Провадження 2/127/4871/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Борисюк І.Е., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» про скасування ухвали суду про стягнення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розгляд якої відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 25.07.2025 у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» було витребувано обґрунтований розгорнутий розрахунок заборгованості за кредитним договором № /519488 від 03.06.2020 (із зазначенням періоду нарахувань, складових заборгованості, розміру застосованих відсотків, відповідних сум, зокрема внесених позичальником в рахунок погашення заборгованості (із зазначенням дат внесення) (в разі наявності) тощо). Строк виконання судового рішення було встановлено до 15.08.2025.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 25.07.2025 було надіслано позивачу до його зареєстрованого електронного кабінету та доставлено до нього 25.07.2025 о 13 год. 55 хв., що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного документу.

Враховуючи положення п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, вищевказане судове рішення вважається врученим позивачу 25.07.2025.

Однак, позивачем у встановлений судом строк ухвала від 25.07.2025 виконана не була. Заява про продовження процесуального строку встановленого судом до закінчення цього строку, як те передбачено ч. 2 ст. 127 ЦПК України, до суду не надходила.

У порушення вимог вищевказаного судового рішення та ч. 7 ст. 84 ЦПК України позивачем та/або його адвокатом не повідомлено суду протягом п`яти днів з дня вручення ухвали причини неможливості подати витребувані докази у встановлені судом строки. При цьому, судом прийнято до уваги, що витребування доказів ухвалою від 25.07.2025 було здійснено на підставі ч. 7 ст. 81 ЦПК України.

Суд в своїй ухвалі від 25.07.2025 вказував на важливість витребуваної інформації, відсутність якої перешкоджає у здійсненні судочинства.

Суд зауважує, що вищевказані обставини мають суттєве значення для ухвалення законного і обґрунтованого рішення у справі, а тому мають бути дослідженні в ході розгляду справи.

У відповідності до ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Ухвала суду від 25.07.2025 є судовим рішенням, яке підлягає обов`язковому виконанню у відповідності до ч. 1 ст. 18 ЦПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 18 ЦПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У зв`язку із вищевказаним 22.08.2025 судом, встановивши, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» ухилилось від вчинення дій, покладених на нього судом, не повідомивши суд про неможливість подати докази, витребувані судом, а також не надавши витребувані судом докази, що, в свою чергу, створило протиправні перешкоди у здійсненні судочинства, було постановлено ухвалу про застосування заходів процесуального примусу до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс». При цьому судом було роз`яснено, що застосування заходів процесуального примусу не звільняє позивача від обов`язку надати суду витребувані ухвалою суду від 25.07.2025 докази, у зв`язку із чим зобов`язано позивача повторно надати витребувані докази до 15.09.2025.

01.09.2025 на адресу суду від представника позивача найшла заява, зокрема із викладеним у ній клопотанням про скасування постановленої 22.08.2025 ухвали про застосування заходів процесуального примусу.

Варто зазначити, що дата постановлення цієї ухвали обумовлюється тим, що в період з 25.08.2025 до 19.09.2025 суддя Борисюк І.Е. перебувала у відпустці.

Дослідивши клопотання представника позивача і викладені у ньому аргументи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 148 ЦПК України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Судом встановлено, що наведені у заяві представником позивача причини неповідомлення у встановлений судовим рішенням від 25.07.2025 і процесуальним законом строк про неможливість подати витребувані докази (ч. 7 ст. 84 ЦПК України) не заслуговують на увагу, адже не є поважними.

Так, поважними причинами пропуску відповідного процесуального строку можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків позивачем суду не надано.

Будь-яких поважних причин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та були пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, представником позивача суду не повідомлено та не підтверджено належними доказами.

Ухвала суду від 25.07.2025 позивачем не виконана. При цьому наведені представником позивача аргументи щодо неможливості виконання судового рішення є необґрунтованими й не заслуговують на увагу.

Як вже суд зазначав в своїй ухвалі від 25.07.2025, звертаючись до суду із позовом про стягнення грошових коштів, саме позивач зобов`язаний навести обґрунтований розрахунок сум, що стягуються (п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України) і в подальшому довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

При цьому на суд покладено обов`язок перевірити розрахунок заборгованості незалежно від наявності та/або відсутності заперечень щодо нього з боку сторони відповідача.

Зокрема, позивачем не надано суду доказів здійснення усіх можливих заходів на виконання ухвали суду від 25.07.2025.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 і п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд вважає, що підстави для скасування постановленої 22.08.2025 ухвали в частині застосування заходів процесуального примусу, відсутні. Мета, задля якої такі заходи застосовані судом, наразі не досягнута. Крім того, поважні причини невиконання судового рішення від 25.07.2025, що створило протиправні перешкоди у здійсненні судочинства, судом не встановлені.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника позивача про скасування ухвали суду від 22.08.2025 в частині застосування заходів процесуального примусу.

Керуючись ч. 6 ст. 148, ст.ст. 258-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2025 в частині застосування заходів процесуального примусу до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду складена 23.09.2025.

Суддя