ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року м. Чернівці

справа № 725/9489/24

провадження №22-ц/822/663/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Лисака І.Н., Половінкіної Н.Ю.

секретар Бугай В.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького районного суду м.Чернівців від 20 травня 2025 року в цивільній справі за заявою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), заінтересовані особи : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про оголошення фізичної особи померлою,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою.

Заяву обґрунтовано наступним. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) №188-ОС від 26.05.2022 року «Про особовий склад» солдата ОСОБА_7 , якого призвано на військову службу по мобілізації, зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії водія 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (типу В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » «типу В».

29.11.2022 року зведений загін був переданий в оперативне підпорядкування командиру НОМЕР_2 окремої механізованої бригади Збройних сил України та 30.11.2022 року в кількості не менше 60 військовослужбовців, в тому числі ОСОБА_7 здійснили вихід на рубіж: згин р. ОСОБА_8 , перехрестя лісосмуг, з подальшим переходом до стійкої оборони із завданням не допустити прориву противника з напрямку населених пунктів Нововодяне, Макіївка, а також визначено інші завдання згідно вказаного бойового розпорядження.

03.12.2022 року отримано інформацію від чергового зведеного загону про те, що в районі населеного пункту Площанка, Луганської області під час бойових дій зникли 3 (троє) військовослужбовців, в тому числі ОСОБА_7 та на даний час місцезнаходження військовослужбовців невідоме, зв`язок з ними відсутній, обстеження вказаного району неможливе у зв`язку із постійними ворожими артилерійськими обстрілами.

У подальшому було проведено службове розслідування по факту відсутності військовослужбовців зведеного загону.

В рапорті начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 13.12.2022 року зазначено, що в період проведення бойових дій з 03 по 06 грудня в районі н. п. Площанка, а саме на позиціях ВОП «Дніпро», «Харків», «Черкаси», «Львів» та ВОП «Суми» станом на 06.12.2022 року здійснено перевірку особового складу, за результатами якої не вдалося встановити місце знаходження 3 військовослужбовців, зокрема ОСОБА_7

13.12.2022 року було направлено запит до Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими та з наданої відповіді убачається, що інформація про перебування військовослужбовця ОСОБА_7 відсутня.

За результатами роботи комісія у висновку від 31.12.2022 р. пропонувала визнати факт відсутності ОСОБА_7 . Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 04.01.2023 року №23 АГ визначено вважати солдата ОСОБА_7 «зниклим безвісти».

Заявник вказував, що на момент подачі заяви членам сім`ї, визначеним п. 7 Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, здійснюється виплата грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_7 , в тому числі і додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн. у відповідності до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Оголошення померлим солдата ОСОБА_7 необхідно для виключення солдата зі списків особового складу Держприкордонслужби та оптимізації бюджетних коштів в умовах воєнного стану.

У зв`язку з вищевикладеним, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звертається до суду з даною заявою для оголошення померлим військовослужбовця Державної прикордонної служби України солдата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 під час виконання бойового завдання у районі населеного пункту Площанка Луганської області під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чернівецького районного суду м.Чернівців від 20 травня 2025 року заявлені вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про оголошення фізичної особи померлою задоволено.

Оголошено померлим військовослужбовця Державної прикордонної служби України солдата ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с.Любимівка, Нововоронцовського району, Херсонської області, останнє місце проживання якого: АДРЕСА_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 під час виконання бойового завдання, в районі населеного пункту Площанка, Луганської області під час проходження військової служби та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Луганської області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Чернівецького районного суду м.Чернівців від 20 травня 2025 року та в задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про оголошення фізичної особи військовослужбовця Державної прикордонної служби України солдата ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Любимівка, Нововоронцовського району, Херсонської області, останнє місце проживання якого: АДРЕСА_1 - відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішення суду через його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування судом обставин, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими.

Зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б належним чином підтверджували вірогідну смерть солдата ОСОБА_7 .

Заявник жодним чином не довів, а суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні не навів конкретних обставин, до яких слід віднести неможливість припущення про будь-яке інше зникнення особи безвісти за наведених обставин, ніж загибель.

