Справа № 739/1727/25
Провадження № 2/739/497/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого- судді Іващенка І.К., при секретарі Шкурат О.Г.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новгород-Сіверський в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2025 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області звернулась з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтуванні позову зазначила, що під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 , який зареєстрований 13.07.2019 Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя з відповідачем не склалося. На даний час сторони у справі проживають окремо, син проживає з позивачкою. ОСОБА_3 свої обов`язки щодо утримання дитини не виконує, весь тягар по матеріальному утриманню несе позивачка.

Ухвалою суду від 20 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 09:00 год. 19 вересня 2025 року, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що належним чином повідомлені учасники справи. Роз`яснено відповідачу право надіслати (подати) на адресу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали відзив на позовну заяву та у цей же строк пред`явити зустрічний позов.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позов визнав повністю. Не заперечував проти його задоволення.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є матір`ю та батьком, відповідно, малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт чого посвідчено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 24.07.2025 року, виданим Новгород-Сіверським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

13.07.2019 Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області зареєстрований шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 13.07.2019).

Дитина знаходиться на утриманні у позивачки.

Дохід відповідача позволяє надавати матеріальну допомогу своїй малолітній дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доказів що у відповідача крім малолітнього сина ОСОБА_4 на утриманні є інші особи суду не надано.

Положеннями статті 48 та 51 Конституції України проголошено право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї та обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини першої, другої ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення у межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини восьмої ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини відповідно до частини першої ст. 12 вказаного Закону.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Відповідачем не спростовані вимоги позивача про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що відповідач, як батько зобов`язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги дитині, то з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

За приписами частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, від сплати якого позивач була звільнена на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», а саме сума у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України та згідно ст. ст. 191, 199, 200 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) його, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, від дня пред`явлення позову до суду, а саме з 19.08.2025, до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 1211 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: І.К. Іващенко