Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2025 Справа №607/7638/25 Провадження №2/607/2867/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Бойко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води ,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (надалі КП ТП «Тернопільміськтеплокомуенерго» ТМР) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, за період з 01.12.2019 до 01.03.2025, в сумі 67 196 грн. 38 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення централізованим опаленням, тепловою енергією житла за адресою: АДРЕСА_1 , яке займає ОСОБА_1 . Позивач зазначив, що в повному обсязі виконав свої зобов`язання та надав послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та постачання гарячої води, однак відповідач зобов`язання у частині оплати послуг не виконав, внаслідок чого, за період з 01.12.2019 по 30.11.2021 року за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води; за період із 01.12.2021 по 01.03.2025 року за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, виникла заборгованість за отримані послуги на загальну суму 67 196 грн. 38 коп. Із 01.12.2021 відповідно до чинного законодавства України вступили в дію нові договірні відносини між споживачами послуг з постачання теплової енергії та гарячої води та надавачем послуг КП «Тернопільміськтеплокомуненерго». На даний момент, чинним є публічний договір приєднання, який діє з 01.12.2021 та оприлюднений на офіційному сайті КП «Тернопільміськтеплокомуненерго». За таких обставин, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву не подала.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явилася з невідомої суду на те причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Частина 1 ст. 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з наданням послуг централізованого опалення (постачання теплової енергії), та регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» та іншими нормативно-правовими актами України.

Так, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач) (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця,якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством.

Виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. Параметри якості гарячої води повинні відповідати встановленим законодавством вимогам (ч. 2, 3 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити вартість послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, якщо він фактично отримував таку послугу. Факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц, де встановлено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Судом встановлено, що КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення централізованого опалення, постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Довідки КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР від 05.02.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З актів про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР від 30.10.2019 р., від 19.10.2020 р.. від 20.10.2021 р., від 11.11.2022 р., від 18.10.2023 р., від 23.10.2024 р., вбачається, що позивач в опалювальний період з 2019 року до 2025 року, надавав послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії та постачання гарячої води, за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що між КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР та ОСОБА_1 існують фактичні договірні відносини, за якими позивачем були надані послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та постачання гарячої води, а відповідач ці послуги прийняла та зобов`язувалася здійснювати їх оплату.

Так, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

З інформації, яка міститься у вільному доступі в мережі Інтернет вбачається, що постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, № 1171 від 31.03.2015 затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення.

Рішенням Тернопільської міської ради № 827 від 05.11.2018 встановлені КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Вказані тарифи відповідачем не оспорювались, скарги про неналежне виконання позивачем своїх зобов`язань відповідач також не подавала.

Разом з тим, ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення, постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Так, з виписки з особового рахунку про заборгованість за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії та постачання гарячої води, за особовим рахунком - НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається наявність заборгованості, яка за період з 01.12.2019 до 01.03.2025, становить 67 196,38 грн.

При цьому, 16.12.2019 прийнято судове рішення про стягнення боргу в сумі 27 810,45 грн., станом на 01.08.2019 р. кошти оплачені відповідачем у розмірі 29 789,31 грн. було зараховано на погашення залишку.

За період з 01.12.2019 р. до 01.03.2025 р. позивачем нараховано 68 357,63 грн.

При цьому, з довідки про оплату по особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що на виконання рішння суду від 16.12.2019 р. та погашення залишку станом на 01.12.2019 р. зараховано 29 789,31 грн. коштів, які сплатила відповідач без призначення платежу за період 01.12.2019 р. до 01.03.2025 р.

Пункт 36 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії визначає, що під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу. У разі якщо споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності (за винятком погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві), а у разі відсутності такої заборгованості в рахунок майбутніх платежів споживача, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу.

Відтак, приймаючи до уваги зазначені вище обставини, позивач відповідно до умов договору, зарахував оплату за період з 01.12.2019 р. до 01.03.2025 р. в сумі 29 789,31 грн. на виконання рішння суду від 16.12.2019 р. та погашення залишку станом на 01.12.2019 р.

Враховуючи, що відповідач не з`явилася у судове засідання та докази на спростування доводів позивача не надала, суд вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 3 028 грн., що підтверджується Платіжною інструкцією № 902 від 27.03.2025, відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265 280-284, 289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В

Позов Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (46001, м. Тернопіль, вул. І. Франка, 16, р/р НОМЕР_3 в ТОФ АТ «Ощадбанк», МФО 338545, код 14034534) заборгованість за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, за період з 01.12.2019 до 01.03.2025 у сумі 67 196 (шістдесят сім тисяч сто дев`яносто шість) гривень 38 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні із позовом в суд, у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан