КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2025 року
провадження №22-з/824/1213/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),
суддів: Левенця Б. Б., Саліхова В. В.,
розглянув заяву адвоката Стеценка Юрія Володимировича, в інтересах ОСОБА_1
до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»
про захист прав споживачів,
Постановою Київського апеляційного суду від 04 вересня 2025 року рішення Деснянського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року скасовано, ухвалено нове судове рішення. Позов задоволено.
Зобов`язано Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (14360570) здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації за кредитним договором № K3R0GK15006505 від 08.08.2007, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», № 1381-ІХ, та здійснити реструктуризацію відповідно до вимог цього Закону та надіслати позичальнику ОСОБА_1 поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів).
Представником ОСОБА_1 - адвокатом Стеценком Ю. В., 09.09.2025 подана заява про ухвалення додаткового судового рішення, що надійшла й була зареєстрована 10.09.2025.
В заяві адвокат Стеценко Ю. В., в інтересах ОСОБА_1 просить стягнути із відповідача Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» понесені витрати на професійну правничу допомогу у судах першої та апеляційної інстанції в розмірі 20 200 грн. Додатково, заявниця сплатила 54 грн за поштове відправлення апеляційної скарги, які також просить стягнути з відповідача на користь позивачки.
В обґрунтуванні заяви зазначає, що вартість правничої допомоги та її оплата підтверджується договором про надання правової допомоги від 20.07.2018 та додатковою угодою до нього від 01.11.2024, а також актом приймання-передачі наданих послуг і виконаних робіт від 08.09.2025. Поштові витрати підтверджуються описом вкладення і чеками від 09.06.2025.
Вказує, що справа не є простою, оскільки суд першої інстанції та відповідач допустили помилку. Також розмір гонорару обґрунтовуються досвідом адвоката Стеценка Ю. В., наявністю в нього наукового ступеня та наукового звання.
Також зазначає, що відповідач міг самостійно вчинити дії, до яких він зобов`язаний за постановою суду апеляційної інстанції, але не вчинив. ОСОБА_1 змушена була захищати свої права у суді, звертатись до адвоката.
Перевіривши законність та обґрунтованість заяви, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 137 ЦПК України).
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі №923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3)розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22)).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року (справа №686/5757/23).
З матеріалів справи слідує, що між ОСОБА_1 та адвокатом Стеценко Ю. В. 20.07.2018 укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, вартість якої визначається спільно сторонами відповідно до її обсягу у розмірі, що встановлюється сторонами у додаткових угодах.
У п. п. 1.1, 1.2 додаткової угоди від 01.11.2024 до того ж договору вказана вартість підготовки позовної заяви, клопотань, заяв, міркувань, скарг, інших необхідних процесуальних документів, запитів, формування правової позиції, ознайомлення із матеріалами справи тощо становить 1 600 грн за 1 годину роботи, без ПДВ. При цьому кількість затрачених годин погоджується Адвокатом із Клієнтом. Участь Адвоката у судовому засіданні - 3 000 грн, без ПДВ, за кожне судове (підготовче) засідання.
На виконання умов додаткової угоди адвокатом Стеценко Ю. В. надано ОСОБА_1 правову допомогу, а саме: підготовка позовної заяви (5 годин); підготовка клопотань до Деснянського районного суду м. Києва про розгляд справи за правилами загального позовного провадження від 30 січня 2025 року (1 година 15 хвилин); підготовка апеляційної скарги (4 години); ознайомлення із відзивом представника відповідача, формування правової позиції (15 хвилин); участь у судовому засіданні у Київському апеляційному суді 04 вересня 2025 року; підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення (постанови) (15 хвилин). Вартість наданих послуг становить 20 200 грн.
На підтвердження наданих послуг заявником надано детальний опис робіт до додаткової угоди 01 листопада 2024 року із переліком наданих послуг та зазначенням їх вартості, а також акт приймання-передачі наданих послуг і виконаних робіт від 08.09.2025.
Наявність договірних відносин між адвокатом та клієнтом у справі, що розглядається, підтверджувалася ордером, договором про надання правничої допомоги, додатковою угодою до нього, актом приймання-передачі наданих послуг і виконання робіт.
Відтак, адвокатом Стеценко Ю. В. доведено надання послуг професійної правничої допомоги ОСОБА_1 .
Визначаючи розмір відшкодування, колегія суддів апеляційного суду виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру.
В заяві адвокат Стеценко Ю. В. просить відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в судах першої та апеляційної інстанції.
Щодо відшкодування витрат у суді першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих доказів (договорів, рахунків тощо). Ці докази мають бути подані до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Це правило є універсальним і застосовується незалежно від того, чи ухвалено рішення на користь сторони, чи ні, а відповідні докази подаються до суду тієї інстанції, в якій ці витрати були понесені.
У цій справі Деснянський районний суд м. Києва 08 травня 2025 року відмовив у задоволенні позовних вимог. Хоча в позовній заяві адвокат вказав орієнтовні витрати на правничу допомогу, він не подав доказів фактично понесених витрат до суду першої інстанції у визначені законом строки.
Колегія суддів зазначає, що намір сторони, не згодної з рішенням суду, оскаржити його у суді вищої інстанції та сподіватися на можливий перерозподіл судових витрат відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України в апеляційній інстанції, не звільняє її від необхідності дотримання вимог закону щодо подання доказів понесених витрат у суді першої інстанції.
Невиконання процесуальної умови, встановленої частиною восьмою статті 141 ЦПК України, щодо подання доказів, що підтверджують розмір витрат, до суду першої інстанції до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, унеможливлює стягнення таких витрат, апеляційним судом.
Таким чином, відсутність доказів витрат на момент розгляду справи в суді першої інстанції є законною підставою для відмови у задоволенні клопотання в цій частині.
Що стосується витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія судів приходить до наступного висновку.
В заяві адвокат Стеценко Ю. В. просить стягнути із відповідача АТ КБ «ПриватБанк» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 200 грн, а також 54 грн за поштове відправлення апеляційної скарги.
Водночас, у попередньому розрахунку, який наведений в апеляційній скарзі адвокатом Стеценком Ю. В., заявлено, що судові витрати, які апелянт очікує понести у зв`язку із розглядом справи становитимуть орієнтовно 10 000 на правову допомогу та поштові витрати (т. 1 а.с. 66).
Зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат , а також критерії, визначені частиною четвертою статті 137 ЦПК України, колегія суддів вважає розмір 10 000 грн таким, що відповідає складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг.
Відповідач, АТ КБ «Приватбанк», не подав клопотання про зменшення такого розміру та не заперечив проти розміру витрат, що свідчить про його згоду з заявленою сумою. Зважаючи на принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права зменшувати суму витрат з власної ініціативи.
Такі витрати позивача на оплату поштового відправлення підлягають стягненню з відповідача, в розмірі, підтвердженому належними доказами, а саме в сумі 54 грн.
Отже, враховуючи встановлені обставини справи, належне підтвердження понесених витрат та принципи співмірності та розумності, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 понесених у цій справі судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000 грн, а також витрати на поштове відправлення в сумі 54 грн, що підтверджено належними доказами. Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню, становить 10 054 грн.
Керуючись ст. ст. 246, 270, 381 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Заяву адвоката Стеценка Юрія Володимировича, в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної додаткової постанови.
Судді Є. П. Євграфова