Справа №690/343/25
Провадження №2 /690/232/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року Багачевський міський суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Вахнової Л.А.,

за участю секретаря судового засідання Вельган А.І.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Багачеве Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 , звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 14.04.2017 р. Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 39. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, внаслідок постійних суперечок не змогли налагодити нормальні взаємостосунки, втратили почуття любові і поваги один до одного. Дитина залишилась проживати з нею.

Ухвалою Багачевського міського суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін 09.06.2025.

Відповідач подав до суду клопотання про надання строку для примирення сторін, у задоволенні якого ухвалою суду від 04.08.2025 було відмовлено на підставі ч.2 ст. 111 СК України.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у заяві клопотала про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з викладених підстав, просила задовольнити. Додатково надала засобами поштової кореспонденції матеріали про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, а тому суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності позивача на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що з 2023 року його дружина та дитина проживають окремо від нього у Рівненській області, до червня 2025 року він підтримував з дружиною шлюбні відносини, після подання нею позову просив вибачення та бажав примирення, проте позивачка відмовилась продовжувати з ним сімейне життя.

Суд, заслухавши вступне слово відповідача, перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин сторін.

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.04.2017 р. Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 39.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 сторони є батьками малолітньої дитини, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, припинено спільне проживання сторін з вересня 2023 року, оскільки не відповідає внутрішній волі позивачки, суперечить її інтересам, що має істотне значення.

Згідно ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно з ч. 1ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно з ч. 3 ч. 4ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд, з урахуванням викладених обставин, дійшов до переконання про доведеність вимог позивача про припинення шлюбно - сімейних відносин подружжя, відсутність в неї бажання на примирення, їх окреме проживання, а тому збереження шлюбу неможливе, не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу до суду не подавала, а тому суд залишає позивачці шлюбне прізвище.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи що позивачка звільнена від сплати судового збору, як особа з інвалідністю І групи, тому суд стягує з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 272-273, 280-283, 352, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 14 квітня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №39.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Шлюб вважати розірваним після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Головуючий суддя: Л.А. ВАХНОВА