Справа № 163/1800/25
Провадження № 2/163/451/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

розглянувши в підготовчому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишнівської сільської ради про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про визнання за ним права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на земельну ділянку площею 0,60 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його баби ОСОБА_2 .

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що за життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла йому та його дядькові ОСОБА_3 , який спадщину не прийняв, оскільки помер до смерті спадкодавиці ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він спадщину прийняв шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини на підставі рішення суду від 17.02.2025 в справі № 163/85/25 та вступивши в управління та володіння спадковим майном. До складу спадщини увійшли вищевказані земельні ділянки площею 0,25 га та 0,60 га, які спадкодавцю ОСОБА_2 передані у приватну власність рішенням сесії Машівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 23.03.1995 № 3/5.4. Проте у видачі свідоцтва на земельні ділянки нотаріус йому відмовив, оскільки за життя спадкодавець не завершила приватизації земельних ділянок і не отримала на них правовстановлюючих документів, тому реалізація його спадкових прав можлива лише в судовому порядку шляхом визнання права на завершення приватизації земельних ділянок.

В підготовче засідання сторони не з`явились.

Позивач у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Від Вишнівської сільської ради надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника ради.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідження матеріалів справи приводить суд до висновку, що заявлені позовні вимоги відповідають положенням ст.ст.1217, 1218, 1223, 1235, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.125, 126, п.1 розділу Х «Перехідних положень» ЗК України.

Підставність та обґрунтованість позову доводиться доданими до позову письмовими доказами та витребуваною судом у приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Каганюка О.Ю. копією спадкової справи № 51/2025, на підставі яких встановлено наступне.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 .

На випадок своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 склала два заповіти, посвідчені секретарем виконкому Машівської сільської ради Любомльського району Волинської області та зареєстровані в реєстрі за №6, №7, згідно яких:

- все майно, де б воно не було і з чого воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за Законом України матиме право: житловий будинок, хатнє майно, господарські будівлі, присадибна ділянка заповідає синові ОСОБА_3 та онукові ОСОБА_1 ;

- земельну частку /пай/ згідно сертифіката на право власності на земельну частку /пай/ серії ВЛ №013237 заповідає синові ОСОБА_4 .

Син спадкодавиці ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_2 .

Інший син спадкодавиці ОСОБА_4 , який має право на обов`язкову частку у спадщині в порядку ст.1241 ЦК України як особа пенсійного віку, 11 червня 2025 року подав приватному нотаріусу Каганюку О.Ю. заяву про те, що спадщину після смерті матері ОСОБА_2 не прийняв та за продовженням цього строку і виділу частки в спадковому майні до суду звертатися не буде.

Аналогічного змісту заяву 11 червня 2025 року приватному нотаріусу ОСОБА_5 подала дочка спадкодавиці ОСОБА_6 .

Відповідно до копії довідки Вишнівської сільської ради від 09.12.2024 № 6-08/05-38 спадкодавець ОСОБА_2 на день смерті проживала по АДРЕСА_1 разом з онуком ОСОБА_1 та його сім`єю, який здійснив обряд поховання, доглядає за житловим будинком та обробляє землю.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 17.02.2025 в справі № 163/85/25 позивачу визначено додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

На підставі заяви позивача від 03.04.2025 приватний нотаріус Ковельського районного нотаріального округу Каганюк О.Ю. запровадив спадкову справу №51/2025 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .

Ступінь родинного зв`язку між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_2 як онукою та бабою доводиться копією про народження позивача серії НОМЕР_3 та копією свідоцтва про народження його батька серії НОМЕР_4 .

Чинність заповіту від 08.02.2002 за №6 підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 03.04.2025 № 80702583.

19 червня 2025 року приватний нотаріус Каганюк О.Ю. на ім`я позивача видав шість свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельні ділянки.

Із копії витягу з рішення Машівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 23.03.1995 № 3/5.4 вбачається, що спадкодавцю ОСОБА_2 відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0.60 га.

Постановою приватного нотаріуса Каганюка О.Ю. від 28.07.2025 № 168/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на указані земельні ділянки через відсутність на них правовстановлюючих документів.

Відмова нотаріуса узгоджується з положеннями ст.67 Закону України «Про нотаріат» та п.4.14, п.4.16 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У пункту 1 Перехідних положень Земельного кодексу України установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

У постанові Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17 зроблено висновок, що «особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , то вважається, що він набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю за життя.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого підсобного господарства, яку вона розпочала за життя у встановленому законом порядку та не завершила у зв`язку зі смертю.

Таким чином, враховуючи вище вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог.

Згідно із ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачем позову позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст.200, 206, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, які згідно з рішенням Машівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 23 березня 1995 року № 3/5.4 були безкоштовно передані у приватну власність ОСОБА_2 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору, сплаченого ним згідно із квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» № 2220-7612-6290-4551 від 13 серпня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:

позивач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач Вишнівська сільська рада; місце знаходження - вулиця Незалежності, буд.80А, село Вишнів Ковельського району Волинської області; .

Головуючий : суддя О.С.Павлусь