Справа № 390/2557/24
Провадження № 2/390/937/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2025 р.Кропивницький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Бойко І.А.,

при секретарі Стенікяній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення коштів. Позов обґрунтовано тим, що між сторонами 01.02.2023 укладено договір позики, згідно умов якого відповідач отримала від позивача 834000 грн, з поверненням заборгованості до 01 травня 2023. Після неодноразових звернень відповідачка свої обов`язки за борговим зобов`язанням не виконала, тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість за договором позики та понесені судові витрати, які складаються із судового збору 8340 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сторона відповідача відзиву на позов не подала, у судове засідання систематично не з`являється, у зв`язку з чим позивач позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі та розглянути справу без його участі.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, відповідач подала до суду письмове клопотання, в якому позов заперечила, зазначила, що фактична передача коштів не здійснювалася, жодних підтверджуючих документів (розписок, квитанцій, банківських виписок тощо) позивач не надав. Відповідач заперечує про готівкове чи безготівкове отримання грошових коштів. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши та оцінивши у судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд установив, що відповідно до розписки від 01.02.2023 ОСОБА_2 (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 26.07.2018, РНОКПП НОМЕР_2 ), отримала від ОСОБА_1 в борг кошти в сумі 834000 (вісімсот тридцять чотири тисячі) гривень та зобов`язалася повернути їх до 01.05.2023 (а.с.5).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтями 1047, 1048, 1050 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Аналіз частини другої статті 1047 ЦК України дозволяє зробити висновок, що розписка не є формою договору, а може лише підтверджувати укладення договору позики. По своїй суті розписка позичальника є тільки замінником письмової форми договору позики, оскільки вона підписується тільки позичальником.

Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Суд установив що між сторонами існують договірні правовідносини з позики, позичальником не виконані зобов`язання перед позикодавцем, кошти, отримані у позику, не повернуті, враховуючи встановлену статтею 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину, яку відповідач не спростувала, тому дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за позикою на користь позивача у розмірі 834000 грн.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог документально підтверджені судові витрати позивача у виді судового збору за пред`явлення позову 8340 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 625, 1047-1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 95, 141, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення коштів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики від 01 лютого 2023 року, у розмірі 834000 (вісімсот тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 8340 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Кропивницького районного суду

Кіровоградської області І.А. Бойко