Справа №: 398/3779/25
провадження №: 2/398/2422/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" вересня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Москалик В. В.,

за участю секретаря судового засідання Таран І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Ісмайлова Анна Вікторівна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку із навчанням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Ісмайлова А.В., звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на період навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона вступила на навчання до ВСП "Олександрійський аграрний фаховий коледж Білоцерківського національного аграрного університету", на денну форму навчання. Період навчання з 01.09.2024 до 30.06.2027. На період навчання у позивача немає змоги себе забезпечувати самостійно, зазначає, що потребує їжі, одягу, допомоги так як сама собі на життя ще не заробляє. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до закінчення навчання дитини, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

20.08.2025 відповідач подав заяву до суду, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки не має змоги сплачувати аліменти в зв`язку з тим, що є інвалідом першої групи пожиттєво, на підтвердження надав довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААД № 212237.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, оцінивши подані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 07.05.2007 Головківською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки від 02.06.2025, виданої ВСП "Олександрійський аграрний фаховий коледж Білоцерківського національного аграрного університету", ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу технічного відділення за спеціальністю "Агрономія" ВСП "Олександрійський аграрний фаховий коледж Білоцерківського національного аграрного університету". Рік вступу 01.09.2024, наказ про зарахування № 61-Н, термін закінчення 30.06.2027.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААД №212237, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом першої "Б" групи з 01.11.2024, безстроково. На зворотньому боці довідки у графі "Висновок про умови та характер праці" зазначено - значна залежність від інших осіб у виконанні життєво-важливих соціально-побутових функцій.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 225/1447/16-ц та від 17.04.2019 у справі № 644/3610/16-ц.

Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 82 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

З наданих сторонами доказів суд встановив, що відповідач непрацездатний, є інвалідом першої групи та сам потребує допомоги від інших осіб у виконанні життєво-важливих соціально-побутових функцій.

З урахуванням викладеного, позивачка не надала докази в підтвердження того, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу, а отже, позивакач не довела наявності обов`язкових вищезазначених юридичних фактів, за умови існування яких у відповідача виникає обов`язок утримувати повнолітню доньку.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 81, 141, 258, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку із навчанням.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17 вересня 2025 року.

Суддя Вікторія МОСКАЛИК