Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1886/25
Провадження № 6/376/49/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Батовріної І.Г.,

за участю секретаря судового засідання: Гіптенко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ященка Сергія Миколайовича про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 376/1886/25 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину -,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Ященко С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 376/1886/25 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що 28.07.2025 р. видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 - аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 липня 202 року і до досягнення дітьми повноліття. Представник ОСОБА_1 вважає, що судовий наказ виданий помилково, оскільки судом під час його видачі не було встановлено на чиєму утриманні фактично перебували діти. Зазначає, що боржник весь час проживав та продовжує проживати спільно зі своїми дітьми у квартирі, яка є спільним майном подружжя. У даний час ОСОБА_1 тимчасово проживає у Німеччині спільно з їхніми старшими неповнолітніми дітьми. Обов?язок боржника, щодо сплати аліментів відсутній, оскільки обставини ухилення від покладеного на нього обов?язку утримувати своїх дітей нічим не підтверджений і є надуманим заявником. Окрім того 24.03.2025 року Сквирським районним судом Київської області відкрито провадження у справі № 376/651/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визначення місця проживання дітей, у даний час справа перебуває на розгляді і кінцеве рішення не винесено. Вважає, що судом передчасно видано судовий наказ, оскільки у даний час спірне питання щодо визначення з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти та хто буде мати право на стягнення аліментів не вирішено у іншій судовій справі. Крім того заявник приховала інформацію, що дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ще 25.07.2025 р. виїхала за кордон до батька і у даний момент проживає разом з ним, тобто заявник безпідставно бажає стягувати з боржника аліменти на утримання дочки, яка проживає разом з батьком. Враховуючи вищенаведене, просить суд визнати судовий наказ виданий Сквирським районним судом Київської області по справі № 376/1886/25 від 28.07.2025 року, таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання представник ОСОБА_1 , адвокат Ященко С.М. не з?явився, подав заяву про розгляд справи без участі боржника та його представника. Заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

У судове засідання ОСОБА_2 не з?явилася, продала заяву, у якій просить здійснювати розгляд за її відсутності. У задоволені заявлених вимог просить відмовити у повному обсязі.

У зв`язку з наведеним, суд постановив здійснювати розгляд заяви за відсутності всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи та повідомлені про час та місце розгляду заяви, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 442 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяви без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до частини 2 статті 247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

28.07.2025 р. видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 - аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 липня 202 року і до досягнення дітьми повноліття.

На підтвердження викладених у заяві про видачу судового наказу обставин, стягувачем були долучені: копія паспорту заявника; копія РНОКПП заявника; копія витягу з реєстру територіальної громади про адресу проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , копія витягу з реєстру територіальної громади про адресу проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія витягу з реєстру територіальної громади про адресу проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копія витягу з реєстру територіальної громади про адресу проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , копія витягу з реєстру територіальної громади про адресу проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , копія витягу з реєстру територіальної громади про адресу проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 , серія НОМЕР_3 , у якому батьком вказано боржника ОСОБА_1 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серія НОМЕР_4 , у якому батьком вказано боржника ОСОБА_1 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серія НОМЕР_5 , у якому батьком вказано боржника ОСОБА_1 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 , серія НОМЕР_6 , у якому батьком вказано боржника ОСОБА_1 , довідку Сквирського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 2 «Малятко» Сквирської міської ради Київської області від 28.01.2025 р., характеристику ОСОБА_5 , характеристику ОСОБА_4 ..

04 вересня 2025 року представник боржника звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким що не підлягає виконанню та на підтвердження заявлених вимог надав: копію закордонного паспорту ОСОБА_1 № НОМЕР_7 з відміткою про перетин кордону; копію закордонного паспорту ОСОБА_5 № НОМЕР_8 з відміткою про перетин кордону; копію ордеру про надання правничої допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

У той же час судовий наказ є також виконавчим документом (ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 431 ЦПК України).

За змістом п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути виданий, якщо заявлена вимога про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ч.2 ст.161 ЦПК України).

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України у судовому наказі зазначаються повідомлення про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачом вимог по суті.

У Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2011 року зазначається, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

До заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника (пункт 5 зазначеної Постанови). Таким чином, наказне провадження є спрощеним у порівнянні з позовним, альтернативним йому провадженням у суді першої інстанції, і заснованим на письмових доказах. У наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених вимог.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Відповідно до статті 173ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до змісту частин 1, 2статті 432 ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1)якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Вищевказане знаходить своє підтвердження у викладеній правовій позиції Верховного суду, у постанові від 19.09.2022 року по справі №917/244/21 згідно з якою визначено, що у межах розгляду саме заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого й однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

З аналізу змісту заяви вбачається, що адвокат Ященко С.М. доводить обставину відсутності у ОСОБА_1 обов`язку утримувати його дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на утримання яких стягнуті аліменти, оскільки між сторонами існує спір про місце їх проживання та виїзду ОСОБА_5 разом з батьком за кордон.

У той же час, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов`язок батька щодо утримання дитини не може бути припинений у зв`язку з проживанням дитини разом з ним. Тому доводи представника боржника ОСОБА_1 адвоката Ященка С.М. про відсутність у боржника обов`язку утримувати свої дітей є безпідставними, а отже відсутні підстави для визнання судового наказу Сквирського районного суду Київської області від 28.07.2025 року у справі № 376/1886/25 таким, що не підлягає виконанню.

Окрім того представником боржника не надано переконливих доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_5 виїхала разом з батьком та проживає з ним у Німеччині, оскільки відмітка про перетин кордону засвідчує факт виїзду, але не дозволяє встановити хто її супроводжував, куди вона приїхала, з якою метою, де саме вона зараз перебуває.

На даний час Сквирським районним судом Київської області розглядається цивільна справа №376/651/25 про визначення місця проживання дітей сторін.

Та обставина, що на час видачі судового наказу між сторонами існував не вирішений судом спір щодо місця проживання дитини, не свідчить про можливість визнання його таким, що не підлягає виконанню, адже відсутні передбачені законодавством матеріально-правові та процесуально-правові підстави.

Не є такою підставою й ухвалення судом рішення про визначення місця проживання дітей.

Документи, що надані боржником разом із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, не спростовують його обов`язку утримувати дітей, як і права стягувача на отримання аліментів.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд звертає увагу, що законодавством визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.

Зокрема,статтею 273СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст. 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що така відповідає вимогам ч.1 п.4 ст.161 ЦПК України, підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених ст.165ЦПК України судом не встановлено, судовий наказ було видано не помилково, а за заявою заявника про стягнення аліментів та на законних підставах, представником боржника не надані суду докази того, що його добровільно виконано, примирення між сторонами не відбулося, підстав для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, з мотивів на які посилається представник боржника немає, оскільки існує судовий наказ (судове рішення), який набрав законної сили, а тому у відповідності до вимог ст.129-1 Конституції України та ст.18 ЦПК України такий є обов`язковим до виконання.

Таким чином суд приходить висновку про безпідставність заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Ященка С.М. про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, а отже у задоволенні цієї заяви необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 180, 181 СК України, ст.ст. 19, 161, 170, 171, 432 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Ященка Сергія Миколайовича про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 376/1886/25 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Г.Батовріна