Справа № 159/5937/23
Провадження № 2/159/29/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Шишиліна О.Г. за участі секретаря Сабецької К.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою від 04.11.2024р. закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті на 04 грудня 2024 року. Також встановлено порядок з`ясування обставин по справі та дослідження доказів в такому порядку - дослідити письмові докази, що долучені до справи, допитати свідків.

Чергове судове засідання по справі було призначено на 17.09.2025 року в якому згідно визначеного порядку належить допитати свідків позивача ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , забезпечення явки яких покладено на позивача.

У судове засідання свідки не з`явилися, позивач повідомив суд, що свідки хворіють і завершити судовий розгляд без їх допиту він заперечує.

Крім того, в судовому засіданні позивач оголосив письмову заяву про відвід головуючому судді у справі з підстави, що головуючий за своїм внутрішнім переконанням вже впевнений, що ніякі докази не можуть його переконати у доведенні обставин справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заяву про відвід.

Представник відповідача заперечував проти задоволення відводу, за суттю вважає доводи викладені в заяві позивача надуманими.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.2-ч.4 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява надійшла безпосередньо у судовому засіданні, питання про відвід судді належить вирішити судом, що розглядає справу.

Підстави відводу судді визначено ст.36, 37 ЦПК України.

Позивач не посилається на обставини визначені ст. 37 ЦПК України.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Натомість як зазначено в ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як слідує із заяви про відвід підставою вважає переконання судді у доведенні обставин справи.

Згідно ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як зазначив ЄСПЛ в п.28-32 Рішення від 15.07.2010р. у справі "Газета "Україна-Центр" проти України" існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", від 10 червня 1996 року, п. 38). У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", п. 43). У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії", від 7 серпня 1996 року, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996-III).

Як слідує із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Натомість ч.4, ч.5 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На суд покладено обов`язок зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно ст.214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи. У разі виникнення заперечень у будь-кого з учасників справи, а також свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів щодо дій головуючого ці заперечення заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу.

Натомість сторона позивача під час судового розгляду заперечень, щодо дій головуючого не подавала.

Отже наведені позивачем обставини свідчать про дотримання головуючим процесуального цивільного судочинства, щодо керування ходом судового процесу, а підставою відводу є незгода позивача з процесуальними рішеннями судді.

Доказів за об`єктивним критерієм небезсторонності головуючого у цій справі позивачем не наведено та в заяві про відвід не стверджено.

На оцінку суб`єктивного критерію про безсторонність судді Шишиліна О.Г. заявником не надано будь-яких доказів. За таких підстав особиста безсторонність судді Шишиліна О.Г. презюмується.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що підстави передбачені ст. 36 ЦПК України для відводу судді відсутні.

Крім того, суд зазначає, що позивач не позбавлений суб`єктивного права на перегляд рішення в апеляційному та касаційному порядку у випадку незгоди з ухваленим рішенням по суті справи.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишиліна О.Г. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. Г. Шишилін