Справа № 463/812/25
Провадження № 2/463/932/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

за участю секретаря Заверухи О.Б.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 16.10.2003 року. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу у них народилось двоє дітей донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак сімейне життя з відповідачем не склалося, протягом тривалого часу не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Примирення вважає неможливим, пояснила про відсутність взаєморозуміння між ними, та наявність конфліктів. Наполягає на розірванні шлюбу, такий крок є обміркований. Просить позов задоволити, судові витрати з відповідача не стягувати.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позові, просить позов задоволити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив, що хоче примиритися з позивачем.

Заслухавши думку відповідача, оглянувши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 шлюб між сторонами зареєстровано 16.10.2003 року.Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході розгляду цивільної справи встановлено, що у подружжя спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини.

У відповідності до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 13 березня 2025 року сторонам було надано строк для примирення на три місяці з метою збереження сім`ї, проте як встановлено судом, сторони так і не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу в судовому порядку, а відповідач не погоджується з цим, суд приходить до висновку, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе.

В ході судового розгляду встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, котрий можна вважати тривалим періодом, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач навела мотиви погіршення стосунків, тому дані обставини свідчать про порушення інтересів як позивача, так і відповідача в разі продовження шлюбу.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до переконання про недоцільність збереження даного шлюбу і ухвалює про його розірвання.

Як вбачається з оригіналу квитанції, позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 1211, 20грн. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються понесені позивачем судові витрати по справі. Однак, позивачем подано заяву, в якій вона просить не стягувати судові витрати, а саме сплачений нею судовий збір з відповідача, а відтак, суд приходить до висновку, що судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 274, 259, 263-265 ЦПК України та ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 16.10.2003 року у Міському відділі державної реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 3101.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Нор Н.В.