УХВАЛА

15 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 533/873/24

провадження № 61-10979ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом

до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (далі -

АТ «Полтаваобленерго»), у якому просила суд визнати протиправним та скасувати рішення комісії Козельщинської дільниці Кременчуцької об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго» з розгляду акта про порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії від 14 серпня 2024 року

№ 00014940, що оформлене протоколом від 28 серпня 2024 року № 00014940, щодо нарахування ОСОБА_1 обсягу та вартості необлікованої електроенергії за період з 14 серпня 2023 року до 14 серпня 2024 року

в кількості 11593 кВт/год на загальну суму 92 667,08 грн.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 31 січня 2025 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2025 року рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 31 січня 2025 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Козельщинської дільниці Кременчуцької об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго» з розгляду акта про порушення споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії

від 14 серпня 2024 року № 00014940, що оформлене протоколом від 28 серпня 2024 року № 00014940, щодо нарахування позивачу ОСОБА_1 обсягу та вартості необлікованої електроенергії за період з 14 серпня 2023 року до

14 серпня 2024 року в кількості 11593 кВт/год на загальну суму 92 667,08 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

25 серпня 2025 року АТ «Полтаваобленерго» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2025 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі за позовом про захист прав споживача, визнання протиправним та скасування рішення комісії Козельщинської дільниці Кременчуцької об`єднаної філії

АТ «Полтаваобленерго» з розгляду акта про порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії від 14 серпня 2024 року

№ 00014940, що оформлене протоколом від 28 серпня 2024 року № 00014940, щодо нарахування ОСОБА_1 обсягу та вартості необлікованої електроенергії за період з 14 серпня 2023 року до 14 серпня 2024 року

в кількості 11593 кВт/год на загальну суму 92 667,08 грн, що станом

на 01 січня 2025 року не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 60 = 181 680,00 грн).

Отже, справа № 210/6431/24 є малозначною в силу вимог пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктом «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справіпідлягає касаційному оскарженню.

Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. При цьому, доводи касаційної скарги зводяться виключно до незгоди заявника з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, що не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що справа має суспільний інтерес та виняткове значення, зводиться до незгоди із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

Зазначення у постанові Полтавського апеляційного суду від 15 липня

2025 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ціна позову в цій справі не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справа є незначної складності.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Верховний Суд враховує Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня

1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки АТ «Полтаваобленерго» подалокасаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 176 ЦПК України, пунктом 5 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про захист прав споживачів.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська