Справа № 161/8065/25
Провадження № 2/161/3225/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Корнійчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 19.07.1997 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.03.2025 року шлюб між ними було розірвано.

Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на сьогоднішній день проживають разом з матір`ю у Республіці Польща та перебувають на повному її утриманні.

Вказує, що відповідач не бере жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 . Їх донька ОСОБА_5 вже повнолітня, однак вона є інвалідом з дитинства довічно та потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку з цим позивач позбавлена можливості працевлаштуватися та отримувати доходи на утримання дітей, єдиним джерелом її доходів є соціальні виплати, які виплачує Республіка Польща їй та дітям. Зазначає, що на даний час вона не має можливості в повній мірі забезпечити належний рівень проживання для дитини. Добровільно домовитися про сплату аліментів їй не вдалося.

З врахуванням вище викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 7 000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 09 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В установлений в ухвалі строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він вказує, що сума аліментів в розмірі 7000 тисяч грн. є необґрунтованою та не підтверджується жодними доказами. Вказує, що він повністю несе всі матеріальні витрати на сина по мірі потреб останнього. Крім того, зазначає, що він не взмозі сплачувати визначену позивачем суму, оскільки не працює, нерухомого майна не має, у нього відсутні рахунки в банках. Просить суд, позов задовольнити частково в розмірі 2000 грн.

До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача до початку судового засідання подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає частково.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявним матеріалам справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про народження дитини вбачається, що ОСОБА_2 являється батьком дитини (а.с.4).

Із матеріалів справи вбачається, що у сторін також є повнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією є особою з інвалідністю 1-Б групи з дитинства і довічно, яка проживає разом із позивачем та братом ОСОБА_4 у Польщі (а.с.5-10,12-14).

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 02.07.2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання непрацездатної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з 29.04.2025 року і на весь час встановлення інвалідності (а.с.47-48).

Зазначеним рішенням також встановлено, що позивач отримує соціальну допомогу у зв`язку з утриманням повнолітньої ОСОБА_3 , а відтак, позбавлена можливості працевлаштуватися та отримувати інший дохід.

Судом встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходяться на утриманні та вихованні матері.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей тощо.

Доводи відповідача щодо того, що він офіційно ніде не працює, суд оцінює критично та не бере до уваги, оскільки, ним не подано до суду жодних доказів його непрацездатності у зв`язку з станом здоров`я чи будь яких інших підстав, які б забороняли йому працювати.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить - 3196 гривень.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі 3000 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Доводи позивача щодо наявності у неї витрат на утримання дитини в розмірі 7000 грн. в місяць на дитину, не підтверджені належними і допустимими доказами.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 75, 82, 84, 180, 181, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 28, 77, 81, 141, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 - аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.04.2025 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць в розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 17 вересня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк