Справа №295/4920/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом, в якому зазначило, що 20.03.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» як кредитодавцем та ОСОБА_1 позичальником, укладено договір кредиту в електронному вигляді, з визначеним учасниками такого правочину строком користування грошовими коштами, передбаченої до сплати відсоткової ставки.

Сторона зауважує, що 19.09.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вчинено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Так, на підставі відповідного договору факторингу, складеного реєстру боржників від 19.09.2024 року позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 65 000,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 45 000,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам кредитного договору позичальник ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, після відступлення права вимоги будь-яких платежів на користь позивача не здійснював. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором у розмірі 65 000,00 грн.

Позивач вказує, що 05.04.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики з прийняттям учасниками правовідносин прав та обов`язків, заснованих на правочині даного виду.

Зауважує, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу від 14.06.2021 року, на підставі якого, з урахуванням складених реєстрів боржників від 25.09.2024 року, позивач набув права вимоги до відповідача ОСОБА_1 на суму 21 960,30 грн., де 9300,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 6885,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 5775,30 грн. заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою.

Крім того, договір позики між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено 11.04.2024 року.

Відповідно до реєстру боржників від 25.09.2024 року до договору факторингу від 14.06.2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем останній набув право вимоги до позичальника на суму 15 022,00 грн., з яких: 3500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1575,00,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 9947,00 грн. пеня.

Посилаючись на вимоги 526, 599 ЦК України, які визначають обов`язковість виконання зобов`язань, умови їх припинення, а також положення ст. 512 ЦК України заміна кредитора іншою особою у зв`язку з відступленням права вимоги, позивач просить стягнути на його користь суму заборгованості за договорами кредиту та договором позики в загальній сумі 101 982,30 грн., відшкодувати судові витрати.

Ухвалою суду від 28.04.2025 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.03.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладено договір кредиту, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» як кредитодавець надав, а ОСОБА_1 позичальник, отримав грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. шляхом переведення коштів на картковий рахунок.

Умовами договору сторони визначили, що строк користування кредитом складає 120 днів, денна відсоткова ставка 2,5 %.

Між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 19.09.2024 року укладено договір факторингу, згідно якого клієнт (ТОВ «Аванс Кредит») зобов`язався відступити фактору (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») права вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення зобов`язань та інші платежі.

Згідно з п.1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, що формується окремо.

Судом встановлено, що договір, укладений із боржником ОСОБА_1 від 20.03.2024 року, включено до реєстру боржників від 19.09.2024 року, сторонами складено акт прийому-передачі відповідного реєстру.

Станом на день переходу права вимоги заборгованість позичальника, згідно витягу з реєстру боржників, визначена на рівні 65 000,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 45 000,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Також, 05.04.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики, згідно з яким товариство діючи як позикодавець надав позичальнику ОСОБА_1 позику в сумі 12 000,00 грн. на строк 30 днів із застосуванням відсоткових ставок: 0,75 % - денна відсоткова ставка, 2,7 % відсоткова ставка за понадстрокове користування позикою за день (п.2 договору).

Згідно п.18 договору якщо сума позики, зазначена у п.2. договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою в розмірі, визначеному п.2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.

Між тими ж учасниками 11.04.2024 року укладено договір позики, за умовами якого позичальник ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 5000,00 грн. зі строком користування 30 днів та з прийняттям зобов`язання щодо оплати відсотків за користування коштами на рівні відсоткових ставок: 0.5 % да день або 2,7 % за день в разі понадстрокового користування позикою.

Відповідно до п.18 договору якщо сума позики, зазначена у п. 2 договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право, у випадку невиконання позичальником умов цього договору, нарахувати пеню в розмірі, визначеному п.2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.

Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 14.06.2021 року укладено договір факторингу.

За змістом договору фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»), а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, проценти за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до умов договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2.

