Справа № 545/4107/25
Провадження № 2/545/2459/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2025 суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплачених при звільненні одноразової матеріальної допомоги, додаткової матеріальної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

15.09.2025 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення невиплачених при звільненні одноразової матеріальної допомоги, додаткової матеріальної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Однак, позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст.ст.175,177 ЦПК України.

За ч. 2 ст. 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Згідно матеріалів позову вбачається, що затримка розрахунку при звільненні становить 180 днів з 17.09.2024 року по 17.03.2025 року (момент звернення до суду з позовом).

Проте, позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом 15.09.2025 року.

У зв`язку з чим, позивачем не зазначено обставини щодо отримання нею письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні станом на дату подання позову 15.09.2025 року, що позбавляє можливості суд визначити дотримання позивачем строків звернення до суду з даним позовом.

Окрім того, до позовної заяви не долучений документ про сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» згідно ч.4 ст.177 ЦПК України.

У своїй позовній заяві позивач зазначила, що на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, оскільки її позовна заява стосується стягнення основної та додаткової матеріальної допомоги, а також інші кошти, які входять до структури заробітної плати.

Суд враховує, що, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Проте, в постанові ВП ВС № 755/12623/19 від 08 лютого 2022 року зроблено висновок, що звільнення від сплати судового збору, передбачене п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. ВП ВС зазначила, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений ч. 2 ст. 235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений ст. 117 КЗпП України, мають різну правову природу. Середній заробіток за ст. 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця і своєрідною санкцією; він не входить до структури заробітної плати.

Разом з тим, заявлені позивачем до стягнення виплати до структури заробітної плати не входять, у зв`язку з чим позивачу необхідно сплатити судовий збір.

Позовна заява ОСОБА_1 містить вимоги майнового характеру, вказана ціна позову 282 581,24 грн.

Підпунктами 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», визначено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 4 вищевказаного Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З 01 січня 2025 року судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 % ціни позову, але не менше 1 211 грн 20 коп.

Таким чином, позивачем при зверненні до суду мав бути сплачений судовий збір в розмірі 2825,81 грн.за наступними реквізитами:

- Отримувач коштів- ГУК у Полт.обл./Полтавський р-н/22030101,

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ) -37959255,

- Банк отримувача- Казначейство України (ЕАП),

- Код банку отримувача (МФО) 899998,

- Рахунок отримувача UA0016395,

- Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Без усунення зазначених недоліків позовна заява не може бути прийнята до провадження суду та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплачених при звільненні одноразової матеріальної допомоги, додаткової матеріальної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом семи календарних днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали суду у встановлені строки позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачеві, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини,що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. Г. Путря