В оскаржуваному судовому рішенні лише зазначено, що 03.12.2022 р. отримано інформацію від чергового зведеного загону про те, що в районі населеного пункту Площанка, Луганської області під час бойових дій зникли 3 (троє) військовослужбовців, в тому числі ОСОБА_7 та на даний час місцезнаходження військовослужбовців невідоме, зв`язок з ними відсутній, обстеження вказаного району неможливе у зв`язку із постійними ворожими артилерійськими обстрілами.

До того ж, представник НОМЕР_4 прикордонного загону у заяві посилається на те, що днем вірогідної смерті ОСОБА_7 точно встановлено 03 грудня 2022 року, посилаючись на результати службового розслідування від 03 грудня 2022 року, проте вказаний висновок не містить викладення жодних обставин, які б вказували про вірогідну смерть ОСОБА_7 саме в зазначену дату, а передбачає лише зазначення втрати зв`язку із ним, перебування ОСОБА_7 в н.п. Площанка Луганської області під час бойових дій, та на даний час місцезнаходження якого невідоме. При цьому, обстеження вказаного району неможливе було як у грудня 2022 року, так й надалі у зв`язку із перебуванням даної території під тимчасовою окупацією та продовженням ведення активних бойових дій, що надає можливість вважати ОСОБА_7 таким, що зник безвісти.

Апелянт зазначає, що ні оскаржуваним рішенням суду, ні представником заявника не доведено факт навіть ймовірної загибелі солдата ОСОБА_7 , доведено лише факт виконання бойового завдання ОСОБА_7 та факт зникнення.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) подав відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Встановлено, що наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби № 188-ОС від 26.05.2022 року «Про особовий склад» солдата ОСОБА_7 , якого призвано на військову службу по мобілізації, зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії водія 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (типу В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » «типу В».

ОСОБА_7 у складі зведеного загону ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_1 виконував бойові завдання щодо забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини.

29.11.2022 року зведений загін був переданий в оперативне підпорядкування командиру НОМЕР_2 окремої механізованої бригади Збройних сил України та 30.11.2022 року в кількості не менше 60 військовослужбовці, в тому числі ОСОБА_7 здійснили вихід на рубіж: згин р. ОСОБА_8 , перехрестя лісосмуг, з подальшим переходом до стійкої оборони.

03.12.2022 року отримано інформацію від чергового зведеного загону про те, що в районі населеного пункту Площанка, Луганської області під час бойових дій зникли 3 (троє) військовослужбовців, в тому числі ОСОБА_7 та на даний час місцезнаходження військовослужбовців невідоме, зв`язок з ними відсутній, обстеження вказаного району неможливе у зв`язку із постійними ворожими артилерійськими обстрілами.

03.12.2022 року розпочато службове розслідування на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_9 від 03 грудня 2022 року № 4126-АГ.

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби № 730-ОС від 13.12.2022 року солдата ОСОБА_7 звільнено з посади інспектора прикордонної служби 2 категорії водія 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (типу В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » «типу В» у зв`язку із визнанням його безвісно відсутнім з 13 грудня 2022 року.

13.12.2022 року було направлено запит до Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими та з наданої відповіді убачається, що інформація про перебування військовослужбовця ОСОБА_7 відсутня.

За результатами роботи комісія у висновку від 31.12.2022 р. пропонувала визнати факт відсутності ОСОБА_7 . Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 04.01.2023 року №23 АГ визначено вважати солдата ОСОБА_7 «зниклим безвісти».

Начальником НОМЕР_4 прикордонного загону були направлені відповідні запити про надання інформації до Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин Департаменту інформатизації МВС України; Начальнику відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_4 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_10 » Державної прикордонної служби України; Чернівецької обласної (військової) адміністрації; ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Будь-які відомості щодо місця перебування ОСОБА_7 за період з 03 грудня 2022 року по даний час відсутні.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, зазначає наступне.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_12 , Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою.

Визначаючи мету звернення до суду, заявник вказував, що рішення суду їм необхідне для виключення солдата ОСОБА_7 зі списків особового складу Держприкордонслужби та оптимізації бюджетних коштів в умовах воєнного стану.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що існують достатні підстави для оголошення солдата ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Любимівка, Нововоронцовського району, Херсонської області, загиблим ІНФОРМАЦІЯ_8 під час виконання військового обов`язку по захисту держави України від збройної агресії російської федерації в районі населеного пункту Площанка, Луганської області.

