Справа № 392/734/25
Провадження № 2/392/671/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого - судді Бадердінової А.В., секретар судового засідання Покуц І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мала Виска за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Балюра Світлана Вікторівна до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Балюра С.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі судового наказу Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07.08.2017 року з ОСОБА_1 (позивача) на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 20.07.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. 26.07.2022 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 у шлюбі в них народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наразі матеріальне становище позивача погіршилося, він утримує дружину та доньку, проживає разом із сім`єю в орендованій квартирі. На даний час матеріальний стан позивача змінився, оскільки він не працює, через постійні хвороби, переніс операції. Крім цього, зросли витрати на утримання дитини, у зв`язку зі зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. А тому, звернувся до суду з даним позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дітей з 1/3 всіх видів доходів щомісячно на 1/6 частку всіх видів заробітку (доходів)/ в твердій грошовій сумі щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Балюра С.В. подала заяву, про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_7 подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає, заперечує проти зменшення розміру аліментів, оскільки ч.5 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначено розмір аліментів на двох дітей 1/3 половини заробітку (доходу) платника аліментів. Вважає, що позивач належним чином не підтвердив погіршення свого матеріального становища чи погіршенням стану здоров`я та не довів, що не має змоги сплачувати аліменти саме в розмір 1/3 частини. Навпаки позивач є молодою працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, проживає в Польщі працює та має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей. Наявність у нього ще одної дитини народженої в іншому шлюбі, не є підставою для автоматичного зменшення розміру, аліментів, які він сплачує на утримання двох дітей, яких вона виховує сама та вони знаходяться без уваги, підтримки рідного батька.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судовим наказом Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07.08.2017 року із ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 20.07.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24.10.2017 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , зареєстрований 12 квітня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маловисківського районного управління юстиції, актовий запис №12.

Згідно довідки про відсутність боргу по аліментам №5859 від 26-22021 ОСОБА_1 сплатив аліменти на користь ОСОБА_2 по 26.12.2022 року включно та за ВП №54504514 відсутній борг по аліментах станом на 26.12.2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Маловисківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 04.11.2022 року. Батьком дитини у свідоцтві про народження зазначено « ОСОБА_1 », мати " ОСОБА_5 ".

26.07.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, актовий запис № 66, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого Новоархангельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.07.2022 року.

Вирішуючи даний позов суд застосовує такі норми права.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Загальні засади (принципи) мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Справедливість - це одна з основних засад права, яка є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Зазначені правові висновки щодо дотримання принципу справедливості висловив Конституційний Суд України у рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004.

Дії учасників сімейних правовідносин мають бути добросовісними, характеризуватися чесністю, відкритістю й повагою до інтересів інших членів суспільства. Водночас учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що наразі його матеріальне становище погіршилося, оскільки він утримує дружину, доньку, проживає в орендованій квартирі, переніс операції та не працює через постійні хвороби.

При цьому, будь-яких доказів про погіршення свого матеріального становища, таких як: доказів винаймання орендованої квартири, доказів погіршення стану здоров`я у зв`язку з перенесеною операцією, відсутність працевлаштування, суду не надав.

Разом з тим, судом враховано заперечення відповідача, що наявність ще однієї дитини народженої в іншому шлюбі, не є підставою для автоматичного зменшення розміру аліментів, які він сплачує на утримання дітей, що відповідає висновку Верховного Суду у постанові від 22 липня 2024 року по справі №688/43/08, який погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей, які народилась в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження 61-702св19), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 03 липня 2024 року у справі № 552/2073/23 (провадження № 61-1193св24).

Крім того, судом враховано постанову Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 в якій зазначається, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Адже позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Окрім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20.

Варто також наголосити, що судова практика містить висновки і щодо того, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів.

Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку щодо утримання дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20).

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї, яким він за законом зобов`язаний надавати утримування і які фактично перебувають на його утриманні.

Відповідно до судового наказу Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07.08.2017 року, розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства та усталеній судовій практиці щодо розміру аліментів на двох дітей, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще одну дитину, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей від шлюбу з ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позивачем ОСОБА_9 не доведено належними та допустимими доказами погіршення його матеріального стану, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 150, 180-184, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова