Справа № 159/2798/25
Провадження № 2/159/1146/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») через систему «Електронний суд» звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 18.07.2024 ТОВ«Споживчий центр»і відповідач ОСОБА_1 уклали у формі електронного документа з використання електронного підпису кредитний договір №18.07.2024-100000906, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 11000,00 грн, строком на 140 днів, зі сплатою 1% в день за користування кредитом.

У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, позивач просить стягнути заборгованість в розмірі 30320,00 грн, з яких: 7500,00 грн тіло кредиту, 15120,00 грн проценти, 5500,00 грн неустойка, 2200,00 грн комісія.

06.05.2025 суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

11.06.2025 за клопотанням відповідача суд витребував у позивача докази про вчинені ОСОБА_1 платежів на виконання кредитного договору №18.07.2024-10000906 від 18.07.2024.

Вимога суду виконана лише 01.09.2025 (а.с.64).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 письмовий відзив на позовну заяву не подав, в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, визнав факт укладення кредитного договору і отримання в кредит коштів в розмірі 11000 грн, вказав на внесення платежів на повернення кредиту, проте через обмеження позивачем доступу до особистого кабінету не має можливості підтвердити період і розмір платежів. Просив звільнити його від сплати процентів за користування кредитом на підставі ч.15 ст.14 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» у зв`язку з тим, що він у 2014 році безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області, звільнений з військової служби, є особою з інвалідністю 3 групи, користується пільгами осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Заслухавши відповідача, перевіривши матеріали справи, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Датою проголошення судового рішення є 18.09.2025.

Суд встановив такі обставини і відповідні ним правовідносини.

Згідно з пропозицією (офертою), яку ТОВ «Споживчий центр» розмістив на вебсайті http://sgroshi.com.ua/ua/, позивач пропонує укласти електронний кредитний договір у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Електронний кредитний договір, крім цієї пропозиції, складається: із заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), сформованої на сайті кредитодавця та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду). За цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Сума кредиту, строк, на який він видається, проценти встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною оферти.

Відповідач ОСОБА_1 18.07.2024 сформував та за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора Е117, А117 підписав заявку на отримання кредиту в ТОВ «Споживчий центр», ознайомився із паспортом споживчого кредиту (а.с.11-18).

Відповідно до умов кредитного договору №18.07.2024-100000906 (а.с.16) позичальнику наданий кредит в розмірі 11000 грн на строк 140 днів. Дата повернення кредиту 04.12.2024. Процентна ставка (фіксована) у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку кредиту. Комісія, пов`язана з наданням кредиту складає 20% від суми кредиту, становить 2200 грн. Пунктом 13 акцепту передбачена неустойка 110 грн, що нараховується за кожен день неналежного виконання кожного окремого зобов`язання.

Сторонами договору погоджений графік із десяти платежів кожні 14 днів, перші платежі спрямовані на сплату комісії і процентів, подальші на повернення тіла і сплату процентів (а.с.17).

ТОВ «Споживчий центр» виконало договірні зобов`язання і 18.07.2024 о 12.09 год перерахувало відповідачу за допомогою системи LiqPay кредитні кошти в розмірі 11000 гривень на зазначену відповідачем у заявці платіжну карту НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про транзакцію 456303338.

У картці котрагентів (а.с.66-75) відображені платежі, внесені позичальником ОСОБА_1 ,: 22.11.2024 на суму 3500 грн, 26.11.2024 на суму 515,06 грн, 977,13 грн., 1113,93 грн, 893,88 грн.

Згідно з довідкою розрахунком за кредитним договором №18.07.2024-100000906 за відповідачем ОСОБА_1 рахується заборгованість в розмірі 30320,00 грн, з яких: 7500,00 грн тіло кредиту, 15120,00 грн проценти, 5500,00 грн неустойка, 2200,00 грн комісія.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ст.207 ЦК України).

В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закону).

Відповідно до статті 3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

У постанові від 07.04.2021 у справі №623/2936/19 Верховний Суд сформував висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.

Кредитний договір №18.07.2024-100000906 від 18.07.2024 за формою і змістом відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», ст. 207 Цивільного кодексу України, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису.

Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідач, підписавши договір, не лише погодив його умови, але й скористався кредитними коштами, які перераховані на вказану ним банківську карту.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця.

Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Умовами кредитного договору №18.07.2024-100000906 від 18.07.2024 також передбачена сплата комісії в розмірі 2200 грн, що є правомірним.

Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, включені в загальні витрати за споживчим кредитом.

В силу частини шостої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом.

Сплата комісії передбачена умовами договору,є складовою загальних витрат за кредитом, тому підлягає сплаті відповідачем.

Перевіряючи заявлену до стягнення заборгованість за тілом кредиту , процентами і комісією суд встановив, що ОСОБА_1 порушив обумовлений графік платежів. Перший платіж вніс 22.11.2024 в розмірі 3500 грн, який за умовами кредитного договору мав бути розподілений на сплату комісії в розмірі 2200 грн та процентів. Станом на 22.11.2024 заборгованість за процентами становила 128 днів х 110 грн = 14080 грн., тому після зарахування решти платежу (3500 грн -2200 грн =1300 грн), заборгованість за процентами становила 12780 грн (14080 грн 1300 грн). Загальний борг 12780 грн + 11000 грн =23780 грн.

26.11.2024 ОСОБА_1 вніс чотири платежі на загальну суму 3500 грн (515,06 грн + 977,13 грн.+ 1113,93 грн + 893,88 грн). Зазначений платіж був повністю зарахований позивачем на тіло кредиту по коду 3711. Після цього загальний борг склав 7500 грн тіла кредиту (11000 грн 3500 грн) і 13220 грн (12780 грн + 110 грн х 4 дні) проценти, всього 20720 грн.

До завершення строку кредитування відповідач більше платежів не вносив і позивач додатково нарахував проценти за 8 днів правомірного користування коштами до 04.12.2024 за ставкою 1% в день від суми заборгованості, тобто по 75 грн.

Таким чином загальний борг по завершенні 140 днів кредитування склав: 7500 грн тіла кредиту, 13220 грн +75 грн х 8 днів=13820 грн процентів, всього 21320 грн.

Позивач всупереч вимог ст.81 ЦПК України не надав суду розрахунку на підтвердження заявлених до стягнення процентів в більшому розмірі, ніж визначив суд, і не навів обґрунтувань щодо не зарахування платежів на погашення комісії.

Водночас, суд відхиляє доводи відповідача ОСОБА_1 про наявність у нього пільг при наданні кредиту.

Згідно з частиною п`ятнадцятою статті 14 цього Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, чинній на час укладення договору, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (частини перша, друга та четверта статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно з наданими відповідачем Довідкою про безпосередню участь в антитерористичній операції № 7576 від 07.08.2025 та Посвідченням ветерана війни серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 на час укладення кредитного договору і продовж строку кредитування не перебував на військовій службі, відтак не користується правом на ненарахування процентів за кредитним договором.

Щодо нарахування неустойки:

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного договору позику, так і на час розгляду цієї справи.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, неустойка йому не може бути нарахована у будь-якому випадку, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Ураховуючи наведене позов належить задовольнити частково, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 21320 грн , з них 7500 грн тіла кредиту, 13820 грн процентів.

Щодо судових витрат.

У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги суд задовольнив на 70,32%, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 1703,43 гривень (2422,40х70,32/100).

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 265, 268, 274-278 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 3, 6, 207, 509, 526, 530, 536, 626, 628, 638, 639, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України,Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №18.07.2024-100000906 від 18.07.2024 в розмірі 21320(двадцять одна тисяча триста двадцять) гривень, яка складається з: 7500 гривень заборгованості за тілом кредиту, 13820 гривень заборгованості за нарахованими процентами.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1703 (одна тисяча сімсот три) гривні 43 копійки.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, 133-А, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 18.09.2025.

Головуючий:Т. В. ДЕНИСЮК