Справа №524/9814/25
Провадження №2/524/5269/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., представника позивача Запорожець Є.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 28393,36 грн, 3% річних в сумі 400,29 грн та інфляції в сумі 1904,71 грн, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач зареєстрований в ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО», як споживач послуг з теплопостачання по о/р № НОМЕР_1 .

Позивач надає послуги в повному обсязі у відповідності до якісних показників. Відповідач в порушення вимог законодавства, не здійснював своєчасної оплати одержаних послуг, в результаті чого допустив заборгованість, яка станом на 22.07.2025 становить 28393,36 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

В судовому засіданні відповідач не заперечувала проти заборгованості по сплаті послуг за опалення в сумі 11284,22 грн. Нарахування вартості послуг за двоставковим тарифом вважала необґрунтованим, посилаючись на те, що додаткову угоду щодо зміни механізму нарахування вартості послуг вона не підписувала, а публічний договір таких умов не містить. Звертала увагу, що гарячою водою вона не користується.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідач є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав № 436317813 від 22.07.2025.

Загальновідомою обставиною є те, що у зв`язку з нанесеними 24 квітня 2022 року ракетними ударами по теплоелектроцентралі ТОВ «КРЕМЕНЧУЦЬКА ТЕЦ», які призвели до значних руйнувань будівель та обладнання й спричинення виникнення пожежі, ТОВ «КРЕМЕНЧУЦЬКА ТЕЦ» припинила виробництво та постачання теплової енергії споживачам м. Кременчука.

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню.

Відповідно до рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.10.2022 №1508 ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» було визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума боргу станом на 22.07.2025 за період з 02.2023 до 03.2025 становить 28393,36 грн:

-АБ/П.ОП ПТЕ 646,36 грн;

-ОП. У/П ПТЕ 16139,58 грн;

-ОПАЛЕННЯ.ПТЕ 11284,22 грн;

-АБ/П.ГВ ПТЕ 323,70 грн.

Сума нарахованих, відповідно до ст. 625 ЦК України, 3% річних становить 400,29 грн та інфляційних втрат 1904,71 грн.

НОРМИ ПРАВА

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках, регулюються ЗУ « Про житлово-комунальні послуги»(далі Закон № 2189-VIII)

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема, з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.

Частиною першою статті 6 Закону № 2189-VIII передбачено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону № 2189-VIII споживач має право, серед іншого, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої цієї статті Закону № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами,встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 2189-VIII ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи)є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до вимог Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву відповідає визначений Законом обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відтак, згідно із положеннями ст. 7 Закону № 2189-VIII споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги»(в редакції станом на час існування спірних правовідносин):

- двоставковий тариф на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води це грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної);

-умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії - вартість одиниці теплової енергії, визначена з розрахунку на 1 Гкал теплової енергії або відповідно до норми споживання, встановленої органом місцевого самоврядування, як грошовий вираз змінної частини планованих економічно обґрунтованих прямих витрат на її виробництво та транспортування, що змінюються прямо (майже прямо) пропорційно зміні обсягу теплової енергії для надання послуги з постачання теплової енергії;

-умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії - абонентська плата за одиницю теплового навантаження об`єктів теплоспоживання на опалення (1 Гкал/год.) як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат, крім тих, що віднесені до умовно-змінних витрат, що включаються до повної собівартості теплової енергії, є постійними і не змінюються прямо (майже прямо) пропорційно зміні обсягу теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії

Формування двоставкового тарифу на теплову енергію здійснюється шляхом визначення грошового виразу умовно-змінної (вартість 1 Гкал спожитої теплової енергії) та умовно-постійної (абонентська плата за 1 Гкал/год. теплового навантаження) частин тарифу, застосування яких забезпечує планований річний дохід, що дорівнює сумі планованої річної повної собівартості, витрат на відшкодування втрат та відповідного річного планованого прибутку, які отримуються за умови застосування одноставкового тарифу, розрахованого відповідно до вимог цього Порядку(п. 48 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженого Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 квітня 2019 р. № 291(Далі Порядок № 869)

Згідно із п. 50-51 Порядку № 869 до умовно-змінної частини двоставкового тарифу на теплову енергію включаються плановані прямі витрати на придбання палива і електроенергії для виробництва теплової енергії власними котельнями та установками з використанням альтернативних джерел енергії та її транспортування, витрати на транспортування природного газу, покупну теплову енергію, а також витрати що включаються до повної планованої собівартості виробництва теплової енергії власними теплоелектроцентралями, теплоелектростанціями, атомними електростанціями, когенераційними установками (крім витрат на власні господарські потреби). До умовно-постійної частини двоставкового тарифу на теплову енергію належать витрати, що включені до планованої повної собівартості виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, крім зазначених у пункті 50 цього Порядку і відповідно віднесених до умовно-змінних витрат, а також витрати на відшкодування втрат та планований прибуток, визначений відповідно до пункту 27 цього Порядку.

В п. 30 Порядку № 869 зазначено, що одноставковий тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання складається з планованих витрат, що включаються до повної собівартості, витрат на відшкодування втрат ліцензіата, розрахованих відповідно до вимог цього Порядку, і планованого прибутку.

Отже, суд відзначає, що під час застосування одноставкових тарифів, як умовно-постійні, так і умовно-змінні витрати в тарифі враховувались разом, і споживач, сплачуючи за теплову енергію, компенсував теплопостачальному підприємству одночасно дві частини витрат у складі однієї сплати. В совою чергу після застосування суб`єктом підприємницької діяльності до споживачів двоставкових тарифів плата була визначена окремими платежами.

З цих підстав, суд дійшов висновку про те, що нарахування відповідачу умовно-постійної частини, абонентської плати відповідає вимогам законодавства в сфері надання житлових послуг.

В свою чергу, відповідач не надала суду доказів, які б підтверджували те, що послугами ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» вона не користувалась, або отримувала їх в меншому розмірі, ніж зазначено в розрахунку.

Враховуючи те, що факт існування заборгованості та її розмір не був спростований відповідачем, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, які складаються з судового збору, суд стягує із відповідача на користь позивача в сумі 3028 грн.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням 3% річних та індексу інфляції в сумі 30698,36 грн та судові витрати в сумі 3028 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 17.09.2025

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