УХВАЛА

18 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 334/4614/23

провадження № 61-7411 ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відшкодування майнової (матеріальної) та моральної шкоди, заподіяної незаконно несплаченою пенсією за віком,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2023 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року, відмовлено у відкритті провадження у справі.

04 червня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 лютого 2025 року (передана судді-доповідачу 17 червня 2025 року).

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2025 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику усунути її недоліки, а саме: направити на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, навести поважні причини пропуску строку та надати докази на підтвердження їх поважності, надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з обгрунтуванням підстав касаційного оскарження та викласти вимоги касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, а також надати докази сплати судового збору.

У серпні 2025 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 03 липня 2025 року надійшла уточнена редакція касаційної скарги, в якій заявник не зазначає обов`язкових підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України, та обгрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень про відмову у відкритті провадження у справі. Разом з тим, порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Вивчивши надані матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, з огляду на таке.

Підставою для поновлення строку на касаційне оскарження заявник вказав, що поважною причиною пропуску строку є звернення 01 травня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою, однак 27 травня 2025 року на пошті отримав повернуті без будь-яких змін матеріали позовної заяви.

Наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не можна визнати поважними, з огляду на таке.

Верховним Судом встановлено, що повний текст постанови Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року складений 06 лютого 2025 року та оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень 10 лютого 2025 року, касаційна скарга подана 04 червня 2025 року,тобто після спливу майже чотирьох місяців з дня складення повного судового рішення.

Заявник не надавдокази, що апеляційний суд порушив вимоги статті 272 ЦПК України щодо порядку видачі або направлення судового рішення.

Посилання заявника на звернення до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою 01 травня 2025 року суд оцінює критично, оскільки вказані обставини не підтверджені належними доказами, які б свідчили про об`єктивні перешкоди щодо оскарження судових рішень чи утруднення своєчасного звернення заявника з касаційною скаргою.

Дані Єдиного державного реєстру судових рішень, не містять інформації щодо звернення заявника до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою 01 травня 2025 року.

Суд враховує, що ОСОБА_1 достовірно був обізнаний про це судове провадження, оскільки саме він подав апеляційну скаргу і мав можливість цікавитися прийнятим судовим рішенням у безкоштовному та загальнодоступному реєстрі судових рішень або отримати його копію в суді. Доказів протилежного заявник не надав.

Заявник не цікавився розглядом справи та без поважних причин подав касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, після спливу майже чотирьох місяців з дня складення судового рішення.

Вказана процесуальна поведінка ОСОБА_1 не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У разі подання клопотання про поновлення пропущеного строку особа, яка його подає, повинна одночасно надати докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Верховний Суд вважає, що заявником не наведено належних підстав для поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою та не надано належних доказів на підтвердження обставин неможливості звернення з касаційною скаргою у розумний строк, тому суд визнає наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішеньнеповажними.

Отже, оскільки у відведений судом строк, ухвала суду не виконана у повному обсязі, що перешкоджає касаційній інстанції вирішити питання провідкриття касаційного провадження, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню

із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відшкодування майнової (матеріальної) та моральної шкоди, заподіяної незаконно несплаченою пенсією за віком у цій справі вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь