Справа № 357/9271/25
Провадження № 2/357/4342/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

16 вересня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рижко Г. О. ,

при секретарі Примак А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду № 6 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ», в особі представника адвоката Маслюженка Миколи Павловича звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд:

- стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (, місцезнаходження: вулиця Сімферопольська, будинок 21, 5-й поверх, приміщення 68, 69 місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49005) заборгованість за Кредитним договором № R01.00600.005517986 від 24.07.2019, в розмірі 112379,67, що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 53354,00 гривні, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 59025,67 гривень та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2422,40 грн, правничої допомоги в сумі 7200,00 грн та витрати на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку.

І. Стислий виклад позиції учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» зазначило, що 24.07.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R01.00600.005517986 Кредитний договір був підписаний позичальником власноручно. Згідно кредитного договору Банк надає кредит на поточні потреби в сумі 53354,00, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього договору. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом переказу коштів з позичкового рахунку позичальника на рахунок банку з метою погашення кредитної заборгованості за іншим раніше отриманим позичальником кредитом в цьому ж банку. Сторони погодили, що строк кредитування становить 48 місяців з дня підписання договору, тобто до 24.07.2023., процентна ставка становить 35,02% річних від залишкової суми кредиту. Банк свої зобов`язання за договором виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 53354,00 грн. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту виконав лише частково, не у повному обсязі, у зв`язку з чим у позичальника виникла заборгованість у розмірі 112379,67 грн, що складається з: заборгованості за основним боргом 53354,00 грн та заборгованості за відсотками 59025,67 грн. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений Договір факторингу № 16/11-23, в свою чергу ТОВ «СОНАТІ» 29.12.2023 уклало Договір факторингу № 29/12-23 з ТОВ «Санфорд Капітал», за яким ТОВ «Санфорд Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00600.005517986. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 112379,67 грн, яку і просив стягнути з відповідача та судові витрати у справі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

В червні 2025 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2025 надійшла у провадження судді Рижко Г.О.

Ухвалою судді від 23.06.2025 року було прийнято до свого провадження цивільну справу № 357/9271/25; відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 21.07.2025 на 11:00 год.

21.07.2025 в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про причини неявки розгляд справи відкладено на 16.09.2025 на 09:00.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Крім того, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України.

Згідно з довідкою ф. 20 АТ «УКРПОШТА» судова кореспонденція не вручена адресату та повернута відправнику з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24.07.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R01.00600.005517986 (а.с. 68-71).

Кредитний договір був підписаний позичальником власноручно. Згідно кредитного договору Банк надає кредит на поточні потреби в сумі 53354,00, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього договору (п. 1.1 договору). Відповідно до умов договору кредит надається шляхом переказу коштів з позичкового рахунку позичальника на рахунок банку з метою погашення кредитної заборгованості за іншим раніше отриманим позичальником кредитом в цьому ж банку(п. 1.2 договору). Сторони погодили, що строк кредитування становить 48 місяців, процентна ставка становить 35,02% річних від залишкової суми кредиту (п. 1.3 договору).

Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки, визначено розмір та дату внесення позичальником платежів, та встановлена орієнтовна загальна вартість кредиту (а.с. 90-92).

Відповідно до наданого АТ «Ідея Банк» розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 16.11.2023 заборгованість відповідача за основним боргом становить 53354,00 грн, заборгованість за відсотками становить 59025,67 грн, заборгованість за комісіями 0,00 грн, а всього 112379,67 грн (а.с. 89).

З виписки по рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00600.005517986 вбачається, що останній отримав та користувався кредитними коштами, а також здійснювала платежі на погашення кредиту (а.с. 94).

Також, судом встановлено, що 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «СОНАТІ» було укладено Договір факторингу № 16/11-23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передає ТОВ «СОНАТІ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «СОНАТІ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16.11.2023 до Договору факторингу, ТОВ «СОНАТІ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 112379,67 грн, з яких: 53354,00 грн - сума виданого кредиту, 59025,67 грн - заборгованість по відсотках (а.с. 51-64, 82-88).

29.12.2023 між ТОВ «СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено Договір факторингу № 29/12-23, відповідно до якого ТОВ «СОНАТІ» передає ТОВ «Санфорд Капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Санфорд Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно витягу з реєстру боржників від 29.12.2023, ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 112379,67 грн, з яких: 53354,00 грн - сума виданого кредиту, 59025,67 грн - заборгованість по відсотках (а.с. 38-50, 66).

ІV. Норми права, які застосував суд

Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц).

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Суд робить висновок, що 24.07.2019 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням кредитного договору № R01.00600.005517986 від 24.07.2019. ОСОБА_1 будучи вільним в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначені умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. ТОВ «Санфорд Капітал» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до ОСОБА_1 і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Суми, які підлягають стягненню, повністю відповідають умовам кредитного договору та строку його дії. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Тому, позов суд задовольняє.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що понесені ТОВ «Санфорд Капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 7200,00 грн, підтверджуються матеріалами справи: Договором № 1/04 про надання правничої допомоги від 01.04.2024; Актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 5 від 05.05.2025; реєстром боржників від 01.04.2024 (а.с. 24-34, 65, 72). Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Враховуючи наведене, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 7200,00 грн підлягають стягненню з відповідача.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2422,40 грн.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно реєстру згрупованих поштових відправлень ТОВ «Санфорд Капітал» також понесло витрати на оплату послуг поштового зв`язку, пов`язаних з направленням відповідачу копії позовної заяви листом з описом вкладення, у розмірі 55,00 грн (75-81). Пред`явлений позов задоволений. З огляду на це з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату послуг поштового зв`язку у розмірі 55,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 Цивільного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № R01.00600.005517986 від 24.07.2019 у розмірі 112379,67 грн (сто дванадцять тисяч триста сімдесят дев`ять гривень 67 копійок), яка складається із: заборгованості за основним боргом в сумі 53354,00 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 59025,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок), витрати на правову допомогу у розмірі 7200,00 грн (сім тисяч двісті гривень 00 копійок) та витрати на оплату послуг поштового зв`язку у розмірі 55,00 грн (п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок).

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (стаття 285 ЦПК України), яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ», , місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, будинок 21, 5-й поверх, приміщення 68, 69.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 16.09.2025.

Суддя Г. О. Рижко