ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ__________
Пр. №2-о/521/402/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Замниборщ А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту державної реєстрації шлюбу та поновлення актового запису про шлюб, заінтересована особа: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

встановив:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Одеси із зазначеною заявою, уточненою у подальшому, заінтересована особа: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), посилаючись на те, що вона перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі, зареєстрованому 28 лютого 1998 року Горлівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис №204.

Рішенням Малиновського районнного суду м. Одеси від 03 грудня 2024 року шлюб між ними був розірваний.

Зазначила, що 17 березня 2025 року вона звернулась до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з проханням проставити відмітку про розірвання шлюбу на підставі рішення Малиновського районнного суду м. Одеси від 03 грудня 2024 року.

21 березня 2025 року вона отримала листа від Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з відмовою у проведенні відповідних дій через відсутність у Єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про шлюб №204 від 28 лютого 1998 року, оскільки відповідно до наданої інформації, паперовий носій актового запису знаходиться на тимчасово окупованій території України (м. Горлівка Донецької області), і отримати його наразі неможливо, тому було рекомендовано звернутися до суду.

Згідно п.3.17 Правил внесення змін до актових записів, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції 12 січня 2011 року №96/5 рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його первинного складання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України.

За таких обставин, виникла необхідність встановлення факту державної реєстрацію шлюбу та поновлення актового запису про реєстрацію шлюбу.

Встановлення факту державної реєстрацію шлюбу та поновлення актового запису про реєстрацію шлюбу, необхідно їй для державної реєстрації розірвання шлюбу.

Посилаючись на порушення своїх прав, заявниця з метою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу, оскільки захистити своє право в інший спосіб у неї не має можливості, просила суд встановити факт державної реєстрації шлюбу та поновити актовий запис про шлюб, між нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області 28 лютого 1998 року, актовий запис - №204.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 травня 2025 року вищевказану заяву було передано на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю (а.с.15).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2025 року справу було передано на розгляд судді Сегеді О.М.

Справа отримана суддею 20 червня 2025 року.

Ухвалою суду від 23 червня 2025 року справа була прийнята до провадження у справі, призначено судове засідання (а.с. 23).

Заявник в судове засідання не з`явилась, надала заяву про підтримання заяви про встановлення факту державної реєстрації шлюбу, просила суд її задовольнити та розглянути справу за її відсутності (а.с.34).

Представник Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с. 26).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Хаджибейського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі, зареєстрованому 28 лютого 1998 року Горлівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис №204, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7).

Рішенням Малиновського районнного суду м. Одеси від 03 грудня 2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний (а.с.8).

17 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з проханням проставити відмітку про розірвання шлюбу на підставі рішення Малиновського районнного суду м. Одеси від 03 грудня 2024 року.

Встановлено, що листом від 21 березня 2025 року Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовив ОСОБА_1 у проведенні відповідних дій щодо реєстрації розірвання шлюбу через відсутність у Єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про шлюб №204 від 28 лютого 1998 року, оскільки відповідно до наданої інформації, паперовий носій актового запису знаходиться на тимчасово окупованій території України (м. Горлівка Донецької області), і отримати його наразі неможливо, тому було рекомендовано звернутися до суду (а.с.11-12).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Горлівка, Донецької області є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16 листопада 2016 року №630 (а.с.6).

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженец м. Горлівка, Донецької області є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 05 листопада 2014 року №5137-631 (а.с.36).

У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України та введенням Указом Президента України №64/2022 воєнного стану, який неодноразово продовжується Указами Президента України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 переїхали з м. Горлівка, Донецької області в м. Одеса, та проживають за адресою:

АДРЕСА_1 є тимчасово окупованою територією відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Факт державної реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про шлюб та рішенням Малиновського райнного суду м. Одеси від 03 грудня 2024 року про розірвання шлюбу.

Встановлення факту державної реєстрацію шлюбу та поновлення актового запису про реєстрацію шлюбу, необхідно заявниці для реєстрації розірвання шлюбу.

Суд вважає, що обставини викладені у заяві, відповідають і не суперечать зібраним у справі доказам.

Враховуючи викладене, до даних правовідносин також підлягають застосуванню положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст.1,4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положення ч 2 ст. 315 ЦПК України наголошує на те, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулює Закон України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VІ).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 3 Закону № 2398-VI передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 6 Закону № 2398-VI відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Приписами статті 9 Закону № 2398 визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Згідно ч.7 ст.15 Закону України № 2398-VІ про державну реєстрацію розірвання шлюбу та про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб.

У разі необхідності внесення змін до актового запису, що зберігається на тимчасово окупованій території України, цей запис поновлюється.

Відповідно до ст. 23 Закону № 2398 поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально.

Право на подання заяви про поновлення актового запису цивільного стану мають особи, зазначені в частині другій статті 22 цього Закону (зокрема, особи, щодо якої складено актовий запис).

Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення.

У разі якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо, поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.

На підставі поновленого актового запису цивільного стану повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Порядок поновлення актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі - Правила).

Відповідно до п. 1.2. Правил поновлення актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану в разі втрати цих записів.

Відповідно до п.1.8. Правил поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення, за винятком випадків, встановлених в абзацах третьому - п`ятому пункту 3.13 розділу III цих Правил.

Згідно з п. 3.9 Правил для правильного написання відомостей у поновлених актових записах цивільного стану здійснюється необхідна перевірка, під час якої з`ясовуються число, місяць і рік народження заявника, а також ті відомості про його батьків, які істотно впливають на цивільно-правові відносини.

У разі якщо неможливо витребувати копії актових записів цивільного стану або підтвердження відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія актового запису цивільного стану у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, державна реєстрація актів цивільного стану підтверджується відповідними свідоцтвами про державну реєстрацію актів цивільного стану, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, якщо вони не містять незастережених виправлень, дописок чи явних ознак підробки.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, суд вважає, що заявниця позбавлена можливості довести певний юридичний факт у досудовому порядку.

З огляду на це, заявник є вільним у виборі способу та порядку захисту свого порушеного права та законного інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ із метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту державної реєстрації шлюбу підлягає задоволенню.

Судовий збір по справі складає 605,60 грн., який був сплачений заявником при зверненні до суду (а.с. 9).

Керуючись ст. ст. 264 - 268, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту державної реєстрації шлюбу та поновлення актового запису про шлюб, заінтересована особа: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Встановити факт державної реєстрації шлюбу між чоловіком прізвище: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Горлівка, Донецької області, громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 виданий 13 серпня 2019 року, орган, що видав 5114, місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання (реєстрації) ВПО: АДРЕСА_3 , та жінкою прізвище до реєстрації шлюбу: ОСОБА_3 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Горлівка, Донецької області, громадянка України, РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 виданий 5114 від 10 лютого 2025 року, місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , який був зареєстрований Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області 28 лютого 1998 року, актовий запис - №204.

Поновити актовий запис про шлюб №204, зареєстрований Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області 28 лютого 1998 року, зазначивши відомості про чоловіка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Горлівка, Донецької області, громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 виданий 13 серпня 2019 року, орган, що видав 5114, місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання (реєстрації) ВПО: АДРЕСА_3 та відомості про жінку: прізвище до реєстрації шлюбу: ОСОБА_3 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Горлівка, Донецької області, громадянка України, РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 виданий 5114 від 10 лютого 2025 року, місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 24 вересня 2025 року.

Суддя: О.М. Сегеда