Справа № 361/2552/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Вигівська В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє на предмет спору Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про звільнення майна з-під арешту,-

встановив:

В березні 2024р. 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє на предмет спору Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про звільнення майна з-під арешту, у якому просила звільнити з-під арешту нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, номер відомостей про речове право 10103291, дата державної реєстрації 19 червня 2015 р., власником 1/2 частини якого був ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2024р. дану справу направлено за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва.

11 липня 2024р. дана справа надійшла в провадження Подільського районного суду міста Києва та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була розподілена в провадження судді Войтенко Т.В.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом від 25 липня 2021р., складеним ОСОБА_5 , за яким усе належне йому майно, де воно б не знаходилось та з чого б не складалося, він заповів позивачці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У позовні заяві позивачка зазначає, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , відкрилася спадщина. Вона, ОСОБА_1 , у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до Одинадцятої київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

27 грудня 2022 року державним нотаріусом Одинадцятої київської нотаріальної контори Іванець О.О. було відкрито спадкову №1015/2022 щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 71040034 від 27.12.2022.

Зазначає, що 06.07.2023 року після спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 позивачка ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Одинадцятої київської нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо належного спадкового майна ОСОБА_5 . Однак, державним нотаріусом при перевірці у Реєстрах щодо належного спадкового майна ОСОБА_5 , було з`ясовано, що на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (номер ВП НОМЕР_2), видана Подільським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 12.05.2017 року (номер запису про обтяження: НОМЕР_3), боржник ОСОБА_4 як співвласник 1/2 частини зазначеної квартири.

Вказує, що для реалізації свого права щодо оформлення спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , вона як спадкоємець 14.12.2023 року звернулася до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві із заявою про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 . Згідно відповіді від 08.01.2024 року третя особа, яка не заявляє самостійних ви щодо предмета спору, повідомила, що по ВП НОМЕР_1 внесено запис про арешт; за відомостями в Автоматизованій системі виконавчих провадження встановлено, що на виконанні у Подільському відділі виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ перебувало виконавче провадження, по якому боржником був ОСОБА_4 . Оскільки ОСОБА_1 не є учасником виконавчого провадження або особою, яка є належним представником інтересів сторін виконавчого провадження, правові підстави надати інформацію щодо виконання рішення суду у Відділі відсутні. Відділ не має можливості припинити чинність арешту майна ОСОБА_4 , тому запропоновано позивачці звернутися до суду із заявою про щодо припинення чинності арешту.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка зазначила, що не може оформити спадщину, адже спадкове майно перебуває під арештом, зокрема, відповідно до Інформаційної довідки від 07.03.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна за , постановою б/н Подільським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 12.05.2017, накладено арешт на квартиру загальною площею 50,7 м.2, житлова площа 29,6 м.2, складається із двох житлових кімнат, за адресою: АДРЕСА_2 , власником 1/2 частки якої є ОСОБА_4 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. №4909/02-31 від 03.11.2023 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії вмотивована тим, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 , накладено арешт на підставі постанови при арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (номер виконавчого провадження НОМЕР_2), виданої Подільським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 12.05.2017 року (номер запису про обтяження: НОМЕР_3).

У позовній заяві позивачка зазначає, що померлому спадкодавцю ОСОБА_5 належали 1/2 (як його власність) та 1/4 частина (як успадкована після смерті сина) квартири АДРЕСА_1 .

Так, 1/4 частину квартири ОСОБА_5 успадкував після смерті свого сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №690/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 . Спадкоємцями померлого ОСОБА_4 був його батько ОСОБА_5 , який спадщину прийняв в установлений законом строк (згодом ІНФОРМАЦІЯ_2 помер), та його син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Отже, наявний арешт 1/2 частини квартири (яка належала ОСОБА_4 та успадкована по 1/4 частині батьком ОСОБА_5 та сином ОСОБА_3 ) перешкоджає оформити спадщину за заповітом позивачкою у справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги та зазначаючи відповідачкою ОСОБА_2 , позивачка ОСОБА_1 вказала таке. ОСОБА_2 є належним відповідачем по справі, оскільки на її користь було ухвалене судове рішення Згурівським районним судом Київської області 30.11.2013 у справі №365/799/13-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , на утримання дружини, з якою проживає спільний син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Саме дане рішення суду виконувалося Подільським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції та в межах даного виконавчого провадження було накладено арешт на нерухоме майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (номер ВП НОМЕР_2), (номер запису про обтяження: НОМЕР_3) від 12.05.2017 року на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначаючи відповідачкою ОСОБА_2 , позивачка посилалась на висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 (провадження №12-85 цс 19), відповідно до якого: відповідачем у справах за позовами про звільнення з - під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої було накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Відтак, посилаючись на те що наявність арешту 1/2 частини квартири перешкоджає оформити спадщину як самій позивачці, так і сину померлого ОСОБА_4 , позивачка просила звільнити з-під арешту спірну 1/2 частину квартири, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

11 листопада 2024р. ухвалою судді Подільського району суду міста Києва було відкрито провадження у справі.

4 грудня 2024р. ухвалою Подільського районного суду міста Києва були витребувані копії спадкових справ щодо майна померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Даною ухвалою з Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (місто Київ) також було витребувано матеріали виконавчого провадження про стягнення аліментів, в якому боржником був ОСОБА_4 , стягувачем ОСОБА_2 .

12 грудня 2024р. від представника третьої особи - Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві надійшло повідомлення про те, що перевіркою даних, які містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження ВП НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №365/799/13-ц від 9 грудня 2013р., виданого Згурівському районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 4 жовтня 2013р. і до досягнення дитиною трьох років. У межах даного виконавчого провадження 3 липня 2018р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Втім, надати суду копію матеріалів виконавчого провадження не виявляється за можливе, оскільки відповідно до номенклатури справ Відділу, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву Відділу, становить 3 роки.

30 грудня 2024р. на виконання вимог ухвали суду від 4 грудня 2024р. з Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшли копії спадкових справ щодо майна померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 8 квітня 2025р. до участі у даній справі в якості співвідповідача було залучено ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 . Залучаючи співвідповідачем ОСОБА_3 , суд виходив з того, що ОСОБА_1 претендує на оформлення спадщини за заповітом на 1/4 частину квартири, яку у вигляді спадщини прийняв ОСОБА_5 після смерті свого сина - ОСОБА_4 . Іншим спадкоємцем померлого ОСОБА_4 є ОСОБА_3 , який також може успадкувати 1/4 частину спірної квартири. Втім частка у даній квартирі ОСОБА_4 , тобто 1/2 частина квартири, перебуває під арештом. Такий арешт просить скасувати ОСОБА_1 , адже він перешкоджає їй в оформленні спадщини. Протилежні інтереси до її вимог мають ОСОБА_2 , яка була стягувачем аліментів з ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , як претендент на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 .

Після вирішення питання про залучення до участі у даній справі співвідповідача ОСОБА_3 , відзив на позовну заяву від відповідачів не надходив.

У судове засідання 25 липня 2025р. представник ОСОБА_1 - адвокат Богданчук О.В. та представник ОСОБА_2 (яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 ) - адвокат Невкритий В. Ю. не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглянути без їхньої участі. Представник позивача підтримала позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 (син) та ОСОБА_5 (батько) були співвласниками квартири АДРЕСА_1 , кожен по 1/2 частині квартири, успадкувавши її в рівних частках після смерті ОСОБА_7 (т.1, а.с. 237).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 (т.1, а.с.234) та після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , із заявами про прийняття спадщини звернулися батько померлого - ОСОБА_5 та син померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в інтересах якого діяла його мати ОСОБА_2 (т.1, а.с.229-233).

З копії спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_4 вбачається, що його спадкоємці ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , хоч і подали заяви про прийняття спадщини, однак не отримали свідоцтво про право на спадщину. В матеріалах спадкової справи копії постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину немає.

Попри те, що спадкоємці померлого не оформили спадщину та не отримали свідоцтва про право на спадщину, спадкове майно належить їм з моменту відкриття спадщини. Відтак, суд констатує, що після смерті ОСОБА_4 його батько ОСОБА_5 та син ОСОБА_3 набули права власності на спадкове майно кожен по 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_5 (т.1 а.с.193) та після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті його дружини ОСОБА_7 , а також на 1/4 частину цієї квартиру, яку він успадкував після смерті свого сина ОСОБА_4 , втім за життя не оформив таку спадщину.

Як вбачається зі спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 у ОСОБА_5 , його спадкоємицею є позивачка по справі ОСОБА_1 на підставі Заповіту, посвідченого 26.07.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць О.Я.

27 грудня 2022р. ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини на підставі Заповіту до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори (т.1, а.с.192).

Позивачка ОСОБА_1 не може оформити спадщину після смерті ОСОБА_5 , адже належна йому 1/4 частина квартири, яку він успадкував після смерті свого сина ОСОБА_4 , перебуває під арештом з іншою 1/4 частиною цієї квартири, яку успадкував ОСОБА_3 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. №4909/02-31 від 03.11.2023 (т.1, а.с.227-228) ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії вмотивована тим, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 , накладено арешт на підставі постанови при арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (номер виконавчого провадження НОМЕР_2), виданої Подільським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 12.05.2017 року (номер запису про обтяження: НОМЕР_3).

Так, відповідно до Інформаційної довідки від 07.03.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна за , постановою б/н Подільським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 12.05.2017, накладено арешт на квартиру загальною площею 50,7 м.2, житлова площа 29,6 м.2, складається із двох житлових кімнат, за адресою: АДРЕСА_2 , власником 1/2 частки якої є ОСОБА_4 (т.1, а.с.120-121).

Отже, наявний арешт 1/2 частини квартири (яка належала ОСОБА_4 та успадкована по 1/4 частині батьком ОСОБА_5 та сином ОСОБА_3 ) перешкоджає оформити спадщину за заповітом позивачкою у справі.

Судом встановлено, що арешт накладався постановою державного виконавця Подільського ВДВС у межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №365/799/13-ц від 9 грудня 2013р., виданого Згурівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 4 жовтня 2013р. і до досягнення дитиною трьох років. У межах даного виконавчого провадження 3 липня 2018р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до листа Подільського ВДВС від 12 грудня 2024 р. Виконавче провадження закінчено, арешт не забезпечує будь-яких вимог стягувача (т.1, а.с.176-180).

Неможливість у позасудовому порядку скасувати арешт стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а правовстановлюючим документом на спадкове майно є свідоцтво про право на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини.

Вищезазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 23 січня 2012 року (справа №6-164цс12), відповідно до якої, в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини.

Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, але ще не отримав свідоцтво про право на спадщину, може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України, зокрема, і шляхом звільнення спадкового майна з-під арешту, а надто, коли такий арешт перешкоджає оформленню спадкових прав.

В спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння, та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України, зокрема і шляхом звільнення спадкового майна з- під арешту (постанова Верховного Суду України від 23.01.2013).

Арешт перешкоджає позивачу, як спадкоємцю (власнику) в процедурі оформлення спадкових прав.

Відповідно до п. 4.17 п. 4 Глави 10 Розділу II Порядку, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Отже, виходячи з наведеного, основним позасудовим способом оформлення права власності на майно в порядку спадкування за законом є отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса. Наявність арешту на майно спадкодавця перешкоджає ОСОБА_1 як спадкоємцю за законом, оформити спадщину на майно, яке остання успадкувала на підставі Заповіту після смерті ОСОБА_5 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22).

Під час судового розгляду було встановлено, що арешт на майно ОСОБА_4 було накладено в межах виконавчого провадження, яке вже закінчене. На підставі викладеного, враховуючи, що матеріалами справи не підтверджено обставини, що зняття оспорюваного арешту порушить права когось із осіб, що були пов`язані із його накладенням.

За подібних обставин до аналогічних висновків прийшов і Верховний Суд, зокрема у постанові від 12.07.2023 року по справі №214/2305/20 оскільки виконавче провадження № 49063219 не здійснюється, арешт у вказаному провадженні на спірний будинок було накладено органом виконавчої служби у 2015 році, строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання на момент вирішення спору та ухвалення рішення судом першої інстанції пропущено, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що обтяження - (арешт) будинку перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті особи, а тому позов підлягає задоволенню.

Отже, існування безпідставного арешту спадкового майна є перешкодою в реалізації прав позивача, так як унеможливлює проведення державної реєстрації права власності на успадковану від квартиру. Наявність арешту нерухомого майна є лише тимчасовою перешкодою для реалізації спадкових прав, а не підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Враховуючи правові підстави позову, а також те, що предметом позову є зняття арешту з майна боржника, який помер, накладеного в межах виконавчого провадження під час виконання судового рішення, взявши до уваги те, що позов про зняття арешту з майна поданий не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, який позбавлений можливості оформити право власності у порядку спадкування за законом, що вказує про порушення його прав та необхідність їх захисту, позов у цій справі підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 391, 609 ЦК України, Законом України ст. 10 Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє на предмет спору Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про звільнення майна з-під арешту, - задовольнити.

Скасувати арешт з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , власником якої на момент накладення арешту значився ОСОБА_4 (номер відомостей про речове право 10103291), накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП НОМЕР_2, виданою 12.05.2017 Подільським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м.Києві, реєстраційний номер запису про обтяження НОМЕР_3.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Войтенко