Справа № 462/5035/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючого судді Іванюк І.Д., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» в інтересах якого діє адвокат Романенко Михайло Едуардович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач ТОВ «ВІН ФІНАНС» в інтересах якого діє адвокат Романенко М.Е. через систему «Електронний суд» звернувся 07.07.2025 року до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №339339 від 01.10.2018 року в розмірі 22786,59 грн, з яких: 3950 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2133 грн сума заборгованості за відсотками, 10428 грн пеня та штраф, 3807,17 грн інфляційні втрати, 1568,42 грн 3 % річних, а також стягнути понесені судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.10.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» укладено договір № 339339 з ОСОБА_1 . За вказаним договором відповідачу надано кредит у сумі 7000,00 грн з річною ставкою 328,50 %, строком на 30 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, однак відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, на вимоги про погашення заборгованості не реагує, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором 22786,59 грн, з яких: 3950 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2133 грн сума заборгованості за відсотками, 10428 грн пеня та штраф, 3807,17 грн інфляційні втрати, 1568,42 грн 3 % річних. 12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №1, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідача. Станом на дату укладення договору відступлення права вимоги №1 від 12.04.2018 сума заборгованості відповідача перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором становила 17411,00 грн. Надалі, у період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору сума боргу зросла та становить 22786,59 грн, оскільки із урахуванням ст. 625 ЦК України та було додатково нараховано 3807,17 грн інфляційні втрати, 1568,42 грн 3 % річних. 25.07.2024 року на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (). Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства. Таким чином, оскільки відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 12.08.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву, у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подав, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не скеровано.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 01.10.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 339339 /а.с. 10-11/. Відповідно до умов договору сума кредиту становить 3950 грн, понижена відсоткова ставка 0,9 % в день, а у разі порушення клієнтом зобов`язань за договором -1,8 %. Строк дії договору 30 днів, але до повного виконання зобов`язань. Кредит надається на 30 днів. /а.с. 10/.

Відповідно до п. 3.2 Договору нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, починаючи з дня надання кредиту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта) в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4. договору (30 днів)за виключенням дати повернення кредиту та сплати нарахованих процентів. В п. 4.3 договору зазначено, що випадку повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом протягом 3 днів після закінчення строку, визначеного п. 1.4 договору пеня не нараховується. У випадку прострочення повернення суми кредиту за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплатити товариству пеню у розмірі 3% від суми кредиту за кожен день прострочення, строк нарахування якої не може перевищувати 90 днів, на 4 день , крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 100 грн, на 30 день прострочення , крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 300 грн, на 90 день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 500 грн.

ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання, перерахувавши кошти на банківський рахунок відповідача /а.с. 16, 33/.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Як вбачається із матеріалів справи кредитний договір №339339 від 01.10.2018 року був укладений в письмовій формі у вигляді електронних документів, створеного згідно із вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також із урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Приписами ст. 12 цього Закону передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Договір, укладений у електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19; від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18; від 07.10.2020 року № 127/33824/19.

Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Так судом встановлено, що 12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №1, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалось відступити ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право грошової вимоги за кредитними договорами згідно із Реєстром прав вимоги на день підписання відповідного реєстру /а.с.47-49/.

Відповідно до Реєстру прав вимоги до договору факторингу № 1 від 30.01.2019 року, «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №339339 від 01.10.2018 року у сумі 6083,00 грн/а.с. 22 зворот/.

25.07.2024 року на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (). Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З розрахунку заборгованості (а.с. 26 зворот) вбачається, що сума боргу ОСОБА_1 становила 22786,59 грн, з яких: 3950 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2133 грн сума заборгованості за відсотками, 10428 грн пеня та штраф, 3807,17 грн інфляційні втрати, 1568,42 грн 3 % річних.

З розрахунку заборгованості (а.с. 41) вбачається, що ТОВ «Авентус Україна» нараховано відповідачу суму заборгованості за кредитним договором в межах строку кредитування, а саме з 01.10.2018 року по 01.11.2018 року, і така становить 6083,00 грн, оскільки внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором згідно із п. 3.4, 3.5 договору застосовувалась процентна ставка 1,8%. Також відповідно до умов договору із 04.11.2018 року та по 30.01.2019 року ТОВ «Авентус Україна» відповідачу нараховано штраф у розмірі 900 грн та 10428, 00 грн пені. Загальна сума боргу становить 17411,00 грн.

Окрім того, з розрахунку заборгованості, наведеного позивачем у позовній заяві, також вбачається, що у період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором ним нараховано 3 % річних у сумі 1568,42 грн та інфляційні втрати у сумі 3807,17 грн, що нараховані позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України.

Ст. 625 ЦК України визначено, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. Даний стан неодноразово продовжувався й діє на даний час.

Таким чином, вимога позивача про стягнення штрафу та пені за період з 04.11.2018 року та по 30.01.2019 року, а також інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року є законною та обґрунтованою.

Із врахуванням наведеного, того, що позивачем доведено наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором №339339 від 01.10.2018 рокуна суму 22786,59 грн, а відповідачем не спростовано правильності вказаного розрахунку, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн, що стверджується платіжною інструкцією від 12.06.2025 року /а.с. 50/, то такий підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 4, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 131, 133, 137,141, 187, 211, 247, 263-265, 274, 280-289 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН Фінанс» 22786 грн (двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят) грн 59 коп. заборгованості та 2 422,40 судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Іванюк І.Д.