Справа № 603/422/25
Провадження №2/603/264/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіяна І. М.,

секретар судового засідання Бішко І. М.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки площею 0,2712 га та 0,4726 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ТР № 039376 і серії ТР № 023522, кадастрові номери :01:001:0453 та :01:001:1204 відповідно. Вказану спадщину прийняв позивач ОСОБА_1 (син спадкодавця), оскільки належав до спадкоємців першої черги за законом та на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. Інших спадкоємців у ОСОБА_2 не було. Однак, позивач не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. Окрім того, існують розбіжності щодо написання по батькові спадкодавця в актових записах, яка у свідоцтві про смерть вказана як « ОСОБА_2 », а в свідоцтві про народження позивача « ОСОБА_3 », тому нотаріус не може встановити факт родинних відносин позивача із спадкодавцем. З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити. Судові витрати позивач покладає на себе.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 06.08.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі та витребувано в Монастириської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Андрусенко І. Я. в підготовче засідання не з`явилися, представник позивача разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності.

Представник відповідача - Монастириської міської ради в підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності представника відповідача, з обставинами, викладеними в позові, погоджується, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення в справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Судом встановлено такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Монастириським райвідділом ЗАГСу 23.03.1976 року батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одружилися 18.01.1987 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 18.01.1987 року. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

Як відомо з фотокопій державних актів на право власності на земельну ділянку серії ТР № 023522 та серії ТР № 039376 від 11.08.2004 року, ОСОБА_2 належали земельні ділянки площею 0,47 га та 0,27 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Належність ОСОБА_2 державних актів на право власності на земельну ділянку серії ТР № 023522 та серії ТР № 039376 від 11.08.2004 року також підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.2131-3257/2-25 від 30.07.2025 року.

Внесення даних вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджується долученими до матеріалів справи витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 та № НВ-024 від 27.05.2024 року, згідно з якими земельним ділянкам площею 0,4726 га та 0,2712 га, що належали ОСОБА_2 відповідно до державних актів серії ТР № 023522 та серії ТР № 039376 від 11.08.2004 року, присвоєно кадастрові номери :01:001:1204 і :01:001:0453 відповідно.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 14.04.2020 року.

Згідно з довідкою № 218 від 24.03.2022 року, виданою виконавчим комітетом Монастириської міської ради, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_2 разом із нею за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований.

З довідки № 696 від 09.04.2024 року, виданої виконавчим комітетом Монастириської міської ради, відомо, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_2 разом із нею за вищевказаною адресою проживав без реєстрації ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, до якого входять земельні ділянки площею 0,47 га та 0,27 га згідно з державними актами на право власності на земельну ділянку серії ТР № 023522 і серії ТР № 039376 відповідно.

Згідно з відповіддю Монастириської міської ради № 185 від 23.07.2025 року, за даними погосподарських книг за 1975-2020 роки с. Устя-Зелене Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_2 на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а до одруження із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

З копії погосподарської книги с. Устя-Зелене за 1974-1976 роки (особистий рахунок № НОМЕР_4 ) відомо, що в будинковолодінні проживали ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , голова двору, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жінка голови двору, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , донька, ОСОБА_1 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_2 , син.

Відповідно до копії погосподарської книги с. Устя-Зелене за 1977-1979 роки (особистий рахунок № НОМЕР_5 ) в будинковолодінні проживали ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , голова двору, та ОСОБА_1 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_2 , син.

Згідно з копією погосподарської книги с. Устя-Зелене за 1980-1982 роки (особистий рахунок № НОМЕР_6 ) в будинку проживали ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , голова двору, та ОСОБА_1 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_2 , син.

З копії погосподарської книги с. Устя-Зелене за 1986-1990 роки (особовий рахунок № НОМЕР_7 ) відомо, що в будинку проживали ОСОБА_6 , голова двору, ОСОБА_2 , жінка голови двору, ОСОБА_9 , невістка.

Відповідно до копії погосподарської книги с. Устя-Зелене за 1991-1995 роки (особовий рахунок № НОМЕР_8 ) відомо, що в будинку проживали ОСОБА_6 , голова двору, помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_2 , жінка голови двору, ОСОБА_9 , невістка.

Згідно з обліковою карткою об`єкта погосподарського обліку № 0183-1 на 2011-2015 роки за адресою АДРЕСА_1 головою домогосподарства була ОСОБА_2 (1/5 частки), також власником/співвласником зазначено ОСОБА_10 (4/5 частки).

За даними облікової картки об`єкта погосподарського обліку № 0187-1 на 2016-2018 роки за адресою АДРЕСА_1 серед членів домогосподарства (зареєстрованих осіб) вказано лише ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, судом встановлено, що в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 від 14.04.2020 року матір позивача зазначена як « ОСОБА_2 », у свідоцтві про народження позивача серії НОМЕР_1 від 23.03.1976 року як « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 18.01.1987 року як « ОСОБА_5 ».

Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 348/01-16 від 13.08.2025 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкової справи не заведено.

Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ТР № 039376 та серії ТР № 023522 втрачені, про що позивачем розміщено оголошення у місцевій газеті «Свобода» (редакція від 20.08.2025 року).

Постановою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 326/01-16 від 25.07.2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,272 га та 0,4726 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ТР № 039376 і серії ТР № 023522, що залишилися після смерті його матері у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. Окрім того, існують розбіжності щодо написання по батькові спадкодавця в актових записах, через що нотаріус не може встановити факт родинних стосунків зі спадкодавцем, яка в свідоцтві про народження позивача вказана як « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про смерть як « ОСОБА_2 ».

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із таких підстав.

За змістом ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (аніж ті, що визначені в ч. 1 ст. 315 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними (абз. 1 п. 2 постанови).

Поряд з цим, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024 року в справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20) викладено висновок про те, що в справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, встановлення факту є передусім питанням доведення обставин, що входять до предмета доказування в справі, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення, а зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке встановлення не є необхідним.

Схожий за змістом висновок викладено в поставі Верховного Суду від 29.05.2024 року в справі № 206/851/23.

Судом встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була матір`ю ОСОБА_1 .

Вказані юридичні факти породжують правовий наслідок і від них залежить виникнення майнових прав в позивача, зокрема визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

У силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини.

У силу приписів ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що ОСОБА_2 належали земельні ділянки площею 0,2712 га та 0,4726 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ТР № 039376 і серії ТР № 023522, кадастрові номери :01:001:0453 та :01:001:1204. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вказану спадщину прийняв син спадкодавця ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом. Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, відсутні.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1216-1218, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270, 1296 ЦК України, ст. 81 ЗК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 82, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,2712 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 039376, кадастровий номер :01:001:0453;

- земельну ділянку площею 0,4726 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 023522, кадастровий номер :01:001:1204.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Відповідач: Монастириська міська рада, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя І. М. Галіян