Гребінківський районний суд Полтавської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 539/4257/25
У Х В А Л А

Іменем України

24.09.2025 м. Гребінка

24 вересня 2025 року суддя Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківський М.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування в особі Лубенської військової адміністрації Полтавської області, Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про усиновлення,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з вказаною заявою, якою просить суд:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Чайківщина, Лубенського (Оржицького) району, рнокпп: НОМЕР_1 , усиновлювачем малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного 03.03.2017 року №29, складеного Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, а саме: виключити відомості про батька дитини ОСОБА_4 , та в графі «відомості про батька» вказати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець села Чайківщина, Лубенського (Оржицького) району; в графі «по батькові» змінити « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; змінити в графі «Прізвище» « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 »;

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 25.02.2015 року №18, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області, а саме: виключити відомості про батька дитини ОСОБА_3 , та в графі «відомості про батька» вказати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець села Чайківщина, Лубенського (Оржицького) району; в графі «по батькові» змінити « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; змінити в графі «Прізвище» « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

03.09.2025 року ухвалою судді Лубенського районного суду Полтавської області дану заяву про усиновлення направлено до Гребінківського районного суду Полтавської області за підсудністю.

23 вересня 2025 року вказана цивільна справа надійшла до Гребінківського районного суду Полтавської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Гребінківського районного суду Полтавської області від 23.09.2025 року вказану справу визначено для розгляду судді Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківському М.О.

Суддя перевіривши заяву, дослідивши додані до неї документи встановив таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Під час розгляду справ окремого провадження суд у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходи щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про усиновлення.

Згідно з ч.4 ст.293 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Глава 5 Розділу ІV ЦПК України встановлює особливості розгляду судом справ про усиновлення. Статтею 310 ЦПК України передбачена спеціальна підсудність заяви про усиновлення дитини - суду за місцем проживання дитини.

При цьому, дана стаття, вживаючи поняття «за місцем проживання», не містить вказівки на те, що таке місце проживання має бути зареєстрованим (як наприклад, таку вказівку має ст.27 ЦПК України, що визначає загальну підсудність спору).

В поданій до суду заяві, адресою проживання своєї сім`ї (себе, своєї дружини, а також дітей яких бажає усиновити) заявник вказує: АДРЕСА_1 , де він зареєстрований, про що свідчить відмітка в паспорті гр. України (а.с.21)

Крім того, як слідує з доданих до заяви документів та матеріалів, місцем фактичного проживання дітей дійсно є: АДРЕСА_1 , що підтверджується: актом обстеження умов проживання (а.с.16); висновком служби у справах дітей Оржицької селищної ради Лубенського району про доцільність усиновлення (а.с.24); довідкою виконавчого комітету Оржицької селищної ради Лубенського району від 16.06.2025 року (а.с.36).

Водночас, зареєстроване місце проживання дітей: АДРЕСА_2 , про що свідчать витяги з реєстру територіальної громади від 01.09.2025 року (а.с.35, зворот).

Для вирішення питання підсудності справи про усиновлення дитини місце її проживання необхідно визначати з урахуванням відповідних положень Цивільного і Сімейного кодексів України та інших нормативно-правових актів, які регулюють такі правовідносини.

Так, усиновлення дитини відбувається за порядком, визначеним законодавством України, відповідно до Сімейного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 р. N 905, якою затверджено Порядок провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей (див.п.91). Рішення про усиновлення постановляє суд за місцем постійного проживання (перебування) дитини.

Водночас цивільний процесуальний закон установлює загальне правило, відповідно до якого позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 27 ЦПК України).

Виключення з цього правила визначають норми статей 28-30 ЦПК України, проте таких виключень для справ про усиновлення законодавець не передбачив.

Згідно зі ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Реєстрація місця проживання (перебування) особи це - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Таким чином, судом встановлено, що заявник, його дружина та діти, яких планується усиновити фактично проживають за адрсеою: АДРЕСА_1 .

Оскільки згідно наявної в матеріалах справи інформації та поданих доказів, фактичним місцем проживання/перебування дітей, яких бажає усиновити заявник є с. Чайковщина Лубенського району Полтавської області, що відповідно, відноситься до юрисдикції Лубенського районного суду Полтавської області.

За таких обставин, дана заява не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Гребінківського районного суду Полтавської області, а належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Лубенського районного суду Полтавської області, у зв`язку з чим помилково була передана за підсудністю на розгляд до Гребінківського районного суду Полтавської області.

Стаття 32 ЦПК України встановлює, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Разом з тим, як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Поняття «належний суд» включає в себе дві складові: суд як орган судової системи та суд як суддя чи декілька суддів, що становлять його склад. Тобто, належний суд у розумінні належного судового органу може бути позначений поняттям «компетентний суд», що використовується у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, чи поняттям "повноважний суд", що застосовується Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Враховуючи те, що поняття «компетенція» є більш широким, доцільнішим є використання терміну «компетентний суд», під яким розуміється суд, наділений компетенцією розглянути ту чи іншу справу, яка підсудна даному суду, відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, компетентний суд є не окремим абстрактним поняттям, а набуває свого значення лише стосовно розгляду та вирішення певної справи чи категорії справ, підсудних цьому судові, саме тих справ, на які поширюється юрисдикція цього суду. Отже, компетентним судом є орган судової системи держави, наділений компетенцією здійснювати правосуддя (юрисдикцією) у справах, що відповідно до закону йому підсудні. Відповідно правом особи на компетентний суд є її нічим не обмежене та безумовне право звернутися до того суду судової системи держави, який наділений відповідною компетенцією щодо розгляду підсудної йому справи.

Системний аналіз наведеного свідчить про те, що розгляд справи судом з порушенням правил підсудності свідчить про те, що справа розглянута некомпетентним (неповноважним) судом.

Розгляд і вирішення справи неповноважним судом є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення (пункт 1 частини 3 статті 376 ЦПК України), а дотримання правил підсудності розгляду справи є однією з складових законності судового рішення.

Тобто розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону.

Також, судом враховано, що розгляд справи з порушенням правил щодо юрисдикції суду, згідно п. п. а) п. 1) ч. 1 ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» може бути підставою дисциплінарної відповідальності судді.

З урахуванням наведених положень процесуального закону, а також те, що справа не підсудна Гребінківському районному суду Полтавської області, направлення даної справи з Лубенського районного суду Полтавської області до Гребінківського районного суду Полтавської області здійснено без дотримання вимог ст. 31, 310 ЦПК України, що порушує права учасників справи на справедливий суд, гарантовані національним законодавством та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та фактично створюють умови, за якими необхідно судом, якому передано справу проводити її розгляд з порушенням правил підсудності, визначених ЦПК України, що не усуває можливих наслідків, передбачених ст. 378 ЦПК України, суддя приходить до висновку про необхідність повернення заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування в особі Лубенської військової адміністрації Полтавської області, Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про усиновлення на розгляд до Лубенського районного суду Полтавської області.

Керуючись ст. 31, 310 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування в особі Лубенської військової адміністрації Полтавської області, Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про усиновлення - повернути до Лубенського районного суду Полтавської області.

Копію ухвали направити заявнику та його представнику.

Ухвала суду самостійному апеляційному оскарженню не підлягає.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/sud1605.

Суддя М. О. Вітківський