Справа № 642/5792/25
Провадження № 2/642/1991/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 вересня 2025 року м. Харків

Суддя Холодногірського районного суду міста Харкова Гримайло А.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и ла:

Позивач ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» в особі свого представника - звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 14.05.2023-100001431 від 14.05.2023 у розмірі 12947.94 грн.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтею 175, 177 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно ч.6 ст.187 ЦПК України, у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Представником позивача у позовній заяві зазначено місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до відповіді №1813942 від 24.09.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру також вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.04.2025 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 у такому реєстрі відсутні.

Положеннями ч. 9 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Дана норма передбачає підсудність справ до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме за останнім відомим саме зареєстрованим місцем проживання відповідача, а не за будь-яким відомим місцем проживання, яке вказала позичальник при укладанні договору.

Частиною 5 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається з матеріалів справи, до позову не надано жодного документу (зокрема, копії паспорту громадянина України), який би підтверджував, що відповідач зареєстрований в Холодногірському районі міста Харкова.

Також суду не надано відомостей, що майно ОСОБА_1 або місце роботи знаходяться в Холодногірському районі м. Харкова.

Слід звернути увагу на положення ЦПК України, які передбачають відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання. У такому випадку виклик відповідача, відповідно і розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті, не здійснюється.

Враховуючи, що із наданих суду документів не встановлено останнє зареєстроване місце проживання відповідачки, суд не в змозі встановити правильну підсудність справи.

Докази щодо підсудності справи Холодногірському районному суду м. Харкова представником позивача також не надані.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для вирішення питання про підсудність справи Холодногірському районному суду м. Харкова позивачу слід надати докази щодо останнього відомого зареєстрованого місця проживання відповідача, місця роботи або належності їй майна в Холодногірському районі м. Харкова.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.175 ЦПК України, а також вимогам ст.177 цього Кодексу.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Всупереч зазначеному, представником до позову надано довідку-розрахунок заборгованості, в якій зазначена загальна сума боргу за кредитом в розмірі 12947, 94 грн., яка складається із: 6000 грн основний борг; - 6 047,94 грн проценти; - 900 грн комісія за надання.

Поряд з цим, вказана довідка-розрахунок не містить обґрунтованого розрахунку сум складових заборгованості, тобто яким чином позивач нараховував заборгованість в конкретному розмірі по тілу кредиту, процентам, неустойці та комісії, які при цьому застосовувались формули та вихідні дані із зазначенням періоду нарахувань, всіх складових такої заборгованості, сум, внесених позичальником, тощо.

За таких обставин залишаються невідомими структура кредитної заборгованості та відомості про можливе часткове виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Від змісту позовної заяви залежать позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и ла:

Позовну Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Встановити позивачеві строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 5 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо вона не усуне зазначені в ухвалі недоліки у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А. М. Гримайло