ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 вересня 2025 року

м. Харків

справа № 643/12734/23

провадження № 22-ц/818/3256/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря: Смелянець К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору П`ята Харківська міська нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2025 року, постановлене під головуванням судді Поліщук Т.В., -

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору П`ята Харківська міська нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2025 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2025 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення помилково не враховано усталену практику Верховного Суду відповідно до якої необізнаність про смерть спадкодавця не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що введення на території України воєнного стану, об`єктивних причин проживанням позивачки не за місцем реєстрації, втрата зв`язку із членами сім`ї та близькими особами, викликані введенням воєнного стану, є обставинами, які перешкодили позивачці своєчасно реалізувати право на прийняття спадщини . Крім того, враховано, що пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 15).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер у м. Харків ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15 лютого 2023 року (т. 1, а.с. 16).

Після його смерті відкрилась спадщина.

Після смерті ОСОБА_4 , 22 березня 2023 року заведена спадкова справа № 265/2023 на підставі заяви ОСОБА_2 - дружини померлого.

ОСОБА_1 звернулась з заявою при прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 вересня 2023 року вбачається, що державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Зімніцька В.П. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 її батька, ОСОБА_4 , зокрема, на підставі пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини (т. 1, а.с. 26).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона є дочкою померлого ОСОБА_4 . У зв`язку з військовою агресією Росії проти України в 2022 року вона виїхала з місця свого постійного проживання та тривалий час проживала у бомбосховищі, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Про смерть батька не знала до 08 вересня 2023 року, оскільки не спілкувалась з ним та його родиною, тому, вважає, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2 статті 1220 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду 26 червня 2024 року по справі № 686/5757/23.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк.

Матеріали справи свідчать про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 , 22 березня 2023 року відкрита спадкова справа № 265/2023 на підставі заяви дружини, ОСОБА_2 .

Донька, ОСОБА_1 , звернулась з заявою при прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 лише 12 вересня 2023 року, тобто з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на необізнаність про смерть свого батька.

Крім того зазначала, що з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації до вересня 2022 року проживала не за місцем постійного проживання, а у бомбосховищі.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивачка зазначила, що останній раз спілкувалась із батьком до початку війни у 2021 році, коли випадково зустріла його на вулиці. Стосунки не підтримували. Про смерть батька не знала.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що необізнаність позивача про смерть батька не є поважною причиною пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини в розумінні закону.

Проживання ОСОБА_1 не за місцем постійного проживання, а у бомбосховищі в період з 24 лютого 2022 року до вересня 2022 року, тобто ще до смерті спадкодавця, не є обставиною, яка перешкоджала позивачці своєчасно реалізувати своє право на прийняття спадщини.

Поважних причин, що є підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, судом не встановлено.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення і ухвалення нового рішення у відповідній частині.

Керуючись ст. ст.367,368,369,376,379,381,382,383,384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1288,32 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення складено 19 вересня 2025 року.