Провадження № 22-ц/802/985/25 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року Моторне (транспортне) страхове буро України (далі МТСБУ) звернулось в суд із зазначеним позовом, який обґрунтований тим, що 26 липня 2022 року у місті Луцьку з вини відповідача ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 2103» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Ford Focus» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2022 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнаний ОСОБА_1 .

Позивач також зазначав, що на час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль відповідача не був застрахований та відповідно не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у зв?язку з чим потерпіла внаслідок ДТП особа звернулася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України 23 вересня 2022 року здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій внаслідок ДТП особі у розмірі 24 158,57 грн.

Позивач вважає, що відповідач в порядку регресу повинен відшкодувати страховому бюро виплачені потерпілій особі грошові кошти.

Покликаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 у свою користь завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 26 258,57 грн, з яких 24 158,57 грн страхове відшкодування, 2 130,00 грн витрати за послуги експерта, а також 3 028,00 грн судового збору.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2025 року позов задоволено. Ухвалено стягнути в порядку регресу з ОСОБА_1 в користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 26 258,57 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 3 028,00 грн судового збору.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що, на його думку, рішення суду ухвалено з дотриманням вимог закону, а тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув цю справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення постанови у цій справі є 19 вересня 2025 року дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Судом за матеріалами справи встановлено, що 26 липня 2022 року у місті Луцьку на перехресті нерівнозначних доріг на вул. Боженка-Львівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 2103» держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «Ford Focus» держаний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а. с. 7-10).

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2022 року, що набрала законної сили, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, визнаний ОСОБА_1 і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн (а. с. 7-10).

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обов?язковим для суду, який розглядає справу про відшкодування шкоди, заподіяної транспортним засобом, є постанова суду у справі про адміністративне провадження, якою винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнаний відповідач ОСОБА_1 .

Крім того судом встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди власник автомобіля марки «ВАЗ 2103» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідач у цій справі ОСОБА_1 не застрахував свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами (а. с. 13).

Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував цивільно-правову відповідальність. Право на отримання відшкодування від МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту мають потерпілі в ДТП особи, відповідальність яких була застрахована на час дорожньо-транспортної пригоди.

Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля ОСОБА_3 (потерпіла особа) звернулася до МТСБУ із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 15).

Згідно зі статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Згідно зі звітом № 22/4414 про оцінку транспортного засобу марки «Форд-Фокус» вартість матеріального збитку складає 26 760,62 грн (а. с. 19-22).

МТСБУ визначило розмір відшкодування з Фонду захисту потерпілих в користь потерпілої особи на суму 24 128,57 грн, що підтверджується наданою суду довідкою (а. с. 42).

28 квітня 2022 року Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило виплату страхового відшкодування в користь потерпілої особи у розмірі 24 128,57 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 934399 (а. с. 43).

За положеннями пункту 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (стаття 1191 ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що з вини відповідача ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «Форд Фокус», який належить на праві власності ОСОБА_3 і якій страховик МТСБУ виплатив страхове відшкодування.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення в порядку регресу з відповідача ОСОБА_1 в користь позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України витрат, пов?язаних з регламентною виплатою.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди відсутня, оскільки водій автомобіля марки «Форд Фокус» ОСОБА_2 мав можливість уникнути небезпеку, якби не перевищив дозволену швидкість руху.

Як було встановлено судом, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2022 року, що набрала законної сили, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП визнаний ОСОБА_1 і на нього накладено адміністративне стягнення.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З врахуванням того, що вина відповідача ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, а тому обставини щодо вини відповідача у вчиненні ДТП не доказуються при розгляді справи, що переглядається апеляційним судом.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді