Справа № 442/7028/25
Провадження № 2/442/2139/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

"19" вересня 2025 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Гарасимків Л.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа: Держава України в особі Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди внаслідок бездіяльності Головного управління Національної поліції у Львівській області.,

в с т а н о в и в :

15.09.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа: Держава України в особі Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди внаслідок бездіяльності Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області, на її користь моральну шкоду в сумі 464000 гривень.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до форми та змісту позовної заяви.

Згідно із ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Так, згідно вище вказаного , зокрема п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», зазначено, що судовий збір не справляється за подання: позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Однак наведене вище положення Закону України «Про судовий збір» передбачає звільнення від сплати судового збору у разі відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю, а отже, для звільнення від сплати судового збору на цій підставі, на час звернення із вимогою про відшкодування шкоди останні повинні бути визнані судовим рішенням незаконними.

Разом з тим, матеріали позову не містять доказів, які б підтверджували, що дії та рішення відповідача визнані незаконними в установленому законом порядку. Тому, на стадії до відкриття провадження у справі суд не має можливості встановити, що завдання моральної шкоди заподіяне незаконними діями відповідача.

Згідно з ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Таким чином, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Виходячи з того, що на даний час не встановлено вчинення відповідачем незаконних дій або бездіяльності по відношенню до позивача, суд дійшов висновку, що позивач в межах даної справи не входить до переліку осіб, які звільняються від сплати судового збору, враховуючи також предмет спору, а отже при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення моральної шкоди позивачу необхідно сплачувати судовий збір.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08.11.2019 у справі №400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28.11.2018 у справі №761/11472/15-ц (61-2367св18), в ухвалі від 09.09.2020 у справі №202/507/20 (2-а/202/31/2020), в ухвалах від 16.03.2020 у справі №9901/64/20, від 15.01.2020 у справі №826/12286/15, від 30.07.2020 у справі №9901/194/20.

Як вбачається з прохальної частини позову, у такому заявлено вимогу майнового характеру, а саме стягнення моральної шкоди у розмірі 464000 грн.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно підпункту 1 пункту 3 частини 2статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 № 3460-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в сумі 3028,00 грн.

Отже, враховуючи ціну позову, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в розмірі 4640 грн.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Враховуючи вказане, позивачу необхідно усунути недоліки позову, шляхом виконання вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України, а саме надання доказів на підтвердження сплати судового збору в повному обсязі.

Керуючисьст.ст.175-177,185,258-261,353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа: Держава України в особі Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди внаслідок бездіяльності Головного управління Національної поліції у Львівській області - залишити без руху.

Про залишення позовної заяви без руху повідомити позивача та надати строк для усунення недоліків зазначених в описовій частині ухвали п"ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.І. Гарасимків