Справа № 372/5100/25
Провадження № 2-з-65/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Сташків Т.Г., розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних у розмірі 269 488,11 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк», позивач) звернулося до Обухівського районного суду Київської області з даним позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення 3 % річних у розмірі 269 488,11 грн., нарахованих за несвоєчасне виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2012 року у справі № 0417/2-803/2012.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № KIQ0GA00000063, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 60 000,00 доларів США на споживчі потреби та 6 340,00 доларів США на сплату майбутніх страхових платежів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та 0,2 % щомісячної комісії від суми виданого кредиту з кінцевим терміном повернення 24.07.2017 року.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2012 року у справі № 0417/2-803/2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 89 602,68 доларів США, нараховану станом на 19.08.2011 року.

Проте, відповідач рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2012 року у справі № 0417/2-803/2012 не виконав, заборгованість за кредитним договором № KIQ0GA00000063 від 24.07.2007 року не погасив.

З огляду на наведене, позивач звернувся з даним позовом до суду. Також, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони відчужувати майно, що належить відповідачу, а саме частини земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0007, загальною площею 3,1999 га, що розташована на території Щербанівської сільської ради в Обухівському районі Київської області.

На обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову в даній справі позивач зазначив, що відповідач уникає виконає рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2012 року у справі № 0417/2-803/2012, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що відповідачем буде виконане рішення в даній справі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, учасники справи до судового засідання не викликалися.

Відповідно до пункт1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Разом із цим, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ЦПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів забезпечення позову, та які би свідчили про наявність реальних, існуючих обставин та ризиків неможливості або істотного ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову в разі невжиття таких заходів.

Жодні докази, які можуть підтвердити припущення позивача щодо можливого зменшення чи зникнення майна відповідача під час розгляду справи, позивачем до суду не подані.

Таким чином, саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на тривалу невиплату боргу та потенційну неможливість повернення відповідачем грошових коштів у розмірі суми заборгованості не може свідчити про утруднення та/або неможливість виконання рішення у справі в разі задоволення позову.

Відповідно до частини 7 статті 153 ЦПК України про забезпечення позову або відмову у забезпеченні суд постановляє ухвалу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову та недоведеність належними засобами доказування викладених у ній обставин, у зв`язку з чим дана заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 152, 153, 258, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 269 488,11 грн. відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Т.Г. Сташків