ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7798/25 Справа № 199/27/25 Суддя у 1-й інстанції - РУДЕНКО В. В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

- за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП»,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 20 травня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

02.01.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 33112,97 грн.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 18 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №1386153 від 18.04.2024 року.

04 вересня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» укладено договір факторингу №04092024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема, за договором №1386153 від 18.04.2024 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП».

Відповідно до п. 1.2 договору відповідач отримав кредит у розмірі 7400 грн.

Відповідач не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та штрафами відповідно до умов кредитного договору, у зв`язку з чим заборгованість за кредитним договором №1386153 від 18.04.2024 станом на 04.09.2024 становить 33112,97 грн., яка складається з: 7400, 00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 396,00 грн. заборгованість за комісією за надання кредиту; 4900,00 грн. заборгованість за несплату штрафів; 20416,97 грн. заборгованість за нарахованими процентами.

У зв`язку з зазначеним ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» просить суд стягнути з відповідачки зазначену вище заборгованість за кредитним договором №1386153 від 18.04.2024 та судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн., та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 20 травня 2025 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованість за договором про споживчий кредит № 1386153 від 18.04.2024 року в розмірі 12 988,20 грн., що складається з: 7400,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4900,00 грн. заборгованість за несплату штрафів; 688,20 грн. заборгованість за нарахованими процентами , а також 2422,40 грн. судових витрат по сплаті судового збору, 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 17410 (сімнадцять тисяч чотириста десять) гривень 60 копійок.

В іншій частині позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

18.06.2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 20 травня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що суд неправомірно встановив максимальний розмір процентної ставки, а також строк протягом якого позивач мав право нараховувати проценти, через що відмовив у задоволенні частини позовних вимог щодо стягнення з відповідачки на користь позивача нарахованих процентів у розмірі 19728,77 грн.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 33112,97 грн., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

18.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 1386153 від 18.04.2024 року.

Згідно п. 1.2. Договору відповідач отримав кредит у розмірі 7400,00 гривень.

У п. 1.3. Договору вказано, що Кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів, з 18.04.2024. Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів.

Згідно п. 1.4. договору остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом. 29.03.2025 (дата остаточного погашення заборгованості).

Згідно з п. 1.5. договору Загальні витрати Позичальника за кредитом складають 47491,35 грн. Денна процентна ставка складає: (47491,35 грн. / 7400 грн.) / 345 днів * 100% = 1.86%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 59585,50 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника складає 54891,35 грн.

У п. 1.5.1. договору Комісія за надання кредиту: 414.00 грн., яка нараховується за ставкою 5,75 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Сума комісії може складати менш ніж 5,75 відсотків від суми кредиту, якщо внаслідок поділу цієї суми на кількість розрахункових періодів/кількість платежів згідно графіку платежів, утворюється не ціле число (дріб).

Згідно п. 1.5.2. Договору Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 255,50 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом.

Згідно 1.5.3. Договору Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 876.00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Нараховані згідно п.1.5.2 та 1.5.3 Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть: 47077,35 грн.

Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .

Факт перерахування коштів підтверджується довідкою за вихідним номером № 7/6642 від 17.12.2024 року, з якого вбачається, що ТОВ "ФК "НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ" перерахувало на користь ОСОБА_1 на картку НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 7400,00 грн., з призначенням платежу: Кошти згідно договору 1386153.

Таким чином, Кредитний договір номер 1386153 був підписаний 18.04.2024 року о 14:05 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора 144950 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://pango.com.ua.

Відповідач умови договору не виконав та у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Договором № 1386153 від 18.04.2024 р. станом на 04.09.2024 року становить 33112,97 грн., яка складається з: 7400,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 396,00 грн. заборгованість за комісією за надання кредиту; 4900,00 грн. заборгованість за несплату штрафів; 20416,97 грн. заборгованість за нарахованими процентами.

04.09.2024 р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ. ЕН. ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» було укладено Договір факторингу № 04092024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за Договором № 2740120 від 17.04.2024 року перейшло до ТОВ Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП».

Відповідно до акту прийому передачі Документів за Договором Факторингу №04092024 від 04.09.2024 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача.

Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача по тілу кредиту за кредитним договором № 1386153 7400,00 грн., заборгованість по несплаті штрафів становить 4900,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Що стосується вимог про стягнення з відповідача заборгованості по процентам.

Відповідно до п.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

За змістом пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» положення ч.5 ст.8 вказаного Закону щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводиться в дію поетапно, а саме протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Так протягом перших 120 днів установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5%, протягом наступних 120 днів - 1,5%.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Тобто, відповідно до положень ч.7 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції Закону № 3498-IX продовження строку користування кредитом може здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору.

Ураховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що він набрав чинності 24.12.2023 року, суд вважає за необхідне здійснити перерахунок заборгованості по процентам наступним чином: за кредитним договором № 1386153, де сума кредиту становить 7400,00 грн., кредит надано строком на 345 днів, процентна ставка становить 1,86 % в день та застосовується у межах строку кредиту договору, сума заборгованості по відсоткам становить 688,20 грн. (з 18.04.2024 року по 22.04.2024 року), однак суд вважає за необхідне відмовити позивачу щодо стягнення заборгованості по процентам з 23.04.2024 року, оскільки кредитний договір був укладений вже після набрання чинності вказаного Закону, а отже позивач мав нараховувати відповідачу проценту ставку відповідно п.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому умови укладеного між сторонами договору щодо розміру денної процентної ставки є нікчемними.

Крім того, не є правомірною вимога позивача про стягнення з відповідача комісії в розмірі 396,00 грн. за кредитним договором № 1386153, оскільки у Постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 установлено, що позивачем нараховано відповідачеві до сплати комісію за підготовку, організацію на надання фінансової послуги, проте не зазначено яке саме дії позивача входять до таких дій, , - підстав для задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача комісії за договором суд не вбачає.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки ці висновки ґрунтуються на ретельному аналізу доказів, що є у матеріалах цивільної справи.

Доводи викладені в апеляційній скарзі спростовуються наступним.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача по тілу кредиту за кредитним договором № 1386153 7400,00 грн., заборгованість по несплаті штрафів становить 4900,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Що стосується вимог про стягнення з відповідача заборгованості по процентам.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно здійснив перерахунок заборгованості по процентам наступним чином: за кредитним договором № 1386153, де сума кредиту становить 7400,00 грн., кредит надано строком на 345 днів, процентна ставка становить 1,86 % в день та застосовується у межах строку кредиту договору, сума заборгованості по відсоткам становить 688,20 грн. (з 18.04.2024 року по 22.04.2024 року).

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП»залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 20 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: