Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 511/377/25
Провадження № 2/499/322/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 вересня 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Тимчука Р.М. за участю секретаря судового засідання Чумаченко А.М. розглянувши у порядку спрощеного провадження з викликом сторін в селищі Іванівка Березівського району Одеської області цивільну справу № 511/377/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на такі факти та обставини.

14 лютого 2024р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79743832.

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 79743832 укладеним між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до Реєстру боржників №27 від 19.07.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (витяг з Реєстру боржників №27 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 33725 грн., з яких: -9500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 24225,0 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК"ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора за договором.

У справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Відповідач у справі надав до суду відзив на позовну заяву та послався на такі обставини.

Відповідач категорично заперечує щодо задоволення позовних вимоги, так як 14.02.2024 року не укладав ні з позивачем ні з TOB «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» Договір Позики № 79743832 та заперечує, що ним отримано кошти в розмірі 9 500 грн.

В матеріалах справи відсутня квитанція про переказ Марченку А.О.. коштів в розмірі 9 500 грн на шо посилається позивач в позовній заяві.

Позивач не надав жодного доказу щодо:

1. Номеру банківської картки або розрахункового рахунку на який перераховано грошові кошти в розмірі 9500 грн.

2. В якій банківській установі відкритий розрахунковий рахунок (або видана платіжна картка) на який були перераховані кошти.

3. Належність розрахункового рахунку або банківської картки відповідачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачем до позовної заяви не було надано виписки за картковим рахунком (по договору позики) щодо заборгованості по тілу кредиту за договором. Також, позивачем не надано жодних доказів зарахування коштів на рахунок TOB «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» (первісного кредитора на виконання пункту 3.4 договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року.

В матеріалах справи відсутні належні докази того, що 14.02.2024 року ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», на виконання укладеного договору направило ОСОБА_1 кошти в розмірі 9500 грн.

Відповідач вважає, що розрахунок заборгованості за договором, не є належним та достатнім доказом з огляду на вимоги ч. 1 ст. 77 ЦПК України, оскільки належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є саме первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

При цьому, за наявності заперечень відповідача про отримання кредитних коштів, лише за первинними документи, які оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» можливо встановити те перевірити факт отримання кредитних коштів, повернення позичальник частини отриманого кредиту та безпосередньо визначати наявність заборгованості по кредиту та її розмір.

З урахуванням того, що на підтвердження позовних вимог, позивач не надав суду виписки з особових рахунків відповідача, доказів надання відповідачу кредитних коштів в спосіб, визначений у кредитних договорах, а розрахунок заборгованості не відображає в повній мірі розмір нарахованої заборгованості, вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами отримання мною, відповідачем по справі, кредитних коштів та відповідно наявність заборгованості по кредитам у розмірі, вказаному у розрахунку.

Такий висновок також узгоджується з постановою Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15.

Тому вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Представник позивача надали відповідь на відзив та послалися на наступні обставини.

Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до от. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми, що спростовує необґрунтоване твердження відповідача.

Договір було підписано Позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор (міститься вкінці Договору) було направлено позичальнику на номер мобільного телефону вказаний ним під час заповнення заявки на отримання кредиту по вищезазначеному договору - +28 (номер телефону зазначений при укладанні договору позики та в відзиві на позовну заяв; зазначений особистий ОСОБА_1 ), одноразовий персональний ідентифікатор, було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства після чого позичальник натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, товариством було перераховано грошові кошти на банківську карту № НОМЕР_1 - Позичальником особисто зазначена картка банку на яку йому краще перерахувати кошти.

Станом на сьогоднішній день отримано відповідь від TOB «І БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та надано детальний розрахунок заборгованості.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснював жодних додаткових нарахувань і не-застосовував жодних штрафних санкцій до Відповідача.

Всі нараховані відсотки, нараховувались виключно первісним кредитором відповідно до умов укладеного Договору:

П. 2.1. Сума Позики 9500,00;

П. 2.2. Строк Позики (Строк Договору) ЗО днів

II. 2.3. Процентна ставка (базова) / день 1,50 % (фіксована); Процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день 2,70 %;

Перерахування коштів на платіжну карту відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-нослуг платіжної інфраструктури, які не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваерами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, клопотали розглянути у їх відсутність за наявними матеріалами справи.

Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Статтею 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Судом встановлено, що 14 лютого 2024р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79743832.

Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.

Підписанням цього Договору позики Відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», (п.п.5.1. п. 5 Договору позики).

А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. (п.п.5.3. п. 5 Договору позики).

Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»», перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua.

Відповідно до п.20 Договору позики цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».

Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до от. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми, що спростовує необґрунтоване твердження відповідача.

Договір було підписано Позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор (міститься вкінці Договору) було направлено позичальнику на номер мобільного телефону вказаний ним під час заповнення заявки на отримання кредиту по вищезазначеному договору - +28 (номер телефону зазначений при укладанні договору позики та в відзиві на позовну заяв; зазначений особистий ОСОБА_1 ), одноразовий персональний ідентифікатор, було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства після чого позичальник натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, товариством було перераховано грошові кошти на банківську карту № НОМЕР_1 - Позичальником особисто зазначена картка банку на яку йому краще перерахувати кошти.

Згідно з п.24 Договору позики, Договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст. 6, 627 ЦК України.

Отже факт укладення договору позики 14.02.2024 року №79743832 є доведений та відповідачем не спростований.

Жодного доказу на спростування доводів позивача відповідач не надав.

Щодо доведеності факту перерахування грошових коштів.

Відповідач по справі заперечує, що ним отримано кошти в розмірі 9 500 грн., зазначає, що в матеріалах справи відсутня квитанція про переказ ОСОБА_1 коштів в розмірі 9 500 грн на шо посилається позивач в позовній заяві., не надано жодного доказу щодо:

1. Номеру банківської картки або розрахункового рахунку на який перераховано грошові кошти в розмірі 9500 грн.

2. В якій банківській установі відкритий розрахунковий рахунок (або видана платіжна картка) на який були перераховані кошти.

3. Належність розрахункового рахунку або банківської картки відповідачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд не погоджується із твердженнями відповідача у справі виходячи з такого.

У відповідності до умов укладеного договору, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану позичальником при укладанні договорів, а саме позичальником при укладанні вище зазначеного договору було вказано картка банку (маска картки) НОМЕР_2 - АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Перерахування коштів на платіжну карту відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим.

Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно- телекомунікаційних систем встановлює Закон України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII із змінами та доповненнями, п. 1 ст. 13 якого передбачено, що розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися, зокрема, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання: платіжних послуг.

Визначення можливих способів здійснення безготівкових розрахунків повинно відбуватись з дотриманням вимог Закону України від 30 червня 2021 року № 1591-ІХ «Про платіжні послуги» із змінами та доповненнями (далі -Закон № 1591). У

Відповідно до ст. 1 п. 88 даного Закону технологічний оператор платіжних послуг (далі - технологічний оператор) - юридична особа, що надає послуги процесингу, клірингу або виконує операційні, інформаційні та інші технологічні функції, пов`язані з паданням платіжних послуг, без залучення коштів за платіжними операціями на свій рахунок;

Згідно ст. 1 п.94 даного Закону фінансова установа, що має право на надання платіжних послуг, - небанківська фінансова установа, яка не має статусу платіжної установи або установи електронних грошей та у порядку, визначеному законом, має право надавати окремі фінансові платіжні послуги.

Відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її банківську картку (рахунок), вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний банківський рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.

При цьому суд за клопотанням позивача витребував з АТ «КБ «Приватбанк» відповідну інформаці та встановив, що на імя ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 та згідно виписку по рахунку вбачається, що на дану картку 14 лютого 2024 року було зараховано кошти в розмірі 9500 гривень.

Отже факт отримання кредитних коштів відповідачем у розмірі 9500 гривень є також доведений позивачем та в свою чергу не спростований відповідачем.

Після отримання даних доказів судом відповідач не надав пояснення щодо вказаних обставин та не спростував як факт укладення договору позики так і факт отримання коштів.

Суд вважає, що сторона відповідача, заперечуючи отримання кредитних коштів, застосувала концепцію «негативного доказу» при вирішенні цього спору (постанова ВС від 27 травня 2020 року у справі № 2-879/13), оскільки належних доказів таких тверджень відповідача не надано при тому, що відповідач мав безперешкодний та повний доступ до своїх банківських даних. Сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Отже, сторона відповідача, висловлюючи заперечення проти певних обставин та не надаючи доказів, які підтверджують ці доводи, не може перекладати на позивача обов`язок їх доведення.

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 79743832 укладеним між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Згідно п.1.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту.

Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №18 є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п.1.2 Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Перехід права вимоги за Договором, позики між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законним та таким, що відповідає законодавству, підтверджується Договором факторингу та додатками нього.

Відповідно додаткових угод до договору факторингу були Передані визначені права вимоги за укладеним договором позики, до відповідної особи, у відповідному розміру після спливу строку оплати боргу.

Також судом досліджена, завірена копія платіжної інструкції до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021.

Відповідно до Реєстру боржників №27 від 19.07.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (витяг з Реєстру боржників №27 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 33725 грн., з яких: -9500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 24225,0 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Суд констатує, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування позиції позивача та його доводів.

Відповідач не спростував розрахунок заборгованості.

Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

Таким чином, ОСОБА_3 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ»: за Договором позики: в сумі в сумі 33725 грн., з яких: -9500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 24225,0 грн. - сума заборгованості за відсотками.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 лютого 2023 року у справі № 910/23042/16 зазначено, що проценти за користування кредитом є зобов`язанням за кредитним договором та є складовим елементом плати за наданий кредит, що разом із тілом кредиту становлять загальну суму боргу і охоплюються поняттям «основна сума заборгованості із зобов`язань за кредитом».

Банком пред`явлено вимоги щодо стягнення тіла кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, що були обумовлені договором.

Крім того враховуючи ту обставину, що договір не визнавався не дійсним, є чинним, з умовами договору він обізнаний та про їх невідповідність не заявляв, тому суд не вбачає підстав для виключення суми заборгованості по відсоткам.

Відповідач будь-яких доказів, щодо спростування доказів, які подані стороною позивача на обґрунтування позовних вимог суду не надав, свої письмові пояснення не підтвердив жодним доказом.

Суд застосовуючи норми матеріального права виходить з такого.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори ).

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти),

визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли зголи з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.2 ст.640 ЦК України якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту переданий грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, при цьому розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Виходячи із ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор лише несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

При цьому неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у задоволенні позову новому кредитору, а може впливати на -визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку; проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора (ст. ст. 516, 613 ЦК України).

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту-взагалі".

При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки Первісного Позикодавця, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

На підставі поданих стороною позивача доказів, встановлені всі обставини на які посилається позивач.

Відповідачем, всупереч ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано доказів щодо добровільного погашення кредитної заборгованості, або будь які докази на спростування обставин які зазначає позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 3028,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією, доданою до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 3028,00 грн. понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.12,13,81,274,279,265,268,273 ЦПК України, ст.ст.11,207,525,526, 598,610,611,615,628,629,1049,1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_5 у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за Договором позики № 79743832 в розмірі 33725,00 грн., з яких:

- 9500.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 24225,0 грн. - сума заборгованості за відсотками;

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01023, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.№ 30, ) судові витрати в розмірі 3028,00 гривень понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

СуддяРуслан ТИМЧУК