ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9140/25 Справа № 201/9048/25 Суддя у 1-й інстанції - Покопцева Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соборного районного суду м.Дніпра від 24 липня 2025 року про передачу справи за підсудністю, у складі судді Покопцевої Д.О., у справі № 201/9048/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи Інститут гастроентерології Національної академії медичних наук України про витребування інформації,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Соборного районного суду м.Дніпра від 24 липня 2025 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи Інститут гастроентерології Національної академії медичних наук України про витребування інформації вирішено передати на розгляд до Індустріального районного суду міста Дніпра, на підставі п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що даний позов пред`явлений позивачем на предмет надання їй інформації стосовно складових заробітної плати позивача, що нараховується відповідачем, а тому не є трудовим спором, щоб надавало можливість позивачеві звертатись до суду за своїм місцем знаходження, використовуючи альтернативну підсудність.

На підставі цього, суд першої інстанції вважав, що даний позов належить розглядати за правилами загальної підсудності, тому позов ОСОБА_1 не підсудний Соборному районному суду м. Дніпра, оскільки місцезнаходження відповідача, в силу ч.2 ст. 27 ЦПК України, територіально не знаходиться у Соборному районі м. Дніпра, а знаходиться на території Індустріального району м. Дніпра, що належить розглядати Індустріальним районним судом м. Дніпра, та що є підставою для передачі за підсудністю до цього суду.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано факту виникнення даної позовної заяви з підстав суперечки між позивачем та відповідачем щодо отримання позивачем неповної інформації про складові її заробітної плати, що, на думку скаржника, є трудовим спором, адже відповідач є її роботодавцем та з яким вона знаходиться у трудових відносинах. Суд першої інстанції, на думку скаржника, не вправі вказувати позивачеві, до якого суду належить звертатись, тим більше, переправляти матеріали справи до іншого суду за місцем реєстрації відповідача.

Згідно із частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідач, не скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, відзиву на апеляційну скаргу не подавав, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзивів на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, позивач просить у цьому позові витребувати у відповідача та надати їй належним чином завірену інформацію з 1992 року по теперішній час (помісячно та по рокам) про нараховану їй заробітну плату та усі складові, які її обумовили, та відрахування з неї, вказавши: місяць та рік, посада, тарифний розряд, призначений посадовий оклад позивачу (помісячно та по рокам), якщо тарифний оклад змінювався протягом місяця, то відобразити це; нараховані відповідачем кошти (у грв) помісячно та по рокам, а саме посадовий оклад та доплати/надбавки з розшифровкою (за науковий ступень кандидата медичних наук, стаж наукової роботи, вчене звання старший науковий співробітник, за знання та використання однієї іноземної мови у роботі та ін), вказавши % та суму (у грв) за кожну надбавку/доплату окремо; вказати помісячно та по рокам, яку кількість годин та днів відпрацював позивач., а також (якщо були) кількість днів лікарняних з вказанням конкретних дат (початок і кінець), кількість днів відпусток та їх характер (щорічна відпустка, відпустка без збереження заробітної плати, оплачувана відпустка в зв?язку з ювілеем (за колдоговором), відпустка за інвалідністю - з вказанням конкретних дат, оплачуваної відпустки в зв?язку зі смертю матері/батька/дружини (за колдоговором та ін), вказати кількість днів нараховувалася компенсація за невикористану відпустку та за яким наказом (при умові, що така компенсація була), вказати кількість днів відпустки без збереження заробітної плати; окремо надати витяги з наказів, про надання позивачу кількості днів відпустки (з вказанням дат), компенсації з вказанням за яку кількість днів невикористаної відпустки, кількість днів відпустки без збереження заробітної плати (з вказанням дат), а також про зменшення кількості відпрацьованих годин за заявою позивача; розмір премій (у грв), якщо були, вказавши місяць виплати та їх характер (річні, щомісячні, квартальні, компенсаційні, до ювілею тощо), заробітну плату за сумісництвом (у грв) в установі відповідача, повністю розписавши з чого вона складалася посадовий оклад та будь-які надбавки за сумісництвом, які нараховувалися позивачу, а також вказати доплати за святкові дні, за нічний час з 10-00 до 6-00 ранку тощо; суми матеріальної допомоги (у грв) помісячно і по рокам, вказавши інформацію окремо по різним категоріям (на оздоровлення до щорічної відпустки, через смерть рідних, тощо), % та суми відрахувань та суму (грв з вказанням кожного обов?язкового відрахування (наприклад, ЕСВ, пенсійний фонд), інші утримання з заробітної плати розмір авансу за місяць (грв) помісячно та по рокам, розмір виплаченої заробітної плати (у другу половину місяця) у грв помісячно та по рокам, розмір індексації заробітної плати.