З матеріалі справи слідує, учасниками сформовано витяги з реєстру боржників від 25.09.2024 року щодо договору позики від 05.04.2024 року з даними про суму основного боргу 9300,00 грн., заборгованість за відсотками - 5775, 30 грн., а також щодо договору позики від 11.04.2204 року з відомостями про суму основного боргу 3500,00 грн., заборгованість за відсотками 1575,00 грн., пеня 9947,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

У відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За положеннями ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором..

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

З дослідженої судом інформації за укладеними договорами слідує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника виникла заборгованість.

Вирішуючи питання грунтовності заявлених до стягнення грошових коштів суд не може в повній мірі погодитись з коректністю наданих позивачем розрахунків з огляду на таке.

Верховний Суд неодноразово наводив висновок, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова ВП ВС від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суми, які кредитор може стягнути з боржника відповідно до ст. 625 ЦК України, носять компенсаторний характер, а право на їх стягнення з`являється у кредитора після прострочення боржника, тобто у разі неправомірного користування боржником грошовими коштами кредитора.

Надаючи оцінку поданим стороною позивача розрахункам заборгованості суд звертає увагу, що за договором позики від 05.04.2024, укладеним між ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем, нарахування відсотків, з огляду на загальний показник заборгованості, виконане як протягом погодженого сторонами правомірного використання коштів - 30 днів, так і в подальшому, що за змістовного тлумачення умов договору (п.18 договору) виявляє застосування заходів компенсації в порядку ст. 625 ЦК України за окремо визначеною учасниками правовідносин відсотковою ставкою в разі прострочення виконання зобов`язання.

В даному випадку слід зазначити, що відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року на території України запроваджено воєнний стан.

Воєнний стан неодноразово продовжувався, на час встановлених судом правовідносин між учасниками є триваючим.

З огляду на викладене, заявлена позивачем як новим кредитором вимога в частині стягнення суми заборгованості, заснованої на положеннях ч.2 ст. 625 ЦК України, суперечить обмежувальним приписам Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України та не підлягає до задоволення.

Сума заборгованості за відсотками, що підлягатиме до стягнення з відповідача за договором позики від 05.04.2024 року, за таких умов, становитиме: 12 000,00 грн. * 0,75 % на день * 30 днів / 100 = 2700 грн.

Загальна сума заборгованості за договором від 05.04.2024 року складатиме: 9300,00 грн. + 2700,00 грн. = 12 000,00 грн.

Є також помилковим в розрізі законодавчих приписів розрахунок заборгованості за договором позики від 11.04.2025 року, оскільки в порушення вищезазначених положень первісним кредитором здійснено нарахування відсотків протягом періоду після завершення строку позики, а також нарахування суми пені, стягнення якої унеможливлюється відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Сума заборгованості за договором позики від 11.04.2024 року становитиме: 3500,00 грн. - заборгованість за основною сумою позики, 750,00 грн. заборгованість за відсотками, а всього 4250,00 грн.

Розмір заборгованості за договором кредиту від 20.03.2024 року, укладеним між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем, відповідає математичним правилам з урахуванням показників відсоткової ставки у проміжки часу за строком кредитування (строком позики), будь-яких доказів на спростування доводів позивача у цій частині стороною відповідача не надано.

З огляду на вищенаведене, оскільки відповідачем не здійснюється належне виконання взятих на себе зобов`язань за договорами, права позивача як правонаступника первісних кредиторів є порушеними, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у визначеному згідно висновків суду обсязі та стягує на користь позивача заборгованість в сумах:

-за договором кредиту від 20.03.2024 року в сумі 65 000,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 45 000,00 грн. сума заборгованості за відсотками,

-за договором позики від 05.04.2024 року в сумі 12 000,00 грн., з яких: 9 300,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 2 700,00 грн. сума заборгованості за відсотками;

-за договором позики від 11.04.2024 року в сумі 4 250,00 грн., з яких: 3500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 750,00 грн. заборгованість за відсотками.

а всього 81 250,00 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати з оплати судового збору пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30): заборгованість за договорами від 20.03.2024 року, 05.04.2024 року, 11.04.2024 року в сумі 81 250,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2403,17 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов