Справа № 953/7012/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2025 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Кіндера В.А., за участі секретаря судового засідання Сергієнко К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави в особі Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа яка не заявляє вимог щодо предмета спору: поліцейський сектору поліцейської діяльності №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Фесенко Д.В. про стягнення моральної шкоди,
В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 14.07.2024 інспектором сектору поліцейської діяльності №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №255628 щодо останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постановою Харківського апеляційного суду від 05.03.2025 скасовано постанову Краснокутського районного суду Харківської області від 18.09.2024, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, а провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Позивач стверджує, що діями поліцейського Фесенко Д.В., який ініціював провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, останньому спричинено моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу, свідчить про те, що позивача незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Відповідно до відзиву на заявлений позов, представник відповідача Коваленко А.Г. заперечувала проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування зазначила, що матеріали справи не містять доказів факту завдання моральної шкоди, протиправної поведінки працівника поліції, причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою.
Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 14.07.2025 прийнято цю позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Від позивача надійшла заява від 11.08.2025, відповідно якої позов підтримав в повному обсязі, просив здійснити розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до п.2 ч.8 ст. 128 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини.
Зі змісту постанови Харківського апеляційного суду від 05 березня 2025 року у справі № 627/829/24 вбачається, що стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 255658 від 14.07.2024 року. Відповідно до відомостей зазначеного протоколу, 14 липня 2024 року, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, перекинув кухонний стіл, розкидав посуд, на зауваження припинити свої дії, не реагував, чим спричинив емоційну невпевненість потерпілої та нездатність захистити себе, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю останньої.
Постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 18 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн та стягнуто судовий збір на користь держави.
Постановою Харківського апеляційного суду від 05 березня 2025 року у справі № 627/829/24 скасовано постанову судді Краснокутського районного суду Харківської області від 18 вересня 2024 року. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до постанови Харківського апеляційного суду від 05 березня 2025 року у справі № 627/829/24, судом першої інстанції залишено поза увагою недоліки, допущені посадовою особою під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.
Зокрема, фабула адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає складу адміністративному правопорушенню, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Жодних відомостей про те, в чому виразилося психологічне насильство та які наслідки воно спричинило у протоколі не наведено, а лише мається констатація абстрактного факту вчинення домашнього насильства. Наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , хоча і відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, втім, їх зміст не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом поза розумним сумнівом. Відтак, з протоколу про адміністративне правопорушення не простежується факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдала шкоди фізичному та психологічному здоров`ю особи.
Апеляційний суд погодився з доводами апелянта про те, що працівниками поліції було допущено неповноту збору доказів, оскільки не були встановлені негативні наслідки для потерпілої внаслідок події, що сталася між нею та її чоловіком.
Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
На підставі вказаної норми права, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.
Суд зауважує, поліцейський, який складає протокол про адміністративне правопорушення, не є суб`єктом, який здійснює оперативно-розшукову діяльність чи проводить досудове розслідування, тому до таких правовідносин не застосовуються приписи статті 1176 ЦК України та Закону № 266/94-ВР, а тому відсутні підстави для застосування положень статті 1176 ЦК України, внаслідок чого підняють застосуванню загальні положення.
Виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу), обов`язковою умовою для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) відповідача у виді відшкодування шкоди, є встановлення протиправності в діях відповідача.
Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п.2 ч. 1 ст. 23 ЦК України).
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд зауважує, право на компенсацію моральної шкоди виникає не автоматично при вчиненні заподіювачем шкоди будь-яких неправомірних діянь, а за умови доведення особою, в чому саме полягають моральні страждання і які втрати немайнового характеру вони спричинили.
Позивач зазначає, що у даній справі підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки це свідчить про незаконне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Таке притягнення завдало останньому моральних страждань та необхідність вчиняти додаткові зусилля для відновлення своїх прав.
Суд не погоджується з доводами позивача, що факт закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу такого порушення презюмує завдання позивачу моральної шкоди.
Обов`язковою умовою для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб відповідача у виді відшкодування шкоди є встановлення протиправності у діях працівників патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Слід зазначити, що працівниками поліції лише складається протокол про адміністративне провадження та збираються докази на підтвердження встановлених ним відомостей, а розгляд справи провадиться судом відповідно до ст. 221 КУпАП.
Уповноважена особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, керується при цьому власним переконанням щодо достатності доказів для встановлення наявності відповідного правопорушення і не може наперед передбачати позицію суду з цього питання. Недостатність, на думку суду, доказової бази не може бути ознакою правильності/неправильності оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення і необхідності їх повернення для дооформлення.
Якщо суд дійде переконання, що в протоколі про адміністративне правопорушення, який відповідно до змісту статті 251 КУпАП є лише одним із доказів у справі, відсутні відомості, на підставі яких можна встановити наявність адміністративного правопорушення та винність особи в його вчиненні, за відсутності інших доказів суд має прийняти постанову про закриття справи у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
У справі № 627/829/24 відсутність складу адміністративного правопорушення у діях позивача встановлена апеляційним судом за результатами перегляду рішення суду першої інстанції та оцінки всіх доказів у справі, що, на думку суду, не доводить очевидної протиправності дій працівника поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.
Водночас, позивачем не наведено та не надано доказів наявності душевних страждань, внаслідок неправомірних дій відповідачів та в чому саме вони полягали, і які втрати немайнового характеру вони спричинили.
Суд зауважує, що зважаючи на вимоги статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Отже позивачем не доведено наявність моральної шкоди, очевидну протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача, а тому в позові необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до держави в особі Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа яка не заявляє вимог щодо предмета спору: поліцейський сектору поліцейської діяльності №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Фесенко Д.В. про стягнення моральної шкоди - відмовити.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Повний текст рішення складено 19.09.2025.

Суддя: Кіндер В.А.