КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8836/2025
Справа № 752/474/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 вересня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва, ухвалене у складі судді Плахотнюк К.Г. в м. Київ 18 вересня 2024 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квітень» до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про стягнення заборгованості по внесках на експлуатацію будинку,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року позивач ОСББ «Квітень» звернувся до суду з даним позовом, збільшивши позовні вимоги в жовтні 2023 року, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Квітень» заборгованість по внесках на експлуатацію будинку, що виникла в період з 01 травня 2019 року по 30 серпня 2023 року та становить 133 248,07 грн., а також судовий збір 2684 грн.

Позов мотивував тим, що відповідно до протоколу № 1 від 01 червня 2009 року установчих зборів співвласників будинку по АДРЕСА_1 створено ОСББ «Квітень», яке зареєстроване 24 червня 2009 року. Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , згідно умов Статуту ОСББ «Квітень» зобов`язана сплачувати належні внески і платежі. Протоколом загальних зборів ОСББ «Квітень» від 26 грудня 2017 року було встановлено розмір внеску на експлуатацію будинку у розмірі 6,28 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири/приміщення, у разі наявності заборгованості по внесках на експлуатацію будинку понад 2 календарних місяці застосовувати у розрахунках із власниками квартир/приміщень розмір внеску, що становить 18,84 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири/приміщення.

Відповідач неналежним чином виконує покладені на неї обов`язки та не сплачує внески на експлуатацію будинку, які встановлені загальними зборами ОСББ «Квітень», тому станом на 30 листопада 2022 року має заборгованість в розмірі 93672,36 грн. Позивач неодноразово звертався до ОСОБА_1 з вимогами про погашення заборгованості або її реструктуризації, але дані звернення не дали позитивного результату.

В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом, в якому просила відмовити в задоволенні первісного позову про стягнення заборгованості, задовольнити зустрічний позов та визнати недійсними рішення загальних зборів ОСББ «Квітень» від 26 грудня 2017 року, покласти на відповідача судові витрати. Заперечуючи проти первісного позову, вказувала, що звернення з позивом за період заборгованості з травня 2019 року має місце з пропуском встановленого законом строку позовної давності, що відповідно до ст. 267 ЦК України є підставою для відмови в позові. Крім того, ОСББ «Квітень» не доведена безспірність заявлених вимог. В матеріалах справи відсутній договір між ОСББ «Квітень» та ОСОБА_1 про надання послуг, щодо яких заявлені вимоги, відсутній розрахунок боргу в межах строку позовної давності та докази на його підтвердження. У розрахунок заявника за період після 27 грудня 2019 року безпідставно і бездоказово враховано борг за період, який передував 27 грудня 2019 року і не міг враховуватись в наступних розрахунках через пропуск позовної давності. В матеріалах справи відсутнє обґрунтування розмірів експлуатаційних внесків, які застосовує ОСББ «Квітень» при розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , відсутні всі редакції статутів ОСББ, протоколу установчих зборів за 2009 рік, матеріалів загальних зборів, у яких є обґрунтування розмірів експлуатаційних внесків. Відтак, позовні вимоги за первісним позовом є необґрунтованими, підстав для їх задоволення немає.

У зустрічному позові наводила зміст ст. 1, 4, 6, 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», вказувала, що ОСББ «Квітень» при прийнятті оспорюваного рішення загальних зборів від 26 грудня 2017 року не дотрималось вимог щодо державної реєстрації змін до статуту об`єднання (у наданій редакції статуту відсутні дані про його державну реєстрацію), порушення щодо заборони підприємницької діяльності та отримання прибутку (у виписці з ЄДРПОУ вказані підприємницькі види діяльності з метою отримання прибутку - 68.20 надання в оренду майна), неповідомлення членів ОСББ про проведення загальних зборів 26 грудня 2017 року і не опублікування рішення цих загальних зборів, відсутності реєстрації членів ОСББ на загальних зборах 26 грудня 2017 року, відсутності особистих підписів членів ОСББ на прийнятих загальними зборами 26 грудня 2017 року рішеннях. Відтак, наявні підстави для визнання оскаржуваного рішення загальних зборів від 26 грудня 2017 року недійсними.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 вересня 2024 року закрито провадження в справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 та роз`яснено позивачу, що спір має розглядатись в порядку господарського судочинства https://reyestr.court.gov.ua/Review/124163599).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 вересня 2024 року позов ОСББ «Квітень» частково задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Квітень» заборгованість зі сплати послуг з утримання будинків та споруд і прибудинкової території за період з травня 2019 року по серпень 2023 року у сумі 115014,12 грн. та судові витрати 2684 грн., в решті позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині стягнутої суми 115014,12 грн., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неправильне застосування норм матеріального права, просила змінити рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 вересня 2024 року, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Квітень» заборгованість зі сплати послуг з утримання будинків та споруд і прибудинкової території за період з травня 2019 року по серпень 2023 року у сумі 38338,04 грн., в решті позову відмовити, зменшити суму судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказувала, що за результатами математичних розрахунків, здійснених судом шляхом множення загальної площі квартири і нежитлового приміщення, які перебувають у користуванні відповідача (117,4 кв.м.) на затверджений загальними зборами розмір внеску за 1 кв.м. займаної площі (18,84 грн.), отримано суму за період з травня 2019 року по серпень 2023 року 113578,64 грн., вважала, що такі висновки суду не відповідають вимогам закону.

