Провадження № 2-о/752/433/25
У Х В А Л А

іменем України

24.09.2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Данілова Т.М. з участю секретаря Моркотун О.В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Певної Олени Віталіївни про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, -

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи - ОСОБА_2 та служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Певна О.В. надіслала до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Згідно ч. 5 статті 212 ЦПК України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

Прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Положення ст. 212 ЦПК України не передбачають обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. До того ж вказані положення законодавства направлені на забезпечення участі осіб, які є віддаленими від місця розгляду справи і з об`єктивних причин не можуть брати участь у розгляді справи.

Випадки, у яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції не визначені у законі. Проте, необхідність здійснення відеоконференції, на думку суду, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень учасників справи, які з поважних та незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою.

Однак, вказане клопотання не містить жодних належних і допустимих доказів на підтвердження обставин неможливості прибути у судове засідання або наявності об`єктивних непереборних причин, які унеможливлюють заявника прибути до Голосіївського районного суду м. Києва, і будь-яке обґрунтування необхідності проведення судового засідання у режимі відеоконференції у цьому клопотанні взагалі відсутнє, при цьому ухвала суду не може обґрунтовуватись лише припущеннями про наявність зазначених обставин.

Крім того, заявник не позбавлений можливості надати свої пояснення у письмовому вигляді, направивши їх до суду засобами поштового або електронного зв`язку.

Враховуючи відсутність виключних обставин для здійснення розгляду справи в режимі відеоконференції, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 212, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Певної Олени Віталіївни про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи - ОСОБА_2 та служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: