Березівський районний суд Одеської області
24.09.2025
Справа № 494/1940/25
Провадження № 2-о/494/81/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09 2025 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи №494/1940/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2025 року в провадження судді Римаря І.А. після самовідводу судді Панчишина А.Ю. надійшла цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин.

Дослідивши подану заяву, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 36 ЦПК України встановлює перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає самовідводу. Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України «Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді».

Зважаючи на складність і різноманітність цивільних справ, життєвих явищ, із ними пов`язаних, законодавець не став встановлювати вичерпний перелік для самовідводу судді, надавши можливість у кожному окремому випадку вирішувати питання про його об`єктивність і неупередженість.

Під час ознайомлення з матеріалами заяви встановлено, що заінтересована особа у даній справі ОСОБА_4 , яка займає посаду архіваріуса Березівського районного суду Одеської області, на підставі наказу №9 від 29.01.2004 року «Про переведення ОСОБА_4 ».

Оскільки ОСОБА_5 являється працівником Березівського районного суду Одеської області, в якому ОСОБА_6 є суддею (головою суду) та у суді проводяться загальні збори Березівського районного суду Одеської області на яких вирішуються різноманітні питання , також ОСОБА_4 виконуються інші доручення голови суду Римаря І.А., а тому вказане свідчить про необхідність заявлення самовідводу.

Частиною першою ст. 36 ЦПК України, встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 39 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

З огляду на викладене, заявляю самовідвід з підстав, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України.

Приймаючи дане рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також на положення п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, згідно з якими, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

У справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що об`єктивна неупередженість суду полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

При цьому, у справі «Морріс проти Об`єднаного королівства» Європейський суд з прав людини пояснив: Щодо питання безсторонності існує два аспекти цих вимог. По-перше, суд має бути суб`єктивно вільним від особистої упередженості чи необ`єктивності. По-друге, він має також бути безстороннім з об`єктивного погляду, для чого він має надати істотні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви стосовно цього.

У Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь - який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи вищевикладене та з метою запобігання сумнівів у об`єктивності та неупередженості головуючого судді, вважаю за необхідне заявити самовідвід по даній справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2 - 5,10,11,18, 36,37,39,193,258 - 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Самовідвід судді Римаря І.А. у цивільній справі №494/1940/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин- задовольнити.

Передати цивільну справу №494/1940/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин до канцелярії Березівського районного суду Одеської області для визначення іншого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.А. Римар