УХВАЛА

04 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 333/1762/22

провадження № 61-8172св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Пророка В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Ярошенко Олександр Олегович, на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2023 року у складі колегії суддів Трофимової Д. А., Бєлки В. Ю., Онищенка Е. А., та касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Ярошенко Олександр Олегович , на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2023 року у складі судді Стоматова Е. Г. та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 червня 2023 року у складі колегії суддів Трофимової Д. А., Бєлки В. Ю., Онищенка Е. А.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суд з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з 07 лютого 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. 08 грудня 2021 року відповідачка звернулася до суду з позовом до позивача про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У період шлюбу за спільні гроші подружжям була набута квартира АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру 04 лютого 2022 року).

Набуття спірної квартири подружжям відбувалося так.

31 жовтня 2017 року позивач уклав договір бронювання квартири № 55/90 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» (далі - ТОВ «Запорізький ДБК») про резервування, шляхом надання переважного права на придбання квартири АДРЕСА_1 у житловому комплексі в мікрорайоні 1 житлового масиву «Південний» за ціною 812 592,00 грн.

31 жовтня 2017 року позивач уклав договір позики № 55/90 з ТОВ «Запорізький ДБК», за яким ОСОБА_3 надав позику (поворотно-фінансову допомогу) ТОВ «Запорізький ДБК» у розмірі 812 592,00 грн.

04 вересня 2018 року позивач та ТОВ «Запорізький ДБК» дійшли згоди про розірвання договору бронювання квартири № 55/90 від 31 жовтня 2017 року, уклавши додаткову угоду від 04 вересня 2018 року про розірвання договору бронювання квартири № 55/90 від 31 жовтня 2017 року.

04 вересня 2018 року позивач уклав договір про відступлення права вимоги з відповідачкою, за яким первісний кредитор ОСОБА_3 передав, а новий кредитор ОСОБА_1 прийняла на себе право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором за договором позики № 55/90 від 31 жовтня 2017 року, який укладено між ОСОБА_3 та ТОВ «Запорізький ДБК». Загальний розмір позики складає суму 812 592,00 грн.

04 вересня 2018 року ОСОБА_1 уклала договір бронювання квартири АДРЕСА_3 з ТОВ «Запорізький ДБК» про резервування шляхом надання переважного права на придбання квартири АДРЕСА_4 за ціною 812 592,00 грн.

15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 та ТОВ «Запорізький ДБК» дійшли згоди про розірвання договору бронювання квартири № 55/90/18 від 04 вересня 2018 року, уклавши відповідну додаткову угоду. 15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 уклала договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 1/90/19 з ТОВ «Запорізький ДБК» про купівлю-продаж майнових прав на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 за ціною 812 592,00 грн.

31 серпня 2021 року здійснено приймання-передавання майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 на загальну суму 972 013,00 грн. між ОСОБА_1 та ТОВ «Запорізький ДБК».

29 грудня 2021 року ОСОБА_1 здійснено приймання-передавання квартири АДРЕСА_1 на загальну суму 972 013,00 грн від ТОВ «Запорізький ДБК».

04 лютого 2022 року ОСОБА_1 здійснила державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

З 2019 року подружжя за спільні кошти у вказаній квартирі здійснювали ремонтні, оздоблювальні роботи. З червня 2021 року квартира відремонтована, оснащена меблям та побутовою технікою, тобто придатна для проживання.

Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки станом на 16 лютого 2022 року ринкова вартість спірної квартири складає 2 413 991,00 грн.

На придбання спірної квартири, здійснення в ній ремонту, подружжя витратило спільно набуті грошові кошти.

ОСОБА_1 визнає, що спірна квартира придбана сторонами за спільні кошти подружжя, однак у добровільному порядку категорично відмовляється здійснити поділ спільно набутого майна. Відповідачка чинить йому перешкоди у користуванні спільно набутим майном, змінила замки на вхідних дверях у квартиру, не дає доступу до особистих речей позивача, надає право користування квартирою іншим особам без його згоди.

Позивач вважав спірну квартиру об`єктом спільної сумісної власності подружжя, яке підлягає поділу відповідно до положень статті 63, частини першої статті 69, частини першої статті 70 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 просив суд:

- визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

- здійснити поділ спільного набутого під час шлюбу майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати, пов1язані з розглядом справи.

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом, який поданий в її інтересах адвокатом Дем`яновою В. Є., до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

Вимоги за зустрічним позовом обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 лютого 2015 року до 24 травня 2022 року. Сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час шлюбу сторони набули майно: квартиру АДРЕСА_1 ; приміщення-комору № 5 загальною площею 6,50 кв. м, яка розташована у підвальному приміщенні АДРЕСА_6 ; велосипед гірський вартістю 16 443,00 грн. ОСОБА_3 користується квартирою, технікою та меблями, на які давали кошти її батьки.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд:

- поділити спільне майно подружжя, стягнувши з ОСОБА_3 на її користь вартість 1/2 частини велосипеда у розмірі 8 221,50 грн;

- визнати приміщення-комору № 5 загальною площею 6,50 кв. м, яка розташована у підвальному приміщенні АДРЕСА_6 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

- здійснити поділ спільно набутого майна подружжя, а саме приміщення-комори № 5 загальною площею 6,50 кв. м, яка розташована у підвальному приміщенні АДРЕСА_6 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину приміщення-комори.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2023 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Здійснено поділ спільного набутого під час шлюбу майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму вартості 1/2 частини велосипеда гірського AVALANCHE 29 COMP (серійний номер: рама НОМЕР_2 ) у розмірі 8 221,50 грн.

У частині визнання приміщення-комори № 5, яке розташоване у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_6 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та здійснення його розподілу шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину цього приміщення-комори відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 12 901,20 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла адвокат Лупінос Є. А., звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 квітня 2023 року у задоволенні клопотання адвоката Лупінос Є. А. в інтересах ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2023 року відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Лупінос Є. А., на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2023 року у цій справі залишити без руху. Надано ОСОБА_1 строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату на належний рахунок судового збору в розмірі 19 593,53 грн в межах строку, визначеного судом.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Ярошенком О. О., на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя повернуто заявнику.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2023 року клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Ярошенко О. О. , про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги задоволено. Зменшено розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2023 року у цій справі з 19 593,53 грн. до 3 102,38 грн. Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Лупінос Є. А., на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лупінос Є. А., залишено без задоволення, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя залишено без змін.

30 травня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Ярошенко О. О. , засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2023 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення повністю та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії прийняття зміненої апеляційної скарги.

28 червня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Ярошенко О. О. , засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 червня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення повністю та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд ухвалою від 19 червня 2023 року у складі колегії суддів Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М. відкрив касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Ярошенко О. О. , витребував з Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 333/1762/22.

У липні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Верховний Суд ухвалою від 28 вересня 2023 року відкрив касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Ярошенко О. О. , на рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14 березня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 червня 2023 року.

Згідно з протоколом від 14 травня 2025 року протоколом повторного автоматизованого визначення складу колегії суддів визначено такий склад колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для розгляду справи: Сердюк В. В. (суддя-доповідач), Грушицький А. І., Пророк В. В.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

За частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції

не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.

За таких обставин розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними

у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовомОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Ярошенко Олександр Олегович , на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2023 року та касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Ярошенко Олександр Олегович , на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 червня 2023 року призначити до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

А. І. Грушицький

В. В. Пророк