Вважаючи, що між сторонами виник трудовий спір, звернулася до Соборного районного суду міста Дніпра за правилами альтернативної підсудності.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що вирішення питання, що підіймає позивач у своєму позові, регулюється нормами Закону України «Про захист персональних даних» та ніяк не є трудовим спором, в розумінні норм КЗпП, щоб надавало можливість позивачеві звертатись до суду за правилами альтернативної підсудності, тобто, за місцем знаходження позивача. Відтак, на дану справу не поширюються правила підсудності, передбачені ч.1 ст.28 ЦПК України.

Доводи скаржника не містять обґрунтувань щодо наявності у неї у цій справі трудового спору з відповідачем, що за своєю правовою природою є неврегульованими розбіжностями з питань застосування трудового законодавства (та інших нормативних правових актів), які виникають між працівником і власником підприємства (установи, організації) або уповноваженим органом.

Натомість, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач у своєму позові чітко зазначає про те, що бажає отримати персональну інформацію стосовно себе та складових її заробітної плати, зверталася з цим питанням до відповідача із відповідними заявами як самостійно, так і через представників, але таку інформацію не отримала.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, який не спростований скаржник жодним доказом, що дана справа не є трудовим спором та не може розглядатись за правилами альтернативної підсудності за вибором позивача, в розумінні ч.1 ст. 28 ЦПК України.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Судом першої інстанції вірно встановлено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про що зазначено у відповіді №1598363 від 23 липня 2025 року, що місцезнаходженням відповідача є АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної юрисдикції Соборного районного суду м. Дніпра, а відноситься до територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Дніпра, враховуючи його місцезнаходження на території Індустріального району м. Дніпра, відтак, справу слід передати за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпра.

Ухвалюючи про передачу справи за підсудністю за місцем знаходження відповідача за загальним правилом ст. 27 ЦПК України, суд першої інстанції вірно визначив предмет спору та вірно вказав, що позов не належить до категорії позовів, що виникають з трудових правовідносин, а тому і звернення за місцем знаходження позивача з даним позовом в порядку положень ч.1 ст.28 ЦПК України за правилами альтернативноїї підсудності виключається, з чим погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що суд першої інстанції вірно встановив предмет спору, який не відноситься до справ, що виникли з трудових правовідносин, а спір виник з підстав ненадання відповідачем позивачеві інформації її персональних даних та інформації щодо складових нарахованої їй заробітної плати відповідачем, що регулюється положеннями ЗУ Про захист персональних даних, а тому і застосування положень КЗпП, а, відтак, і ч.1 ст. 28 ЦПК України є неможливим.

З таких обставин, доводи скаржника про застосування підсудності на її вибір в визначенні підсудності у даній справі є безпідставними та не відповідають нормам процесуального характеру, передбаченого ЦПК України.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки встановленого судом першої інстанції предмету спору, чому дана належна правова оцінка, і незгоди з висновками суду першої інстанції, тому підстави для застосування колегією суддів положень ст. 379 ЦПК України відсутні.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена без порушень норм процесуального права, тому вона підлягає залишенню без змін на підставі ст. 375 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Соборного районного суду м.Дніпра від 24 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна