справа № 235/6165/24
провадження № 2/208/1434/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського, Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Кузнєцової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Бистрова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в загальному порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шевчук Руслан Віталійович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки з нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій ОСОБА_1 просить:

-виділити в натурі та визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому як на окремий, виділений в натурі об`єкт нерухомого майна, у складі якого знаходяться: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,5 кв.м, в тому числі житловою 42,6 кв.м, який складається з: 1-1 коридор площею 7,8 кв.м, 1-2 передпокій площею 6,4 кв.м, 1-3 житлова кімната площею 21,7 кв.м, 1-4 житлова кімната площею 20,9 кв.м, 1-5 кухня площею 7,7 кв.м; надвірних споруд та побудов: пг1-1 погріб під частиною будівлі, а-1 прибудова, Б-1 літня кухня, Е-1 убиральня, Ж-1 сарай, а4-1 ганок, ІІ-водопровід, №2- огорожа, №3-огорожа;

-припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ОСОБА_1 , є власницею 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями розташованого за, адресою: АДРЕСА_2 . Право власності ОСОБА_1 набула відповідно до:

-свідоцтва про право на спадщину за законом № 56 від 18.01.2018 року 1/6 частина житлового будинку;

-свідоцтва про право на спадщину за законом № 60 від 18.01.2018 року 1/6 частина житлового будинку;

-свідоцтва про право на спадщину за законом № 772 від 28.04.2018 року 1/6 частина житлового будинку.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна стверджується, що майно набуте позивачем в порядку спадкування складається з: 1-1 коридор, 1-2 передпокій, 1-3, 1-4 житлові кімнати, 1-5 кухня, загальною площею 64,5 кв.м., в тому числі житловою площею 42,6 кв.м. та надвірних споруд та побудов: пг1-1 погріб під частиною будинка, а-1 прибудова, Б-1 літня кухня, Е-1 убиральня, Ж-1 сарай, а4-1 ґанок, II- водопровід, №2-огорожа, №3-огорожа.

На другу частину житлового будинку право власності в порядку спадкування набули ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що стверджується рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2019 року (справа №235/1228/19).

Будинок має окремі входи/виходи, є роздільне електро-, газо- та водопостачання з окремими приборами обліку, у кожній із частин будинку наявне індивідуальне опалення та система каналізації. Цей спірний будинок побудований таким чином, що є дві ізольовані частини з окремими виходами, обидві частини будинку фактично рівнозначні. Технічна документація на кожну із частин будинку виготовлялася окремо, будь-які приміщення, призначені для спільного використання співвласниками, відсутні.

Позивач зазначає, що оскільки ОСОБА_1 та відповідачі мають ідеальні частки в будинку (1/2 частка належить ОСОБА_1 , інша 1/2 частка - відповідачам), виникла необхідність поділити спірний будинок у натурі.

В той же час у правовстановлюючих документах на частини житлового будинку є невідповідність, яка унеможливлює реалізацію ОСОБА_4 права власності на житловий будинок. Невідповідність полягає у такому: 1/2 частка у праві спільної власності на житловий будинок як квартира з надвірними будівлями належить ОСОБА_4 , відповідачам належить інша 1/2 частина будинку. Тобто, рівнозначні частки одного об`єкта нерухомості, з невідомих причин, фактично мають різні статуси, що, у свою чергу, обмежує право позивача вільно, на власний розсуд розпоряджатися належним їй нерухомим майном.

Позивач зазначає, що оскільки спірний житловий будинок знаходиться у спільній частковій власності трьох співвласників, ОСОБА_1 має намір здійснити виділ в натурі належного їй на праві власності нерухомого майна в окремий самостійний об`єкт нерухомості, тому вона звернулась до суду.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27.05.2024 року порушено справу за позовною заявою ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 74 від 29.08.2024 року територіальна підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з 02.09.2024 року визначено за Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

12 грудня 2024 року в провадження судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Кузнєцової А.С. було передано вищезазначену цивільну справу.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Кузнєцової А.С прийнято справу до свого провадження. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.05.2024 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 , про дату, час проведення судового засідання повідомлена належним чином відповідно до ст.ст.128,130 ЦПК України, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України представником позивача адвокатом Шевчуком Р.А. надано суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримано.

Відповідачем ОСОБА_2 , відзиву на позовну заяву в порядку ст. 191 ЦПК України, не подано, про дату, час судових засідань по справі відповідач повідомлялась належним чином. В порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, надала заяву про визнання позовної заяви, відсутності заперечень проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, відповідач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідачем ОСОБА_3 відзиву на позовну заяву в порядку ст. 191 ЦПК України, не подано, про дату, час судових засідань по справі відповідач повідомлявся належним чином. В порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, представник відповідача, адвокат Савчин А.І. надала заяву про визнання позовної заяви, відсутності заперечень проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, відповідач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 (відомості підтверджено копією паспорта, довідкою про реєстрацію місця проживання а.с. 8, 9-10).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 56 від 18.01.2018р. ОСОБА_1 належить 1/6 частина житлового будинку з надвірними будівлями розташованого за, адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.01.2018 року, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/6 частина житлового будинку з надвірними будівлями розташованого за, адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 60 від 18.01.2018р., ОСОБА_1 належить 1/6 частина житлового будинку з надвірними будівлями розташованого за, адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.01.2018 року, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/6 частина житлового будинку з надвірними будівлями розташованого за, адресою: АДРЕСА_2 (а.с.17).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 772 від 28.04.2018р., ОСОБА_1 належить 1/6 частина житлового будинку з надвірними будівлями розташованого за, адресою: АДРЕСА_2 (а.с.18).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.04.2018 року, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.20)

Майно, набуте позивачем в порядку спадкування складається з: 1-1 коридор, 1-2 передпокій, 1-3, 1-4 житлові кімнати, 1-5 кухня, загальною площею 64,5 кв.м., в тому числі житловою площею 42,6 кв.м. та надвірних споруд та побудов: пг1-1 погріб під частиною будинку, а-1 прибудова, Б-1 літня кухня, Е-1 убиральня, Ж-1 сарай, а4-1 ґанок, II- водопровід, №2-огорожа, №3-огорожа.

Згідно інформації Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 20.12.2017 року № 1293/01-02 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складає квартиру АДРЕСА_4 , належала ОСОБА_5 та 1/2 частина житлового будинку, шо знаходиться та адресою: АДРЕСА_1 , що складає квартиру АДРЕСА_5 , належала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.21).

Відповідно до листа КП «БТІ» №905/01-02 від 25.09.2023 р., до 01.01.2013 року будинок АДРЕСА_1 , будинок, належав: квартира АДРЕСА_4 ОСОБА_5 ; частина, а саме квартира АДРЕСА_5 по частці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.21 на звороті).

Згідно експлікації приміщень до плану житлового садибного будинку до технічного паспорту житлового будинку АДРЕСА_1 , будинок фактично складається із двох квартир: квартира АДРЕСА_4 загальною площею 64.5 кв.м., житловою площею 42.6 кв.м. та квартира АДРЕСА_5 загальною площею 72,6 кв.м., житловою площею 48,4 кв.м. (а.с.23 на звороті).

Відповідно до рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2019 (справа №235/1228/19), право власності в порядку спадкування на другу частину житлового будинку набули ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.28-30).

Листом приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Богатової І.О. від 29.07.2024 №554/01-16, наданим на заяву ОСОБА_1 щодо розбіжностей в написанні адреси, позивачці було рекомендовано звернутись до компетентних органів для виділу частки будинку в цілу частку в натурі (а.с.31).

Листом Центру надання адміністративних послуг м. Покровськ від 31.07.2024 №481/01-15 ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися разом із іншими співвласниками до нотаріусів для укладення договору про поділ нерухомого майна (а.с.33).

Відповідно до наданої представником відповідача ОСОБА_3 інформації, ОСОБА_3 перебуває в лавах ЗСУ, про що свідчить посвідчення НОМЕР_2 (а.с.69).

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.

Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.

Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна.

Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №336/1136/19, провадження №61-4521св21, які суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Згідно експлікації приміщень до плану житлового садибного будинку до технічного паспорту житлового будинку АДРЕСА_1 , будинок фактично складається із двох квартир: квартира АДРЕСА_4 загальною площею 64.5 ка.м., житловою площею 42.6 кв.м. та квартира АДРЕСА_5 загальною площею 72,6 кв.м., житловою площею 48,4 кв.м, тому належна ОСОБА_1 частина будинку може бути виділена в натурі в житловий будинок із присвоєнням окремого поштового адресу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні вимог позивача про виділ ОСОБА_1 в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна, у складі якого знаходяться: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,5 кв.м, в тому числі житловою 42,6 кв.м, який складається з: 1-1 коридор площею 7,8 кв.м, 1-2 передпокій площею 6,4 кв.м, 1-3 житлова кімната площею 21,7 кв.м, 1-4 житлова кімната площею 20,9 кв.м, 1-5 кухня площею 7,7 кв.м; надвірних споруд та побудов: пг1-1 погріб під частиною будівлі, а-1 прибудова, Б-1 літня кухня, Е-1 убиральня, Ж-1 сарай, а4-1 ганок, ІІ-водопровід, №2- огорожа, №3-огорожа. а також визнати за позивачем право власності на виділену частку майна та припинивши їй право у спільній частковій власності.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено.

На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1234, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шевчук Руслан Віталійович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки з нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності- задовольнити.

Виділити в натурі та визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому як на окремий, виділений в натурі об`єкт нерухомого майна, у складі якого знаходяться: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,5 кв.м, в тому числі житловою 42,6 кв.м, який складається з: 1-1 коридор площею 7,8 кв.м, 1-2 передпокій площею 6,4 кв.м, 1-3 житлова кімната площею 21,7 кв.м, 1-4 житлова кімната площею 20,9 кв.м, 1-5 кухня площею 7,7 кв.м; надвірних споруд та побудов: пг1-1 погріб під частиною будівлі, а-1 прибудова, Б-1 літня кухня, Е-1 убиральня, Ж-1 сарай, а4-1 ганок, ІІ-водопровід, №2- огорожа, №3-огорожа.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду 11.09.2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ;

- представник позивача адвокат Шевчук Руслан Віталійович, Рівненська область, Рівненський район, с. Соснове, вул. Шевченка, буд. 17;

- відповідачі:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_6 ,.

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_7 .

Суддя А.С. Кузнєцова