Справа № 212/543/24
У Х В А Л А

17 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд м. Кривого Рогу в складі: головуючого судді Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Годунової В.Г., за участі представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , заяву ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільний справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради,

встановив:

Заявник ОСОБА_3 , в інтересах якого діє його представник - адвокат Трофименко М.В. та який є позивачем у справі, звернувся до Покровського районного суду міста Кривого Рогу із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільний справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради.

Заява мотивована тим, що в провадженні Покровського районного суду міста Кривого Рогу перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради. Рішенням Покровського районного міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.05.2024 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради залишено без задоволення, попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків. Вказане рішення суду неоскаржене, набрало законної сили. Однак, на даний час позивач вважає необхідним клопотати перед судом про перегляд рішення Покровського районного міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.05.2024 року за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами, які є підставами для перегляду вищевказаного судового рішення є наявність вироку Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відносно ОСОБА_2 від 04.03.2025 року, обвинуваченої у скоєнні кримінального провадження, передбаченого ст. 166 КК Україні: злісне невиконання батьками встановлених законом обов?язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0001786 від 26.12.2023 року.

На підставі викладеного, заявник просив суд переглянути рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 24.05.2024 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради, за нововиявленими обставинами та задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 07 липня 2025 року за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відкрито провадження з призначенням справи до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Трофименко М.В. вимоги заяви підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Вважає, що вирок Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відносно ОСОБА_2 є підставою для скасування рішення та позбавлення батьківських прав відповідачки.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні заяви та не позбавляти її батьківських прав щодо дітей.

Представник третьої особи орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності свого представника, позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 підтримала.

Розглянувши заяву, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до положень ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Судом встановлено, що на розгляді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (після перейменування - Покровський районний суд міста Кривого Рогу) перебувала цивільна справа № 212/543/24, 2/212/1209/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради.

24 травня 2025 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено рішення суду, на підставі якого позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради залишено без задоволення. Попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків.

Вказане рішення суду не оскаржено та набрало законної сили.

Як підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами заявником заявлено про істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а саме наявність вироку Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відносно ОСОБА_2 від 04.03.2025 року, обвинуваченої у скоєнні кримінального провадження, передбаченого ст. 166 КК Україні: злісне невиконання батьками встановлених законом обов?язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0001786 від 26.12.2023 року.

Так, 04 березня 2025 року у кримінальному провадженні № 212/1499/25, 1-кп/212/336/25 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було ухвалено вирок, на підставі якого було затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 10 лютого 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області Семенюк Б.О. та за участю захисника обвинуваченого - адвоката Колісник Л.П., у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001786 від 26.12.2023 року. ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. (а.с. 126)

Відповідно до копії довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» Криворізької міської ради за №14-к від 11.08.2025 року, адміністрація КНП «ЦПМСД №3» КМР стосовно сім?ї ОСОБА_6 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 повідомила, що діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5

перебувають на обліку у сімейного лікаря амбулаторії №3 КНП «ЦПМСД

№3» КМР. Дівчатка мешкають з батьком. На медичний супровід дітей укладалася декларація з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Сімейного лікаря діти відвідують по мірі необхідності. Супроводжує дітей у

випадку візиту до лікаря під час оглядів батько.

Згідно з копією характеристики на малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , наданої представниками КЗДО КГ №71 КМР, ОСОБА_7 живе та виховується в сім`ї, де вихованням та навчанням дитини займається батько дитини та його співмешканка. Дитина завжди охайна та добре одягнена. Дитячий садок відвідує з 01.08.2024 року. Мати дитини ОСОБА_2 в закладі не з`являлась, що підтверджується довідкою.

Відповідно до педагогічної характеристики на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ученицю 3-Б класу КГ №86, ОСОБА_8 навчається в КГ № 86 з вересня 2023 року. З січня 2024 року дитина проживає з батьком - ОСОБА_3 (працює на шахті «Фрунзе» машиністом електровоза), дідусем - ОСОБА_9 , співмешканкою батька - ОСОБА_10 та молодшою сестрою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . В школу приводили і забирали дитину ОСОБА_10 та батько ОСОБА_3 . Успіхами, рекомендаціями завжди цікавилися, до навчання та виховання ОСОБА_11 проявляли постійний належний інтерес. Мати, ОСОБА_2 , з травня 2024 року школу не відвідувала, телефоном дитиною не цікавилась.

ОСОБА_8 знята з внутрішньошкільного обліку з 10.10.2024 року, відповідно до рішення Покровської районної у місті ради від 01.05.2024 року №432 «Про визначення місця проживання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , разом з батьком ОСОБА_3 ». Мати дитини батьківські збори не відвідує, навчанням не цікавиться, не забирає дитину з закладу, що підтверджується довідкою.

Відповідно до положень ст.423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

За змістом ч. 4 зазначеної статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до ст.426 ЦПК України встановлені вимоги до заяви про перегляд судового рішення, а саме, заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 зазначеної статті до заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, серед іншого, мають бути посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, а також, відповідно до ч.3 зазначеної статті до такої заяви мають бути подані докази ,що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

Перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру («Пономарьов проти України», № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09.06.2011 року в справі «Желтяков проти України»).

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його в кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, котрі беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Верховного Суду від 21.10.2020 року в справі № 726/938/18).

Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок (що є прерогативою судів апеляційної та касаційної інстанції), а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.05.2021 року в справі №752/4995/17 зазначила, що нововиявлені обставини треба підтверджувати фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що вони можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, яку надав суд у такому рішенні.

Так, предметом дослідження суду у справі була перевірка доводів позивача про ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків відносно спільних дітей сторін.

Заявником, який був позивачем в справі, при зверненні із зазначеною заявою, вказано, що предметом перегляду є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи про невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків.

У зв`язку з наведеним суд вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Окрім того, в рішенні суду від 24 травня 2024 року зазначено, що «станом на час розгляду справи досудове розслідування за фактом смерті малолітнього ОСОБА_12 триває». Тобто про наявність кримінального провадження відносно відповідача ОСОБА_2 заявнику було відомо на час розгляду вказаної справи до ухвалення рішення по суті. Вказане також підтверджується долученими представником позивача до первісного позову доказами.

За змістом ч. 4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Суд також вказує, що згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до пункту 15 вищезазначеної Постанови, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним

Суд звертає увагу на те, що змагальність сторін і диспозитивність цивільного судочинства є одними з основних засад (принципів) останнього (п. п. 4 і 5 ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст.12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Суд, діючи на виконання завдань цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справи, та дотримуючись основних засад судочинства, якими, серед іншого, є верховенство права, змагальність та диспозитивність сторін, не має права самостійно ініціювати питання про витребування доказів, чи, до прикладу, про призначення у справі експертизи.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з правилами ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані до суду докази, вважає, що наведені у заяві доводи щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами та долучені до заяви докази не підтверджують поза розумним сумнівом наявності достатніх правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 , в інтересах якого діє його представник адвокат Трофименко М.В., про перегляд рішення суду від 24 травня 2024 року про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, заяву ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільний справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 258-261, 268, 353, 354, 423, 429 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільний справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 22 вересня 2025 року.

Суддя О. Н. Борис