Колегія суддів з цим не погоджується.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При розгляді справ про оголошення особи померлою, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, звертає увагу на наступне.

Оголошення фізичної особи померлою це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За змістом ч.2 ст. 46 ЦК фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

У ч.1 ст. 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».

У ч.2 ст. 46 ЦК законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).

Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до ч.2 ст. 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.

Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені ч.2 ст. ст. 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій.

Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою.

Частина 2 ст. ст. 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.

Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій.

Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.

У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції зробив висновок, що доказів у справі достатньо для висновку про вірогідну смерть солдата ОСОБА_7 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 під час виконання бойового завдання у районі населеного пункту Площанка, Луганської області під час проходження військової служби та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає його передчасним, враховуючи наступне.

Так, суд першої інстанції, задовольняючи заяву про визнання особи померлою, взяв до уваги наступне.

03.12.2022 р. отримано інформацію від чергового зведеного загону про те, що в районі населеного пункту Площанка, Луганської області під час бойових дій зникли 3 (троє) військовослужбовців, в тому числі ОСОБА_7 та на даний час місцезнаходження військовослужбовців невідоме, зв`язок з ними відсутній, обстеження вказаного району неможливе у зв`язку із постійними ворожими артилерійськими обстрілами.

03.12.2022 року розпочато службове розслідування на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_9 від 03 грудня 2022 року № 4126-АГ.

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби № 730-ОС від 13.02.2022 року солдата ОСОБА_7 , звільнено з посади інспектора прикордонної служби 2 категорії водія 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (типу В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » «типу В», у зв`язку із визнанням його безвісно відсутнім з 13 грудня 2022 року.

13.12.2022 року було направлено запит до Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими та з наданої відповіді убачається, що інформація про перебування військовослужбовця ОСОБА_7 відсутня.

За результатами роботи комісія у висновку від 31.12.2022 р. пропонувала визнати факт відсутності ОСОБА_7 . Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 04.01.2023 року №23 АГ визначено вважати солдата ОСОБА_7 «зниклим безвісти».

Начальником НОМЕР_4 прикордонного загону були направлені відповідні запити про надання інформації до Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин Департаменту інформатизації МВС України; Начальнику відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_4 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_10 » Державної прикордонної служби України; Чернівецької обласної (військової) адміністрації; ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Будь-які відомості щодо місця перебування ОСОБА_7 за період з 03 грудня 2022 року по даний час відсутні.

На підтвердження факту загибелі ОСОБА_7 , суд першої інстанції посилався на покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які зазначали, що під час бойового завдання потрапили під бомбардування, під час обстрілу ОСОБА_7 був під деревом, зі слів побратимів, було чутно як останній кричав, що йому відірвало ноги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б належним чином підтверджували вірогідну смерть солдата ОСОБА_7 .

Колегія з доводами апелянта погоджується.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть особи в певний час і за певних обставин.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко - і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.

Подібні висновки висловлені Верховним Судом в постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22, 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23, 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23.

З матеріалів справи вбачається, що надані заявником письмові докази, а також пояснення свідків, у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть, а лише дають підстави для обґрунтованого припущення, що ОСОБА_7 зник безвісти за особливих обставин, при виконанні бойового завдання.

Крім того, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, бойові дії у районі населеного пункту Площанка, Луганської області розпочалися 24 лютого 2022 року та закінчились 01 березня 2022 року, однак, з 01 березня 2022 року ця територія є тимчасово окупованою.

А відтак конкретні обставини справи не дають законних підстав суду для висновку про можливість оголошення ОСОБА_7 померлим до спливу строків, вказаних у ч. 2 ст. 46 ЦК України.

Зазначеного суд першої інстанції не врахував.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим ч.2 ст.46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

Також не можна відраховувати строк, передбачений ч.2 ст. 46 ЦК, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, або тимчасово окупованій території, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення.

Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

Враховуючи всі обставини справи, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а також не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, що відповідно до п.4, п.2 ч.1 ст.376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Чернівецького районного суду м.Чернівців від 20 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), заінтересовані особи : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про оголошення військовослужбовця Державної прикордонної служби України солдата ОСОБА_7 померлим - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 23 вересня 2025 року.

Судді І.Б. Перепелюк

І.Н. Лисак

Н.Ю. Половінкіна