ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8603/25 Справа № 214/6715/25 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А.В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача - Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Кругман А.М.,

Учасники справи:

Заявники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

Заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Офіс реєстрації актів цивільного стану Міської ратуші м. Познань Республіки Польща,

розглянув відкрито в залі судових засідань апеляційного суду в м. Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Ткаченко А.В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У липні 2025року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд із заявою про встановлення факту, зазначивши заінтересованими особами ОСОБА_3 і Офіс реєстрації актів цивільного стану Міської ратуші м. Познань Республіки Польща та вимагали встановити факт визнання ОСОБА_1 не біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключивши з актового запису про народження дитини відомості про ОСОБА_1 як батька дитини, та внести зміни до актового запису, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Познань Республіки Польща в частині відомостей про батьківство дитини, а також зміни прізвища та по батькові дитини.

Існування таких вимог заявники пов`язували із тим, що ОСОБА_3 визнав своє батьківство відносно дитини ОСОБА_4 , що підтверджується відповідною нотаріальною заявою ОСОБА_3 . Одночасно, ОСОБА_1 заперечив своє батьківство відносно дитини ОСОБА_4 , що підтверджується його нотаріальною заявою від 02 листопада 2023року.

Вказувала, що офіс реєстрації актів цивільного стану Міської ратуші м. Познань, Вєлькопольське воєводство, Республіка Польща відмовили ОСОБА_3 та ОСОБА_2 внести зміни до актового запису про народження дитини - ОСОБА_4 , на підставі поданих ними нотаріальних заяв, у зв`язку із чим, ОСОБА_2 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання батьківства.

Рішенням Херсонського міського суду, Херсонської області від 17 грудня 2024року визнано відповідача ОСОБА_3 батьком дитини - ОСОБА_4 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2025року відмовлено у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , Офіс реєстрації актів цивільного стану Міської ратуші м. Познань Республіки Польща, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, виходив з того, що законодавець чітко визначив, що з вимогою про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, слід звертатися до суду в порядку позовного провадження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

13 липня 2025року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , через представника ОСОБА_5 , подали безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою системи "Електронний суд" апеляційну скаргу на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2025 року.

В апеляційній скарзі висловили вимогу про скасування ухвали суду з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Незаконність та необґрунтованість ухвали суду на думку заявників полягає у тому, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у даній справі відсутній спір про право, оскільки на підтвердження цього відсутні будь-які докази.

Доводи апеляційної скарги зводились до того, що для внесення змін до актового запису та свідоцтва про народження ОСОБА_4 НОМЕР_1, а саме: відомостей про батька, не достатньо рішення суду про визнання ОСОБА_3 батьком дитини, а необхідно надати до Офісу реєстрації актів цивільного стану Міської ратуші м. Познань, Республіка Польща рішення національного суду про заперечення батьківства, у зв`язку з чим заявники і звернулись до суду із даною заявою.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористались та відзиву на апеляційну скаргу не подавали.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2025року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 вересня 2025рокусправу призначено до судового розгляду на 23 вересня 2025року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.

Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами

Як вказували заявники, ОСОБА_3 визнав своє батьківство відносно дитини ОСОБА_4 , що підтверджується відповідною нотаріальною заявою ОСОБА_3 від 02 листопада 2023року.

ОСОБА_1 заперечив своє батьківство відносно дитини ОСОБА_4 , що підтверджується його нотаріальною заявою від 02 листопада 2023року.

Офіс реєстрації актів цивільного стану Міської ратуші м. Познань, Вєлькопольське воєводство, Республіка Польща відмовив ОСОБА_3 та ОСОБА_2 внести зміни до актового запису про народження дитини - ОСОБА_4 , на підставі поданих ними нотаріальних заяв, у зв`язку із чим, ОСОБА_2 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання батьківства.

Рішенням Херсонського міського суду, Херсонської області від 17 грудня 2024року визнано відповідача ОСОБА_3 батьком дитини - ОСОБА_4 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 .

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали суду, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення факту, поданої в порядку окремого провадження, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що законодавець чітко визначив, що з вимогою про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, слід звертатися до суду в порядку позовного провадження.

Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при постановленні ухвали додержані норми матеріального і процесуального права.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Такі висновки висловлені Верховний Судом в постановах від 11 вересня 2024року в справі №335/4669/23 (провадження № 61-8050св24), від 17 червня 2024року в справі №753/21178/21 (провадження № 61-15630св23) та інших.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17 виснував, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Тобто під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Якщо виникнення цивільного права залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

У даній справі заявники вказували, що для внесення змін до актового запису та свідоцтва про народження ОСОБА_4 НОМЕР_1, а саме: відомостей про батька, не достатньо рішення суду про визнання ОСОБА_3 батьком дитини, а необхідно надати до Офісу реєстрації актів цивільного стану Міської ратуші м. Познань, Республіка Польща рішення національного суду про заперечення батьківства, у зв`язку з чим і звернулись до суду із даною заявою, зокрема про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини.

Водночас, згідно пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до статті 136 СК (2947-14) оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК ( 2947-14 ), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Крім того, відповідно до частини першої статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Тож, з урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що законодавець чітко визначив, що з вимогою про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, слід звертатися до суду в порядку позовного провадження, а тому такі вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у оскаржуваному судовому рішенні, вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судом.

Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб заявник надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність та обґрунтованість ухвали суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2025року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2025року.

Судді: