Справа № 404/9840/23
Номер провадження 2/404/2441/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропи вницького

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Котової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , у листопаді 2023 року звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановлення відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опіки, та призначення її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття ОСОБА_3 . На обгрунтування позову зазначила, що ОСОБА_2 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з сином позивачки ОСОБА_4 . За їх спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_3 . На момент народження дитини, ОСОБА_3 , її батьки проживали в місті Кропивницькому, за адресою: АДРЕСА_1 . Житло належить ОСОБА_1 на праві власності. Однак, коли дитині виповнилося шість місяців, відповідач почала вживати алкоголь і залишила дитину на бабусю (позивача) та переїхала жити за місцем своєї реєстрації. В подальшому, відповідач забрала свою доньку до свого місця реєстрації, однак позивач випадково дізналася, що малолітню ОСОБА_5 мати не доглядає, не піклується про неї, дитина погано харчувалася, не відвідувала садочок, не мала необхідного одягу та речей для дитини відповідного віку, тому забрала дитину до себе. Відповідач не заперечувала щодо переїзду дитини до бабусі та сама надала такий дозвіл. З цього часу, відповідач зовсім зникла та на зв`язок не виходила, справами дитини не цікавилася. Позивач постійно дбає про свою онуку, постійно здійснювала та здійснює її виховання, піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. 09.09.2022 року ОСОБА_2 , надала дозвіл на виїзд ОСОБА_3 , у супроводі бабусі до Фінлянії. Батько дівчинки, ОСОБА_4 , з початку військової агресії РФ, вступив до лав Збройних Сил України та постійно перебував на військовій службі. За трагічних обставин, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 загинув в Донецькій області. Дитина і надалі проживає разом із позивачем та фактично перебуває на її утриманні. Мати про дитину не дбає, не відвідує її, життям не цікавиться, не допомагає матеріально утримувати. Окрім того, мати вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя, стоїть на наркологічному обліку та потребує постійного лікування, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, веде аморальний спосіб життя, є хронічним алкоголіком, що може зашкодити дитині та її інтересам як зараз так і в майбутньому, у зв`язку з чим звернулася до суду.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. На підставі частини третьої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради. Витребувано у Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради письмовий висновок щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.34-35).

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 грудня 2023 року Управлінням з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради надано до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.78-81).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21 травня 2024 року витребувано у Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психіатрична лікарня імені академіка О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» про перебування відповідача на психіатричному обліку. (а.с.84-85).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 лютого 2025 року у прийнятті заяви про визнання позовних вимог відповідачем по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, відмовлено. Закрито підготовче провадження, призначити справу до судового розгляду по суті, призначено судове засідання (а.с. 118-119).

Позивач та її представник в судовому підтримали позовні вимоги та просили задовольнити. В судове засідання, призначене на 17 вересня 2025 року позивач не з`явилась, представником позивача подано до суду заяву (вх. № 36958 від 16.09.2025 року) про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення по справі не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином (а.с.57, 96а, 101, 111, 128, 136, 153) причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подавала.

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідачу направлялась повістка про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві яка є адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а також відповідача про розгляд справи було повідомлено в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.

Третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, про позбавлення батьківських прав в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання (вх. № 36868 від 16.09.2025 року) про розгляд справи за її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд встановив таке.

Батьками дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12 травня 2010 року, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській, актовий запис за № 958 (а.с. 12).

Відповідно до свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_2 від 07 листопада 2023 року, виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 9).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 02 листопада 2023 року, виданого Відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 13).

Отже, позивач є бабусею дитини, ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки за результатами проведення перевірки за зверненням ОСОБА_4 , 18.08.2020 року до Кропивницького ВП надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що його колишня співмешканка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконує обов`язки по вихованню їхньої спільної дитини на протязі п`яти років. Дану подію було зареєстровано до ЖЄО Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області № 42700 від 18.08.2020 року. В ході проведення перевірки працівниками поліції в телефонному режимі поспілкувавшись із ОСОБА_7 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , остання пояснила, що з донькою спілкується рідко, точної адреси проживання дочки не знає. Працівниками поліції в ході неодноразових спроб зв`язатись по телефону з ОСОБА_8 не вдалося. ОСОБА_4 з даного питання рекомендовано звернутись до Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького (а.с. 14).

Заявою, яка засвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Кондаковою Нелею Володимирівною, зареєстрована в реєстрі № 1240, ОСОБА_2 , надала згоду, як мати, на реєстрацію (взяття на облік) для постійного проживання її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом з її батьком ОСОБА_4 , в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15).

Крім того, заявою, яка засвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Кондаковою Нелею Володимирівною, зареєстрована в реєстрі № 1456 від 09.09.2022 року, ОСОБА_2 , надала згоду, як мати, на виїзд до Фінляндської Республіки з періодом перебування в зазначеній країні з 11.09.2022 року по 11.09.2023 року її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у супроводі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка бере на себе відповідальність за безпеку та здоров`я, захист прав і законних інтересів її дитини та забезпечить повернення дитини в Україну (а.с. 16).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою № 026942/1 про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 17).

Постановою старшого оперуповноваженого СКР Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області капітана поліції Савченко В.С. від 23.12.2010 року в порушенні кримінальної справи по статтям 121, 185, 186, 296 Кримінального кодексу України відмовлено, за відсутністю складу злочину (а.с. 18).

Згідно характеристики здобувача освіти, яка навчалася в Комунальному закладі «Ліцеї «Максимум» Кропивницької міської ради» ОСОБА_3 , остання навчалася у закладі з 01 вересня 2017 року по 31 травня 2021 року. Мати, ОСОБА_2 , із дитиною не спілкувалася, в школі за чотири роки навчання ОСОБА_5 не з`являлася, з сім`єю не проживала, у вихованні дитини участі не брала. З класним керівником на зв`язок не виходила, на батьківські збори не з`являлася (а.с. 19).

Згідно характеристики учениці 7 класу комунального закладу «Центральноукраїнський науковий ліцей-інтернат Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_9 навчається в комунальному закладі «Центральноукраїнський науковий ліцей-інтернат Кіровоградської обласної ради» із вересня 2021 року. Мати з дитиною не спілкується. Місце проживання матері невідомо. Контакту із ліцеєм, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується. Батько: ОСОБА_4 , військовий Збройних Сил України, завжди цікавився навчанням та досягненнями дитини, загинув. Бабуся ОСОБА_1 , бере активну участь у навчанні та виховуванні онуки, систематично відвідує батьківські збори, спілкується із вихователем та викладачами щодо навчання та виховання дівчинки (а.с. 21).

Відповідно до довідки № 28 від 01.11.2023 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дійсно навчалась в Музичній школі № 1 ім. Г.Г. Нейгауза міста Кропивницького в класі фортепіано, викладач ОСОБА_10 з 01 вересня 2017 року по 01 вересня 2018 року. Мати ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , творчим життям та успіхами доньки не цікавилась (а.с. 22).

За висновком Виконавчої комітету Кропивницької міської ради № 2895/19 від 19.04.2024 року враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, керуючись найкращими інтересами дитини, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.79-81).

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердили факт того, що ОСОБА_2 , не виконує свої батьківські обов`язки стосовно своєї доньки ОСОБА_3 .

Дитина, ОСОБА_3 в судовому засіданні також зазначала, що матір давно не бачила, не спілкується з нею, а її вихованням та забезпеченням займається лише бабуся.

Спірні правовідносини з приводу позбавлення батьківських прав, що виникли між сторонами у справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 13 Сімейного кодексу України.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина 3 статті 51 Конституції України).

За частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Згідно з частинами першою, шостою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

ЄСПЛ зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з частинами другою, третьою статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01 листопада 2017 року у справі № 211/559/16-ц).

Під час судового розгляду суд установив, що відповідач матеріально дитину не забезпечує, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя, тобто свідомо ухиляється від виховання своєї дитини і свідомо нехтує своїми обов`язками, при цьому перешкод у спілкуванні з дочкою ніхто не створює.

Належними доказами в повній мірі доведено обставини свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, а також ту обставину, що така поведінка відповідача ставить під реальну загрозу фізичний, психологічний, моральний, духовний, тощо розвиток дитини.

За таких обставин зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідача від виховання своєї дитини, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками і її поведінка є винною, оскільки, на думку суду, відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків не унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Доказів щодо належного утримання та виховання своєї доньки відповідач до суду не подала та пояснення позивача не спростувала.

Таким чином, суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме: ОСОБА_2 позбавити батьківських прав щодо її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, виконання своїх батьківських обов`язків, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Щодо призначення позивача опікуном відносно неповнолітньої дитини, суд зазначає наступне.

Статтею 243 Сімейного кодексу України передбачено перелік дітей, над якими встановлюється опіка, піклування. Опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Положенням статті 244 Сімейного кодексу України передбачено перелік осіб, які можуть бути опікуном, піклувальником дитини: опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Частинами 3, 4 статті 60 Цивільного кодексу України передбачено, що суд встановлює опіку/піклування над малолітньою/неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна/піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Положеннями статтей 58-59 Цивільного кодексу України передбачено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Згідно з пунктами 2, 3, 4 статті 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Пунктом 42 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 визначено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Отже, призначення опікуна в даному випадку здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Всупереч вищезазначеним вимогам закону до позовної заяви не додано доказів того, що позивач зверталась з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради надано суду лише висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо її неповнолітньої дочки. Подання про призначення опікуна органом опіки та піклування до суду не подано.

Таким чином, зважаючи на те, що у суду відсутнє подання органу опіки та піклування про встановлення опіки над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а системний аналіз вищевказаних норм вказує на те, що вирішення питань, які стосуються встановлення опіки над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою є дискреційними повноваженнями органу опіки та піклування, то в задоволенні позову в частині встановлення опіки (піклування) суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 19, 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, статтями 4, 10, 11, 12, 76-81, 141, 263-265, 272 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Передати неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на опікування органу опіки та піклування Кропивницької міської ради.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь тих осіб або установ, яким буде перадана дитина, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 листопада 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 25.09.2025 року.

Суддя Фортечного районного

суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка