Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4012/25
Провадження № 2/711/1976/25
РІШЕННЯ
17 вересня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого - судді Булгакової Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Кошубінської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Елеонора Антонівна про визнання права власності на спадкове майно,-
08.05.2025 адвокат Погасій С.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , в електронній формі через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із вищевказаним позовом, в якому просила визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку у праві власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме 1/3 частка у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.08.1979 Другою черкаською державною нотаріальною конторою. За життя ОСОБА_2 заповіт не складав, позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті батька, оскільки інших дітей він не мав та в зареєстрованому шлюбі на час смерті не перебував. Для оформлення спадкових прав позивачка звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А., проте постановою від 25.10.2024 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право, у зв`язку з відсутністю дубліката правовстановлюючого документа. Оскільки позивачка не може реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку, вона змушена звертатися до суду з позовом про визнання права власності.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.06.2025 витребувано у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
01.07.2025 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., на виконання ухвали від 11.06.2025, надано належним чином завірену копію спадкової справи № 106/2022 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 08.07.2025 її представник адвокат Погасій С.М. подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглядати справу без її участі.
Представник відповідача Черкаської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 08.07.2025 Птуха В.І., діючи на підставі довіреності № 84-01-21 від 03.01.2025, подала заяву, в якій просила розглядати справу без участі представника Черкаської міської ради, при вирішенні справи покладалася на розсуд суду.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Е.А. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 28.05.2025 подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, при вирішенні справи покладалася на розсуд суду.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 24.03.1985 та копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 30.06.2001.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Черкаси у віці 69 років ОСОБА_2 помер, про що 05.03.2022 Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 31 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .
Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Другою черкаською державною нотаріальною конторою 16.08.1979 та зареєстрованого в реєстрі за № 2-2281.
У встановлений законом строк позивачка звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 . На підставі її заяви було заведено спадкову справу № 106/2022, номер у спадковому реєстрі 69505770.
Із матеріалів спадкової справи № 106/2022 слідує, що позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_2 . Однак, постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А. від 25.10.2024 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 23 постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Так, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).
Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (частина 1 статті 1297 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Як передбачено у пункті 4.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 205/4311/14-ц, від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19.
Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, оскільки за життя ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Другою черкаською державною нотаріальною конторою 16.08.1979 та зареєстрованого в реєстрі за № 2-2281, належала 1/3 частина будинку з надвірними спорудами житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги першої черги після смерті ОСОБА_2 та у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщин після смерті, однак, через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 316, 328, 392, 1217, 1218, 1222, 1258, 1261, 1268, 1297 ЦК України, , ст. ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Елеонора Антонівна про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності у порядку спадкування законом на 1/3 частку у праві власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: Г. В. Булгакова