У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2025 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Верещінської І.В., за участю секретаря судового засідання Негари А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» - Ременюк Тетяни Олександрівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про визнання права іпотекодержателя на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про визнання права іпотекодержателя на нерухоме майно.

Також було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 44,3 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказано, що 19 березня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 137 000 доларів США, строком до 19 березня 2037 зі сплатою 12,40 % річних.

В забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 уклали договір іпотеки № 80278, предметом якого була належна іпотекодавцю на праві власності двокімнатна квартира АДРЕСА_2 (після перейменування АДРЕСА_3 . Під час посвідчення цього договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В. накладено заборону відчуження предмета іпотеки, яку зареєстровано в реєстрі заборон за № 174.

Відомості про обтяження було внесено до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

08.12.2011 між ПАТ «УКРСИББАНК» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого ПАТ «УКРСИББАНК» як первісний кредитор у основному зобов`язані, що витікає з кредитного договору від 19.03.2008 №0, та у забезпечувальному зобов`язанні, що витікає з договору іпотеки від 19.03.2008 №80278, відступило всі свої права та обов`язки новому кредитору ПАТ «Дельта Банк».

11.12.2014 року Солом`янським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у справі № 760/16997/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 44, 4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 19 березня 2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 2127, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за кредитним договором від 19 березня 2008 року №0 в загальному розмірі 198 071,48 дол. США, що згідно офіційного курсу гривні до долара США встановленого НБУ станом на 25.06.2013 складає 1583185,34 грн.

В подальшому 09 грудня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» і ПАТ «Альфа-Банк» укладений договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за кредитами, в тому числі й за договором № 0.

12 серпня 2022 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 17 серпня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Фартушною Т.М. внесено відомості до реєстру про скасування/анулювання обтяження щодо об`єкта - квартири АДРЕСА_2 ( після перейменування АДРЕСА_3 .

9 вересня 2020 року державний реєстратор: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г. на підставі договору купівлі-продажу від 09 вересня 2020 року, серії та номер 4113, провів державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 на квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_3 .

19 лютого 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченком А.В. договір купівлі-продажу квартири квартиру АДРЕСА_6 .

Того ж дня, 19 лютого 2021 року було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_6 , за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №56710050 від 19 лютого 2021 року, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченком А.В., запис №40637692 (а.с. 159).

Тобто, через 5 місяців після зняття приватним нотаріусом обтяжень та оформлення права власності за ОСОБА_3 предмет іпотеки був знову відчужений та власником предмету іпотеки став Відповідач.

Банк своєї згоди на зняття обтяження на предмет іпотеки не надавав.

АТ «Сенс Банк» не вбачає можливості внести відповідну суму на депозитний рахунок суду з метою застосування зустрічного забезпечення щодо відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Так як жодних збитків забезпеченням позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, банк не вбачає, оскільки забезпечення позову стосується саме об`єктів нерухомості, а не грошових коштів на рахунках Відповідача, що може призвести до настання реальних збитків спричинених забезпеченням позову.

Наслідком забезпечення позову є лише обмеження прав щодо відчуження Відповідачем спірного майна, що і є метою забезпечення позову шляхом накладення арешту та не може спричинити жодні збитки для останнього.

Тому на підставі вищевказаного, просив суд заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і за реєстрова на відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Згідно п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідачів на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

З матеріалів заяви вбачається, що предметом спору між сторонами є визнання прав іпотекодержателя.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13 грудня 2023 року у справі №522/21977/21 зазначив, що загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, так, як в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки існує ризик відчуження майна, яке є об`єктом спірних правовідносин у даній справі. Вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами, що заявлені та змісту викладених в заяві обставин, слід вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру загальною площею 44, 4 кв. м. розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), оскільки незастосування якого може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152, 153Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» - Ременюк Тетяни Олександрівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про визнання права іпотекодержателя на нерухоме майно - задовольнити.

Накласти арешт та заборону реєстраційних дій на відчуження, передачу в іпотеку чи заставу банку, продаж, перерозподіл часток, внесення до статутного капіталу юридичної особи, реконструкцію, виділення, поділ часток, об`єднання часток, зміну площі об`єкту будь кому і в будь який спосіб чи вчиняти будь-які дії щодо продажу відчуження, передачу в іпотеку чи заставу банку, продажу, перерозподілу часток, внесення до статутного капіталу юридичної особи, реконструкцію, виділення, поділу часток, об`єднання часток, зміни площі об`єкту будь кому і в будь який спосіб щодо нерухомого майна а саме: квартиру, загальною площею 44,4 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Інформація про стягувача: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», (правонаступник АТ «Укрсоцбанк»), адреса: 01001. м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, .

Інформація про боржника: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Копію даної ухвали направити заявнику для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Київського апеляційного суду.

Суддя І.В. Верещінська