Дата документу 18.09.2025Справа № 554/6464/24
Провадження № 2/554/808/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання- Кашуби В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківськогорайонного суду в міста Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Виконавчий комітет Шевченківської районної у місті Полтаві ради, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Полтави надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Виконавчий комітет Шевченківської районної у місті Полтаві ради, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей про визнання батьківства.

Позивач посив суд визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ПолтавіСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №739 від 11.10.2016 року, серії НОМЕР_1 , в якому в графі відомості про батька вказавши ОСОБА_1 .

В обгрунтуванні позовних вимог посилається на те, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 . ОСОБА_4 перебували в близьких відносинах, в період їх знайомства Відповідачка була одинока, дітей та чоловіка не мала. Від вказаних стосунків ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_3 . З причин незалежних від Позивача, у свідоцтві про народження спільної доньки, Відповідачкою не було внесено відомості про ОСОБА_1 , як про батька, при цьому сам факт батьківства Відповідачкою раніше не заперечувався, більш того, Позивач ніколи не заперечував факт батьківства. Дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, та по батькові було вказано зі слів матері. Наразі поведінка Відповідачки змінилась, вона почала переконувати ОСОБА_1 , що він не являється біологічним батьком дитини, відмовляється від написання спільної заяви про визнання батьківства для того, щоб внести відомості про нього, як батька до актового запису про народження їх дитини. Однак Позивач не має жодних сумнівів щодо свого батьківства, вважає ОСОБА_5 своєю рідною донькою, виховує та утримує її, також помітно, що дитина дуже схожа на нього і між ними виникли теплі, довірливі стосунки. До того ж, вказані обставини підтверджуються письмовими заявами спільних знайомих, які підтверджують, що Позивач, ОСОБА_1 , є батьком дитини, ОСОБА_3 , і дійсно виконує свої батьківські обов`язки та займається вихованням дитини. Позивач має бажання постійно спілкуватися з донькою та брати участь у її вихованні, готовий надавати матеріальну допомогу, оскільки впевнений в тому, що це його донька, проте Відповідачка перешкоджає йому у визнанні батьківства щодо дитини та спілкуванні з донькою, що стало причиною подання вказаного позову.

Учасники справи до суду не з`явилися, представники позивача направили до суду заяви про розглд справи без їх участі, вимоги позовної заяви задовольнити в повному обсязі.

Відповідач будучи належним чином повідомленою про дату час та місце судового засідання до суду не з`явилася, 02.01.2025 направила до суду заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги позивача у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, просила розглянути справу без її участі, за наявними матеріалами справи документами.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ст.7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

У відповідності до ч.1 ст.128 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що «СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

У постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19) зазначено, що «висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства».

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що не знаходять своє підтвердження, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись .ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265,279, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Виконавчий комітет Шевченківської районної у місті Полтаві ради, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей про визнання батьківства відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 36020, м. Полтава, вул. Соборності 8 коД

Третя особа виконавчий комітет Шевченківської районної у м.Полтаві ради, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей, , адреса: м.Полтава, вул.Івана Мазепи, 30.

Повний текст рішення суду виготовлено 22.09.2025 року.

Суддя М.О. Материнко