Справа № 243/6280/25
Провадження № 2-о/243/133/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» з заявою звернулася ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем.

Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на: 1/2 квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва на право власності серії НОМЕР_1 від 20.02.2008 р. Вона є власником іншої частини вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННТ 503327 від 18.04.2019 р. У встановленому порядку, коли з`явилася фінансова можливість звернулася до нотаріуса Першої Слов`янської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва право на спадщину за законом як спадкоємець першої черги після смерті сина, оскільки вважала, що спадщину прийняла автоматично на підставі ст.1269 ЦК України, бо з 2013 року через хворобу сина і його обмежені можливості самого себе обслуговувати, проживала разом із ним, стежила за станом його здоров`я, дбала про належні умови його життя, і вела спільне господарство у квартирі АДРЕСА_1 . Коли ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_2 помер, займалася похованням останнього, й надалі проживала за вказаною адресою, допоки через активні бойові дії на території Донецької області, в результаті збройної агресії рф не було пошкоджено зазначену квартиру. Постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно у зв`язку з тим, що вона як спадкоємець після померлого спадщину не прийняла, оскільки заяву про прийняття спадщини у 6-місячний строк не подала і не проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання заявника разом із сином на час відкриття спадщини, необхідно для переоформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку квартири, тому єдиним способом оформити спадкові права в нотаріальному порядку є звернення до суду за встановленням вищенаведеного факту, що має юридичне значення.

У зв`язку з чим, просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем сином - ОСОБА_2 на дату відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час та спосіб розгляду справи, від заявника в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи без його участі, рішення просив винести з урахуванням діючого законодавства, клопотань не має.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доводиться матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10.02.1975.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 24.10.2018 Слов`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області Україна помер ОСОБА_2 .

З довідки 355/10-03-01/2025 від 28.01.2025, виданої Миколаївською міською військовою адміністрацією Краматорського району Донецької області, слідує що ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності від 23.08.2016, серії НОМЕР_4 , видане згідно з розпорядженням від 23.08.2016 р. № 110-р належить квартира за адресою: АДРЕСА_3 , на правах спільної часткової власності з ОСОБА_3 у рівних частинах. З 2013 року не проживала за адресою: АДРЕСА_3 , де була зареєстрована по 24.04.2019 р., у зв`язку з тим, що проживала та вела сумісне господарство зі своїм сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_4 , до настання у 2018 році смерті сина. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб від 27.01.2025 № 0-52, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Миколаївської міської ради, фактичне місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_4 . Факт не проживання ОСОБА_1 з 2013 року за адресою: АДРЕСА_3 , підтверджують свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

З довідки 354/10-03-01/2025 від 28.01.2025, виданої Миколаївською міською військовою адміністрацією Краматорського району Донецької області, слідує що ОСОБА_1 фактично з 2013 року мешкала та вела сумісне господарство разом зі своїм сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Фактичне проживання та ведення сумісного господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2013 року до моменту його смерті підтверджують свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

З довідки 2961/10-03-01/2025 від 21.07.2025, виданої Миколаївською міською військовою адміністрацією Краматорського району Донецької області, вбачається що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , з 11.01.1995 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Склад сім`ї ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , була зареєстрована з 19.02.1992 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відомості про реєстрацію місця проживання інших осіб в реєстрі громади відсутні.

З свідоцтва про право власності від 20.02.2008 серії НОМЕР_1 , слідує що квартира за адресою: АДРЕСА_4 , належала на правах спільної часткової власності ОСОБА_8 та членам родини ОСОБА_2 у рівних частках, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.04.2008 та технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності.

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.04.2019, посвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Миколаївської державної нотаріальної контори Макаровою Н.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 102, слідує що спадкоємцем майна ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 є її донька ОСОБА_1 , у тому числі з урахуванням 1/2 частки, від якої відмовився син спадкодавця ОСОБА_9 . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається: з 1/2 частки квартири номер АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка квартири за вище зазначеною адресою, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

В судовому засіданні встановлено, що з метою оформлення спадкових прав заявник звернулась до державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори, в.о. Миколаївської державної нотаріальної контори Макарової Н.І. із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Постановою державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори, в.о. Миколаївської державної нотаріальної контори Макаровою Н.І. від 11.04.2019, відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної по прийняттю заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру в АДРЕСА_4 , та інше рухоме та нерухоме майно після смерті сина ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки було пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та не надано документів про спільне проживання з померлим.

З Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) слідує, що після смерті ОСОБА_2 спадкові справи не відкривалися та свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

З листа наданого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Макаровою Н.І. від 22.07.2025 № 780/01-16 на підставі ухвали суду від 16.07.2025 слідує, що після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась, оскільки 11.04.2019 звернулась ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11.04.2019 року, інші спадкоємці щодо оформлення спадкових справ не зверталися.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 займалась організацією і проведенням поховання ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою №7 від 27.02.2025, виданою ФОП ОСОБА_10 , товарним чеком №71 від 04.10.2018

Так, відповідно до ст. 293, 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Згідно пп.4.12 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.

Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Факт постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 спільно в помешканні спадкодавця, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів.

Докази, які б спростовували даний факт в матеріалах справи відсутні.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки.

Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне заявнику для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст.1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 316, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , разом зі спадкодавцем сином - ОСОБА_2 на дату відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 18.09.2025.

Суддя І.Ю. Фалін