Посилалася на ст. 1, 4, 6, 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», вказувала, що ОСББ «Квітень» при прийнятті оспорюваного рішення загальних зборів від 26 грудня 2017 року не дотрималось вимог щодо заборони підприємницької діяльності та отримання прибутку (у виписці з ЄДРПОУ вказані підприємницькі види діяльності з метою отримання прибутку - 68.20 надання в оренду майна), сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами, тому висновки суду про обґрунтованість позовних вимог та відповідність їх вимогам закону є безпідставними.

Вказувала, що суд першої інстанції безпідставно застосував у своїх розрахунках розмір внеску за 1 кв.м. займаної площі в сумі 18,84 грн. у разі наявності заборгованості по внесках на експлуатацію будинку понад 2 календарних місяці, оскільки при цьому порушено положення ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» про те, що ОСББ створено з метою сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами, є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку. Обґрунтованою ціною для визначення розміру експлуатаційного внеску рішенням загальних зборів від 26 грудня 2017 року було встановлено 6,28 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення. За таких обставин сума, яка підлягала стягненню з відповідача, мала обраховуватися, виходячи з розміру внеску 6,28 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення.

За результатами математичних розрахунків, здійснених шляхом множення загальної площі квартири і нежитлового приміщення, які перебувають у користуванні відповідача (117,4 кв.м.) на затверджений загальними зборами розмір внеску (6,28 грн.), отримано суму за період з травня 2019 року по серпень 2023 року 38338,04 грн. Таким чином, оскаржуване рішення у цій частині ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, тому підлягає зміні в частині розміру стягнутої заборгованості зі 115014,12 грн. на 38338,04 грн.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Частково задовольняючи позов ОСББ «Квітень», суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , в якому створено ОСББ «Квітень», в зв`язку з неналежним виконанням обов`язків по сплаті внесків на експлуатацію будинків за період з травня 2019 року по серпень 2023 року у неї виникла заборгованість в розмірі 115014,12 грн.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири кв. АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 12 жовтня 2009 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення КМДА на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 28 вересня 2009 року №1488-С/КІ (а. с. 15).

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, за адресою АДРЕСА_5 станом на 17 лютого 2023 року зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 (а. с. 72).

01 червня 2009 року установчими зборами співвласників будинку по АДРЕСА_1 , створено ОСББ «Квітень», об`єднання зареєстроване в Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 25 червня 2009 року за номером (а. с. 7).

22 червня 2016 року рішенням загальних зборів ОСББ «Квітень» затверджено статут ОСББ «Квітень» (а. с. 8). Згідно статуту ОСББ «Квітень» об`єднання створено власниками квартир для забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом (а. с. 10).

Згідно п. 4 розділу ІІ статуту, об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та в повному обсязі сплати всіх встановлених законом та цим статутом внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені законом та цим статутом внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Згідно п. 2 розділу V статуту, співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органі, прийняті у межах їх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, в тому числі ті, які сплачуються управителю.

Згідно п. 3 розділу ІІІ статуту, до виключної компетенції загальних зборів співвласників належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

26 грудня 2017 року було проведено загальні збори ОСББ «Квітень», на яких, згідно з протоколом, більшістю голосів співвласників було встановлено обов`язковий по сплаті внесок на експлуатацію будинку у розмірі 6,28 грн. за 1 м2 загальної площі квартири/приміщення. У разі наявності заборгованості по внесках на експлуатацію будинку понад 2 календарні місяці застосовувати у розрахунках із власниками квартир/приміщень розмір внеску, що становить 18,84 грн. за 1 м2 загальної площі квартири/приміщення. Застосовувати вказаний розмір внеску до споживачів-боржників за весь період наявності боргу по внесках на експлуатацію будинку (а. с. 9).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 319, 322 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів).

Відповідно до ст. 382 ЦК України спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; питання про використання спільного майна; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний зокрема: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Спори щодо визначення частки співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України.

Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників.

Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Відповідно до ст. 1, 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

У частині першій статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, а відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», визначено виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року у справі № 466/8748/16-ц зроблено правовий висновок про те, що особа, яка є співвласником будинку, в якому створено ОСББ зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділене правом у разі нездійснення таких дій цією особою звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Законом, іншими законодавчими актами не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування внесків і платежів, визначених загальними зборами ОСББ.

Визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників будинку відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників відповідно до частини дев`ятої статті 10 Закону, частини другої статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та згідно із законодавчо встановленим порядком голосування на зборах об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2019 року у справі № 910/6471/18, провадження № 12-111гс19.

Схожий за змістом правовий висновок викладено також у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 679/49/16-ц, від 10 січня 2019 року у справі № 522/1654/13-ц, що свідчить про те, що питання правомірності прийняття рішення загальних зборів щодо затвердження розміру внесків на управління будинками неодноразово було предметом дослідження та правового аналізу Верховного Суду.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 77 - 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Судом першої інстанції встановлено, що рішеннями загальних зборів співвласників ОСББ «Квітень» від 26 грудня 2017 року встановлено обов`язковий по сплаті внесок на експлуатацію будинку у розмірі 6,28 грн. за 1 м2 загальної площі квартири/приміщення, однак у разі наявності заборгованості по внесках на експлуатацію будинку понад 2 календарні місяці вирішено застосовувати у розрахунках із власниками квартир/приміщень розмір внеску, що становить 18,84 грн. за 1 м2 загальної площі квартири/приміщення, та застосовувати вказаний розмір внеску до споживачів-боржників за весь період наявності боргу по внесках на експлуатацію будинку.

Також суд першої інстанції встановив, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_3 , та дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що ОСОБА_1 зобов`язана відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, і оскільки в зв`язку з неналежним виконанням даного обов`язку у неї утворилась заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку, така заборгованість підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Незгода відповідача з нарахуванням позивачем заборгованості, без оскарження рішень загальних зборів, або без надання доказів сплати відповідних внесків, не звільняє її як власника квартири в багатоквартирному будинку від обов`язку сплати нарахованих позивачем внесків та обов`язкових платежів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційним судом відхиляються як необґрунтовані і такі, що зводяться до незгоди з розміром нарахованої позивачем заборгованості, доводи апеляційної скарги, що ОСББ «Квітень» при прийнятті оспорюваного рішення загальних зборів від 26 грудня 2017 року не дотрималось вимог щодо заборони підприємницької діяльності та отримання прибутку (у виписці з ЄДРПОУ вказані підприємницькі види діяльності з метою отримання прибутку - 68.20 надання в оренду майна), сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами, і про те, що обґрунтованою ціною для визначення розміру експлуатаційного внеску рішенням загальних зборів від 26 грудня 2017 року було встановлено 6,28 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в цілому, апеляційний суд також звертає увагу, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).

Оцінюючи домірність припису частини третьої статті 13 ЦК України, Верховний Суд у вищенаведеній постанові від 30 листопада 2022 року в справі № 369/9263/20 виснував про те, що вказана норма права має на меті стимулювати учасників цивільних правовідносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав у всіх їх проявах, є заходом, спрямованим на зміцнення засад цивільно-правового регулювання, оскільки кожен зобов`язаний вчиняти дії без посягання на права і свободи інших людей.

Категорія «добросовісність» є основоположною в розмежуванні належного здійснення цивільних процесуальних прав і зловживання такими правами. Добросовісність слід розглядати як властивість, що передбачає використання цивільних процесуальних прав виключно за їх призначенням та є однією з умов виконання завдань цивільного судочинства, оскільки вона є регулятором суспільних відносин.

Отже, принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації своїх прав та виконанні обов`язків.

В контексті вищевикладеного апеляційний суд враховує, що відповідачем не надано доказів сплати нею внесків на утримання будинку за спірний період з травня 2019 року по серпень 2023 року в будь-якому розмірі взагалі.

Апеляційний суд також звертає увагу, що відповідачем не надано доказів звернення його до статутних органів ОСББ «Квітень» з приводу невиконання або неналежного виконання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, непроведення поточного ремонту тощо.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості рішення суду першої інстанції, апеляційний суд враховує наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивачем до заяви про збільшення позовних вимог надано розрахунок заборгованості відповідача, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 за період з 01 травня 2019 року по серпень 2023 року становить 133248,07 грн. (а. с. 103).

У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19, від 22 серпня 2023 року в справі №922/1280/22, від 16 квітня 2025 року у справі № 202/24279/13-ц, від 18 квітня 2025 року у справі № 521/19522/16-ц викладено правовий висновок, згідно якого суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 в межах господарської справи № 910/645/25 оскаржувався п. 3 рішення загальних зборів ОСББ від 12 грудня 2017 року (протокол від 26 грудня 2017 року) в частині встановлення внеску на експлуатацію будинку у разі наявності заборгованості по внесках на експлуатацію будинку понад 2 календарних місяці у розмірі 18,84 грн. за 1 кв.м., проте рішенням Господарського суду м. Києва від 13 травня 2025 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15 вересня 2025 року, в даному позові відмовлено.

За даних обставин доводи апеляційної скарги, що сума, яка підлягала стягненню з відповідача, мала обраховуватися, виходячи з розміру внеску 6,28 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення, є необґрунтованими та відхиляються апеляційним судом.

Перевіривши правильність розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за результатами математичних розрахунків, здійснених судом першої інстанції шляхом множення загальної площі квартири, яка перебуває у власності відповідача (117,4 кв.м.), на затверджений загальними зборами розмір внеску за 1 кв.м займаної площі (18,84 грн. у разі наявності заборгованості по внесках на експлуатацію будинку понад 2 календарних місяці) отримано вірну суму за період з травня 2019 року по серпень 2023 року 115014,12 грн. ( 2211,81 х 52), що стало підставою для часткового задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2025 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.