути зазначено відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтування і мотивування такої підстави.

Зазначаючи у касаційній скарзі підставою касаційного оскарження судових рішень відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно вказувати щодо питання застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

У випадку оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України з посиланням на частину першу статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини першої статті 411 ЦПК України, який є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.

У випадку оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України з посиланням на частину третю статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини третьої статті 411 ЦПК України, з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.

В касаційній скарзі (вх. 28879/1/220-25 від 17.09.2025) адвокат Барбадин-Костенюк Н. М. як представник ОСОБА_1 зазначає постанови Верховного Суду, проте в порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, не вказує підстав касаційного оскарження судових рішень.

Верховний Суд роз`яснює заявнику, що коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки за приписами частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що зазначення заявником підстав касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для розгляду касаційної скарги.

Виконання наведених вимог необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.

Разом із цим, в уточненій касаційній скарзі (вх. 28879/2/220-25 від 17.09.2025) адвокат Барбадин-Костенюк Н. М. як представник ОСОБА_1 у порушення пункту 7 частини другої статті 392 ЦПК України не зазначає переліку письмових матеріалів, що додаються до скарги.

Ураховуючи наведене, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги та уточненої касаційної скарги, заявнику необхідно надіслати на адресу суду одну узгоджену касаційну скаргу, яка має бути оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, та в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування; надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи з урахуванням пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката Барбадин-Костенюк Наталії Михайлівни як представника ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2024 року, додаткового рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 07 липня 2025 року задовольнити.

Поновити адвокату Барбадин-Костенюк Наталії Михайлівну як представнику ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2024 року, додаткового рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 07 липня 2025 року.

Касаційну скаргу та уточнену касаційну скаргу адвоката Барбадин-Костенюк Наталії Михайлівни як представника ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2024 року, додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 липня 2025 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев