Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1095/25

Провадження № 2/126/786/2025

"08" вересня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

секретар Кучанська В.М.,

за участі представника позивача адвоката Рижавського С.С.

представника відповідача адвоката Куцяка Ф.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, у якому просить змінити розмір аліментів, та стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 аліменти в розмірі 7000 (сім тисяч) грн., але не менше подвійного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в серпні 2024 року ОСОБА_2 було подано до Бершадського районного суду (справа № 126/2015/24) позовну заяву до ОСОБА_1 в якій остання просила стягувати щомісячно з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2010, який рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06.02.2018 у справі № 760/16322/17 було розірвано. Після розірвання шлюбу, дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач здоровий, працездатний, офіційно працевлаштований, інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти на свою дитину.

В позовній заяві про стягнення аліментів ОСОБА_2 зазначила, що начебто на момент подання позову між сторонами домовленості про участь ОСОБА_1 у вихованні та утриманні доньки не досягнуто.

Проте ОСОБА_2 не зазначила в позовній заяві, що сторони досягли згоди щодо розміру аліментів і починаючи з 29.11.2017 року (навіть раніше дати розірвання шлюбу) позивач добровільно сплачує аліменти шляхом утримання грошових коштів із заробітної плати в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно по даний час. Відповідач жодного разу не зверталась до позивача на предмет домовленості про зміну аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач завжди готовий врегулювати розмір аліментів в досудовому порядку.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 26.02.2025 року у справі № 126/2015/24 позовну заяву ОСОБА_2 задоволено, стягнуто щомісячно з позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідача ОСОБА_1 відбулись зміни сімейного і матеріального стану, а саме: відповідач перебуває в шлюбі, що засвідчується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1 від 06.02.2020 року, виданого Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). На утриманні відповідача перебуває двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 26.11.2024 , видане Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження, серія НОМЕР_3 від 30.03.2022, виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Між відповідачем та державною іпотечною установою укладено договір фінансового лізингу (з додатком № 1) від 09.09.2020 року № ФЛ202000868 за яким ДІУ передала відповідачу в строкове платне володіння та користування об`єкт житлової нерухомості. Також укладено договір про компенсацію частини лізингових платежів від 09.09.2020 року № ДК202000878. Батьки відповідача є інвалідами. Батько - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є інвалідом першої Б групи та потребує стороннього догляду (пенсійне посвідчення серія НОМЕР_4 ) та додаткових витрат на лікування. Мати - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є інвалідом другої групи (пенсійне посвідчення серія НОМЕР_5 ) також потребує додаткових витрат на лікування. Забезпечує їх витратами на лікування відповідач. Проте судом першої інстанції не було досліджено зазначені зміни матеріального або сімейного стану жодного з батьків.

Оскільки, починаючи з 29.11.2017 року позивач добровільно сплачує аліменти шляхом утримання грошових коштів із заробітної плати в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно по даний час, усвідомлюючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи зміни матеріального та сімейного стану позивача наведені вище, він готовий переглянути розмір аліментів та сплачувати на утримання неповнолітньої дочки аліменти в розмірі 7000 грн але не менше подвійного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначений розмір аліментів буде відповідати потребам дитини, критеріям виваженості, розумності та справедливості.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 16.05.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

23.06.2025 представник відповідача - адвокат Куцяк Ф.Г. подав відзив на позов у якому просив відмовити у позові, оскільки вважає рішення Бершадського районного суду Вінницької області по справі № 126/2015/24 від 26.02.2015 законним та обгрунтованим, винесеним з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, представником ОСОБА_1 на рішення Бершадського районного суду подано апеляційну скаргу, яка залишена без задоволення, а рішення Бершадського районного суду Вінницької області залишено без змін. Позивач ОСОБА_1 на даний час працює в спецпідрозділі поліції особливого призначення. Він є працездатним, згідно матеріалів справи інших аліментів на утримання дітей чи інших осіб не сплачує. Таким чином, його фізичний та матеріальний стан вказують на те, що він спроможний сплачувати аліменти. ОСОБА_2 не заперечує тих обставин що, дійсно декілька місяців до розірвання шлюбу та після розірвання шлюбу сторони дійшли згоди про сплату аліментів відповідачем добровільно. При цьому сума аліментів була визначена ОСОБА_1 .. Через деякий час після того, як відповідач сплачував аліменти добровільно, ОСОБА_2 неодноразово мала з ним розмову, що сума аліментів, яку він сплачує добровільно є явно недостатньою для утримання їх неповнолітньої доньки. Разом з тим, ОСОБА_1 категорично заперечував про збільшення розміру аліментів. Таким чином, на день подання позову до суду сторони не дійшли згоди щодо участі відповідача у вихованні та утриманні неповнолітньої доньки, що і явилось підставою для звернення позивачки до суду із позовною заявою. Разом з тим, задоволення позовних вимог позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн. суперечить вимогам ч. 3 ст.181 СК України, яка передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Не можна також погодитись із доводами позивача в тій частині, що через два місяці після набрання рішення законної сили за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів у позивача відбулись зміни сімейного і матеріального характеру. Із наданих документів, які долучені до позовної заяви про зміну розміру аліментів достовірно вбачається, що будь-яких змін матеріального або сімейного стану позивача після набрання рішення законної сили про стягнення аліментів від 26.02.2025 по справі №126/2015/24 не наступило. Всі факти, про які стверджує позивач мали місце іще задовго до судового рішення про стягнення аліментів.

30.06.2025 представник позивача - адвокат Рижавський С.С. подав відповідь на відзив у якому зазначив, що оскільки, після домовленості між сторонами, що визнано відповідачем у відзиві на позовну заяву, починаючи з 29.11.2017 року, позивач добровільно сплачує аліменти шляхом утримання грошових коштів із заробітної плати в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно по даний час, усвідомлюючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи зміни матеріального та сімейного стану позивача наведені в позовній заяві, він готовий переглянути розмір аліментів та сплачувати на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 аліменти в розмірі 7000 (сім тисяч) грн., але не менше подвійного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначений розмір аліментів буде відповідати потребам дитини, критеріям виваженості, розумності та справедливості. Просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зміни розміру аліментів.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат адвокат Рижавський С.С. позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові і відповіді на відзив.

Представник відповідача, адвокат Куцяк Ф.Г. у судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Вказав, що позивач не наділений законодавчим правом, як платник аліментів, ставити питання про зміну способу стягнення аліментів, а отже обрав не вірний спосіб захисту порушеного права.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що сторони є батьками дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_6 .

Дочка після розірвання шлюбу між батьками проживає з відповідачкою ОСОБА_2 ..

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 26.02.2025 року у справі № 126/2015/24 позовну заяву ОСОБА_2 задоволено, вирішено стягувати щомісячно з позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач на даний час офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, перебуває в спецпідрозділі поліції особливого призначення, що підтверджується довідкою ГУНП у м. Києві № 48540-2025 від 05.03.2025.

Позивач стверджує, що на даний час в нього відбулись зміни сімейного і матеріального стану, а саме: позивач перебуває в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1 від 06.02.2020 року, виданого Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). На утриманні позивача перебуває двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 26.11.2024, видане Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження, серія НОМЕР_3 від 30.03.2022, виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Між позивачем та державною іпотечною установою укладено договір фінансового лізингу (з додатком № 1) від 09.09.2020 року № ФЛ202000868 за яким ДІУ передала відповідачу в строкове платне володіння та користування об`єкт житлової нерухомості. Також укладено договір про компенсацію частини лізингових платежів від 09.09.2020 року № ДК202000878. Батьки позивача є інвалідами. Батько - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є інвалідом першої Б групи та потребує стороннього догляду (пенсійне посвідчення серія НОМЕР_4 ) та додаткових витрат на лікування. Мати - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є інвалідом другої групи (пенсійне посвідчення серія НОМЕР_5 ) також потребує додаткових витрат на лікування. Забезпечує їх витратами на лікування позивач.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступних норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Отже, чинним законодавством встановлено два способи стягнення аліментів на дитину, шляхом стягнення частки від доходу одного з батьків на користь якого стягуються аліменти або у твердій грошовій сумі, при цьому лише одержувачу аліментів надано право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи; інші обставини, що мають істотне значення тощо.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, а саме: він перебуває в шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, між ним та державною іпотечною установою укладено договір фінансового лізингу від 09.09.2020 року № ФЛ202000868 за яким ДІУ передала відповідачу в строкове платне володіння та користування об`єкт житлової нерухомості. Також укладено договір про компенсацію частини лізингових платежів від 09.09.2020 року № ДК202000878. Його батьки є інвалідами та потребують стороннього догляду і додаткових витрат на лікування. Забезпечує їх витратами на лікування саме він.

Аналіз змісту ст. 192 СК України як норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ст. 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника осіб, яким він за законом зобов`язаний надавати утримування і які фактично перебувають на його утриманні.

Суд бере до уваги, що відповідно до Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 26.02.2025 року у справі № 126/2015/24, розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства та усталеній судовій практиці щодо розміру аліментів на одну дитину, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та батьків інвалідів, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення неповнолітньої дочки ОСОБА_3 від шлюбу з відповідачем ОСОБА_9 та суперечитиме її інтересам.

Окремо суд зауважує, що як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 26.02.2025 року на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини доходів відповідача на тверду грошову суму у розмірі 7000 грн., але не менше подвійного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що по суті є позовною вимогою про зміну способу стягнення аліментів.

Разом з цим, з огляду на положення ч. 3 ст. 181 СК України, позивач, як платник аліментів не наділений правом обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини.

З огляду на вищезазначені норми, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, межі заявлених вимог, предмет та підстави позову, та докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у позові, судові витрати понесені ОСОБА_1 слід віднести на позивача.

Щодо вимоги відповідача про стягнення на її користь 4100 грн. судових витрат, суд відмовляє в їх стягненні, оскільки жодних доказів їх понесення стороною відповідача не надано.

На підставі викладено та керуючись ст.ст.141,263-268,273,274, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь