Справа № 747/327/25
Провадження № 2/747/169/25
РІШЕННЯ

іменем України

25.09.2025 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що мати позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 за життя була зареєстрована та фактично проживала по АДРЕСА_1 . У 2018 році після інсульту позивачка забрала матір до себе, де та фактично і проживала без реєстрації до дня смерті в АДРЕСА_2 . За життя ОСОБА_2 приватизувала земельну ділянку по АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 01 квітня 2024 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та земельну ділянку. Позивачка звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері та було відкрито спадкову справу. Але 31.03.2025 року нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутня державна реєстрація прав власності на спадкове майно та відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно житловий будинок по АДРЕСА_1 . Тому представник позивачки просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 житловий будинок А1, прибудову а1, сарай а2, погріб під а2 Пг.

Ухвалою від 08 липня 2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 05 серпня 2025 року. Ухвалою підготовчого судового засідання від 05 серпня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду на 25 серпня 2025 року, про що учасники справи повідомлені належним чином. Крім того, на підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання позивачки та витребувано докази - у приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу відомості та про коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 .

В судове засідання представник позивачки не з`явився, у позовній заяві просив суд розглянути справу без його участі. Представник відповідача Талалаївської селищної ради в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнають.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими учасниками справи на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо позову, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Так, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9) Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , у графі «Мати» зазначено ОСОБА_4 (а.с.48) Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 19.07.1988 року ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_5 , після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_6 (а.с.50) Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 квітня 2024 року, яке набрало законної сили 09.05.2024 року, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після її смерті (а.с. 14-17) Постановою приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу від 31.03.2025 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , оскільки відсутня державна реєстрація прав власності на спадкове майно та відсутні правовстановлюючі документи на давне нерухоме майно (а.с.11). Згідно повідомлення КП «прилуцьке МБТІ» від 06.02.2025 року станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстроване (а.с.12) ОСОБА_1 02.10.2024 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0, 0844 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 (а.с.13) На замовлення ОСОБА_1 14 листопада 2024 року Прилуцьким МБТІ виготовлений технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Згідно даного технічного паспорту домоволодіння за вказаною адресою складається з житлового будинку А1, прибудови а1, сараю а2, по треба під а2 Пг (а.с.18-25) Згідно звіту про оцінку майна від 01.05.2025 року, проведеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 на замовлення ОСОБА_1 , ринкова вартість обєкта оцінки на дату оцінки становить 70 309 грн (а.с.26-42) Після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа, і спадкоємицею є її дочка ОСОБА_1 , що підтверджується повідомлення при ватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу від 03.09.2025 року та копією спадкової справи, наданої нотаріусом на виконання ухвали суду про витребування доказів.

Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані як загальними нормами Цивільного кодексу України щодо права власності та спадкування.

З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване чи придбане до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження чи придбання, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.

Відповідно ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове домоволодіння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_2 згідно діючого на час оформлення права власності в передбаченому законом порядку набула право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , але право власності на нього не оформила, тільки на земельну ділянку, на якій він розташований.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Згідно листа Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» від 21 лютого 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідачем у справі є Талалаївська селищна рада, яка в силу ст.335 ЦК України наділена повноваженням ініціювати питання про передачу безхазяйного майна у комунальну власність. Поскільки відповідачем надано заяву про визнання позову ОСОБА_1 , яка являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві нам момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Ст. 1217 ЦК передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1297 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-82, 141, 200, 206, 265, 264-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Талалаївської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ), право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 житловий будинок А1, прибудову а1, сарай а2, погріб під а2 Пг в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко