ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 686/2581/24

провадження № 61-5817св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - Бейлика Артура Беніаміновича на постанову Хмельницького апеляційного суду від 31 березня 2025 року у складі колегії суддів: Талалай О. І.,

Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У січні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту ухилення від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заявив про надання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від

04 грудня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

09 грудня 2024 року представник ОСОБА_3 - Бейлик А. Б. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення на його користь з позивачів витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі

35 000,00 грн.

На обґрунтування заяви зазначав, що 05 лютого 2024 року між ним

і відповідачем був укладений договір про надання правничої допомоги та додаток № 1 до вказаного договору. Відповідно до додатка № 1 вони погодили, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги становить 35 000,00 грн, які були сплачені до укладення цього додатка. Факт оплати гонорару готівкою підтверджується додатком та актом приймання-передачі правової допомоги (послуг), який буде укладений сторонами після закінчення судом розгляду справи та ухвалення судового рішення у справі

№ 686/2581/24. 09 грудня 2024 року був складений акт № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) до договору про надання правової допомоги від 05 лютого 2024 року та додатка № 1 від 05 лютого

2024 року. У пункті 1 акта визначено, що адвокат надав замовнику правничу допомогу на суму 35 000,00 грн. Відповідно до пункту 3 акта замовник підтверджує, що вказана у звіті (що є додатком № 1 до акта) правнича допомога надана адвокатом у повному обсязі, належної якості, претензій та зауважень щодо об`єму та якості наданої правничої допомоги замовник до адвоката не має. У додатку № 1 до акта № 1 проведено детальний розрахунок наданої правової допомоги при підготовці до розгляду та у межах розгляду справи № 686/2581/24.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2024 року заяву задоволено частково. Доповнено рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від

04 грудня 2024 року таким: стягнено із ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по 10 000,00 грн з кожної витрат на правничу допомогу.

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, на користь якого ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, складності справи, часу, витраченого на виконання відповідних робіт, обсягу наданих адвокатом послуг.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 31 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволено.

Додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2024 року скасовано й ухвалено нове судове рішення яким у задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення

у справі відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що заява про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтування поважності причин неподання до суду доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі.

Враховуючи те, що гонорар за надання правничої допомоги у справі, визначений за домовленістю сторін у додатку № 1 до договору від 05 лютого 2024 року у фіксованому розмірі 35 000,00 грн, був сплачений ОСОБА_3 до укладення договору, апеляційний суд вважав, що докази на підтвердження зазначених витрат могли бути подані представником відповідача до ухвалення судового рішення.

Складений акт приймання-передачі правничої допомоги від 09 грудня

2024 року та звіт про витрачений час на надання правничої допомоги під час підготовки до розгляду та розгляду справи в суді першої інстанції, який

є додатком до акта, не містить зазначення часу, витраченого на правничу допомогу, вартості участі у судових засіданнях, а тому вказані документи не мають вирішального значення для підтвердження витрат на правничу допомогу. Зі змісту цих документів випливає, що вони могли бути складені до закінчення судових дебатів у справі, проте сторони передбачили у договорі їх складення після закінчення розгляду справи.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

05 травня 2025 року представник ОСОБА_3 - Бейлик А. Б. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Хмельницького апеляційного суду від 31 березня 2025 року та залишити в силі додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2024 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що акт приймання-передачі правової допомоги був складений 09 грудня 2024 року, а тому ніяким чином він не мг бути поданий раніше, до ухвалення рішення у справі 04 грудня 2024 року.

Доводи інших учасників справи

28 червня 2025 року представник ОСОБА_2 і ОСОБА_1 -

ОСОБА_5 подав до Верховного Суду відзиви, у яких просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Хмельницького апеляційного суду від 31 березня 2025 року - без змін.

Відзиви мотивовані тим, що заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтування поважності причин неподання до суду доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат на правничу допомогу, до закінчення судових дебатів у справі.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

11 серпня 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У частині першій статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, урахувавши аргументи, наведені

у відзивах на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід задовольнитиз таких підстав.

Фактичні обставини справи

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від

04 грудня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту ухилення від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця відмовлено.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заявив про надання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

09 грудня 2024 року представник ОСОБА_3 - Бейлик А. Б. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, на обґрунтування якої зазначав, що 05 лютого 2024 року між ним і відповідачем був укладений договір про надання правничої допомоги та додаток № 1 до вказаного договору. Відповідно до додатка № 1 до договору вони погодили, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги становить 35 000,00 грн, які були сплачені до складення цього додатка. Факт оплати гонорару готівкою підтверджується додатком та актом приймання-передачі правової допомоги (послуг), який буде укладений сторонами після закінчення судом розгляду справи та ухвалення судового рішення у справі № 686/2581/24. 09 грудня 2024 року був складений акт № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) до договору про надання правової допомоги від 05 лютого 2024 року та додатку № 1 від 05 лютого 2024 року. У пункті 1 акта визначено, що адвокат надав замовнику правничу допомогу на суму 35 000,00 грн. Відповідно до пункту 3 акта замовник підтверджує, що вказана у звіті (що

є додатком № 1 до акта) правнича допомога надана адвокатом у повному обсязі, належної якості, претензій та зауважень щодо об`єму та якості наданої правничої допомоги замовник до адвоката не має. У додатку № 1 до акта № 1 проведено детальний розрахунок наданої правової допомоги при підготовці до розгляду та у межах розгляду справи № 686/2581/24.

До заяви представник відповідача додав: договір про надання правничої допомоги від 05 лютого 2024 року, укладений між адвокатом Бейликом А. Б.

і ОСОБА_3 ; додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги від 05 лютого 2024 року; акт № 1 приймання-передачі наданої правничої допомоги (послуг) до договору про надання правничої допомоги від 05 лютого 2024 року та додатка № 1 від 05 лютого 2024 року; звіт про витрачений час на надання правничої допомоги, час підготовки до розгляду та розгляду справи № 686/2581/24 в суді першої інстанції з детальним описом послуг, наданих адвокатом; докази направлення копії заяви про ухвалення додаткового рішення представнику позивачів ОСОБА_5 на електронну адресу.

Мотиви, якими керується Верховний Суд

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення

у справі, апеляційний суд дійшов висновку про те, що заява про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтування поважності причин неподання до суду доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі. Враховуючи те, що гонорар за надання правничої допомоги у справі визначений за домовленістю сторін у додатку № 1 до договору від 05 лютого 2024 року у фіксованому розмірі 35 000,00 грн, був сплачений ОСОБА_3 до укладення договору, апеляційний суд вважав, що докази на підтвердження зазначених витрат могли бути подані представником відповідача до ухвалення судового рішення.

Проте колегія суддів з таким висновком апеляційного суду не погоджується

з таких підстав.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (стаття 246 ЦПК України).

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення

з цього питання.

Норма частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судових дебатів немає.

Указані висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною

у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19).

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних

з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою - шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі

№ 922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг

та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення

з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

Такі само висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц та від

09 червня 2020 року у справі № 466/9758/16-ц.

Процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази щодо надання правової допомоги.

Вирішуючи питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі, апеляційний суд на вказане уваги не звернув, не врахував, що до заяви про ухвалення додаткового рішення заявник додав акт № 1 від 09 грудня

2024 року приймання-передання наданої правничої допомоги (послуг) до договору про надання правничої допомоги від 05 лютого 2024 року та додатка № 1 від 05 лютого 2024 року, який складено ОСОБА_3 і адвокатом Бейликом А. Б. після ухвалення судом першої інстанції остаточного рішення,

у зв`язку з чим він не міг бути наданий раніше до ухвалення рішення судом, оскільки розмір витрат відповідача у зв`язку з розглядом позовної заяви не був і не міг бути остаточно підтверджений до закінчення судових дебатів, бо гонорар адвоката і правова підстава його стягнення з іншої сторони залежить від результату розгляду справи.

Аналогічні висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 20 серпня 2025 року у справі № 758/2247/24 (провадження № 61-4610св25) та від

20 серпня 2025 року у справі № 295/14265/23 (провадження № 61-3512св25).

Колегія суддів Верховного Суду вважає, що наведені вище норми, практика Верховного Суду та обставини справи свідчать про дотримання стороною відповідача процесуальних правил щодо подання доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів врахував надані заявником матеріали, надав їм належну правову оцінку, у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі.

Аргументів щодо розміру стягненої суми на відшкодування витрат на правничу допомогу касаційна скарга не містить.

Доводи касаційної скарги знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду справи, а тому оскаржувана постанова апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі додаткового рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково

і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстави для висновку про те, що постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку

з наведеним колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, постанову Хмельницького апеляційного суду від 31 березня 2025 року скасувати, а додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2024 року залишити в силі.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - Бейлика Артура Беніаміновича задовольнити.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 31 березня 2025 рокускасувати, а додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2024 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов