Справа № 509/3702/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання: Багнюк І.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу № 509/3702/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадщини за законом,

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2025 року до суду звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які просили визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері ОСОБА_3 , а саме: 1/8 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,6 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м. Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка ОСОБА_4 , а саме: 1/8 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,6 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати - ОСОБА_3 , про що 16.04.2020 року складено відповідний актовий запис №276, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданий Овідіопольським відділом державної РАЦС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.04.2020 року. Після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з 3/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,6 кв.м., житлова площа 30,4 кв.м. Спадкоємцями вищевказаного майна є діти померлої, а саме: син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У встановленому законом порядку вони звернулися до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Могили М.М. із заявами щодо оформлення своїх спадкових прав на вищевказане спадкове майно. Але при вивченні долучених до заяв документів нотаріус встановила, що за померлою відповідно до рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.03.2006 року у справі № 2-390/2006, яке набрало законної сили 13.03.2006 року, було визнано право власності на 1/2 частку спадкової квартири, а на 1/4 частку квартири право класності було визнано за ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадщину після якого прийняла його мати - ОСОБА_3 , але не встигла її оформити у встановленому законом порядку. Таким чином, ОСОБА_1 , та його брат, ОСОБА_4 , 23.12.2020 року отримали свідоцтва про право на спадщину за законом лише на 1/2 частку квартири (по частці кожному), а у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку,(тобто по 1/8 кожному), яку ОСОБА_3 успадкувала після смерті сина, їм було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують належність цього майна спадкодавцю.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер її чоловік - ОСОБА_4 , про що 13.11.2021 року складено відповідний актовий запис № 752, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданий Овідіопольським відділом державної РАЦС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.11.2021 року. Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з 3/8 частки квартири за адресою:

АДРЕСА_1 . У встановленому законом порядку вона звернулася до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Могили М.М. із заявою щодо оформлення своїх спадкових прав на вищевказане майно. У зв`язку з чим 08.11.2022 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом - лише на 1/4 частку, яка належала її чоловіку, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області 23.12.2020 року за реєстровим № 1294, зареєстрованим у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 23.12.2020 року, номер запису про право власності: 39888706.Щодо видачі свідоцтва на 1/8 частку спадкової квартири, яку її чоловік успадкував після смерті матері, ОСОБА_3 , але не оформив, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів , які підтверджують належність цього майна спадкодавцю.

Оскільки позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у нотаріусів, вони вимушені звертатися до суду за захистом своїх спадкових прав.

Ухвалою судді від 11.07.2025 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання. Витребувано від приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Могили М.М., належним чином засвідчену копію спадкової справи № 50/2020, заведеної 02.07.2020 року відносно майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та належним чином засвідчену копію спадкової справи №15/2022, заведеної 20.02.2022 року, відносно майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

28.07.2025 року на адресу суду надійшли копії спадкових справ № 50/2020 після смерті ОСОБА_3 та № 15/2022 після смерті ОСОБА_4 .

31.07.2025 року до суду надійшов відзив Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, в якому просили розглянути справу за їх відсутності, з дотриманням норм діючого законодавства України.

11.08.2025 року до суду звернулись позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із заявами, в яких просять проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, беручи до уваги наполягання позивачів на задоволенні позову, відзив відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно дост.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 . Заповіту вона не залишила. В коло спадкоємців після смерті спадкодавця увійшли діти померлої ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з 3/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,6 кв.м., житлова площа 30,4 кв.м.

Факт родинних відносин з матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_6 від 23.06.1970 року та ОСОБА_4 серії НОМЕР_7 від 18.04.1968 року.

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Могили М.М. із заявами щодо оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно, але при вивченні долучених до заяв документів нотаріус встановила, що за померлою відповідно до рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.03.2006 року у справі № 2-390/2006, яке набрало законної сили 13.03.2006 року, було визнано право власності на 1/2 частку спадкової квартири, а на 1/4 частку квартири право класності було визнано за ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадщину після якого прийняла його мати - ОСОБА_3 , але не встигла її оформити у встановленому законом порядку.

Таким чином, ОСОБА_1 , та його брат, ОСОБА_4 , 23.12.2020 року отримали свідоцтва про право на спадщину за законом лише на 1/2 частку квартири (по частці кожному), а у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку,(тобто по 1/8 кожному), яку ОСОБА_3 успадкувала після смерті сина, їм було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують належність цього майна спадкодавцю.

Померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , належала частки квартири на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 08.02.2005 року ДЖКП «Комунгосп» АТЗТ Аккаржанський завод ЗБВ, на підставі розпорядження органу приватизації від 24.12.2004 року за №1204, зареєстрованого Овідіопольським районним бюро технічної інвентаризації від 08.02.2005 року, номер запису 1615 в книзі 19. Тобто відсутня державна реєстрація права спільної часткової власності на частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яке було набуте ОСОБА_1 на підставі вищевказаного рішення суду.

Постановою приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Могила М.М. № 218/02-31 та постановою № 219/02-31 від 24.12.2020 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначене майно, оскільки Державна реєстрація права власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Спадкоємці померлої ОСОБА_3 , не надали документ, що підтверджує виникнення права власності померлого ОСОБА_5 , та який є сином Спадкодавця ОСОБА_3 , яка відповідно до матеріалів спадкової справи 50/2020, є такою, що спадщину після смерті сина прийняла, але не встигла оформити. У зв`язку з цим, рекомендовано звертатися до суду.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 , який є чоловіком позивачки ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з 3/8 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт родинних відносин з чоловіком підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_9 від 28.04.1990 року.

У встановленому законом порядку ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Могили М.М. із заявою щодо оформлення своїх спадкових прав на вищевказане майно, у зв`язку з чим 08.11.2022 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом - лише на 1/4 частку, яка належала її чоловіку, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області 23.12.2020 року за реєстровим № 1294, зареєстрованим у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 23.12.2020 року, номер запису про право власності: 39888706.

Щодо видачі свідоцтва на 1/8 частку спадкової квартири, яку її чоловік успадкував після смерті матері, ОСОБА_3 , але не оформив, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують належність цього майна спадкодавцю.

Постановою приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Могила М.М. № 127/02-31 від 08.11.2022 року, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначене майно, оскільки у спадкоємця відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вказану частку квартири, у зв`язку з чим рекомендовано звертатися до суду.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принци права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказує на наявність підстав для задоволення вимог позивачів про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу України (в редакції Закону 1963 р.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції Закону 1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Факт того, що спадкодавець за життя не оформив свого права на спадкове майно,не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно його спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 31.08.2020 року по справі № 350/1850/17)

Відсутність правовстановлювальних документів на нерухоме майно не є підставою для відмови у задоволенні позову (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року по справі № 557/1209/16-ц).

За нормами ст.ст. 1216-1218, 1220, 1221, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст. 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Згідно із ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи вимоги ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи наведене, спадкування є передбаченою законом підставою для набуття права власності.

У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи наведене, спадкування є передбаченою законом підставою для набуття права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та Протоколів №2,4,7, та 11 до Конвенції», визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як передбачено ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання права.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 визначено, що відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків встановлених Конституцією та законами. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власності і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ( ОСОБА_3 ) та чоловіка ( ОСОБА_4 ) шляхом звернення до нотаріальних органів через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, суд вважає, що вимоги позивачів знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3-7, 10-13, 76-83, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 271-273, 315, 319 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері - ОСОБА_3 , а саме на 1/8 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,6 кв.м, житловою площею 30,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її чоловіка - ОСОБА_4 , а саме на 1/8 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,6 кв.м, житловою площею 30,4 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.09.2025 року.

Суддя: Є. М. Панасенко