2/465/1345/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

23.09.2025 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Титикайлу І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,

встановив:

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 15072,00 грн та судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області перебувала ОСОБА_1 як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до пункту 14-6 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

Згідно з довідкою з акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 849151, ОСОБА_1 було визнано особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання на строк до 01.07.2021 року. Починаючи з 01.07.2021 року виплата пенсії не була зупинена та була продовжена до 28.02.2022 року.

До Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов лист від 07.09.2021 року № 47 (РМК 25597/8 від 08.09.2021) Франківської міжрайонної МСЕК, в якому зазначено, що від ОСОБА_1 документи на продовження групи не надходили та ОСОБА_1 особою з інвалідністю не визнавалась.

Відтак за період з 01.07.2021 по 28.02.2022 виникла переплата переплата в розмірі 15072,00 грн.

Відділом обслуговування громадян № 9 (сервісним центром) були надіслано виклики ОСОБА_1 від 08.10.2021 № 1300-5212-8/89523. від 04.02.2022№ 1300-5212- 8/13240, від 19.05.2023 № 1300-5212-8/71625та відділом перерахунків пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг від 05.02.2024 № 1300-5305-8/19428 про необхідність з`явитись на прийом.

Станом на 30.07.2024 ОСОБА_1 переплату пенсії не погасила.

А тому, позивач просить стягнути з відповідача надміру виплачені кошти в сумі 15072,00 грн.

Ухвалою суду від 20.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задоволити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причину неявки судне повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи та не подала відзиву, тому на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області перебувала ОСОБА_1 як одержувачка пенсії з інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із випискою з акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 849151, ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання на строк до 01.07.2021 року.

Відповідно до листа від 07.09.2021 року № 47 (РМК 25597/8 від 08.09.2021) Франківської міжрайонної МСЕК, від ОСОБА_1 документи на продовження групи не надходили та ОСОБА_1 особою з інвалідністю не визнавалась.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області надсилалися виклики ОСОБА_1 від 08.10.2021 № 1300-5212-8/89523. від 04.02.2022№ 1300-5212- 8/13240, від 19.05.2023 № 1300-5212-8/71625та відділом перерахунків пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг від 05.02.2024 № 1300-5305-8/19428 про необхідність з`явитись на прийом.

Представник позивача в позовній заяві зазначив, що починаючи з 01.07.2021 року виплата пенсії відповідачці не була зупинена та була продовжена до 28.02.2022 року. У зв`язку із чим за період з 01.07.2021 року до 28.02.2022 року виникла переплата пенсії відповідачу в сумі 15072,00 грн.

ОСОБА_1 станом на 30.07.2024 року переплату пенсії не погасила.

Відповідно до положень ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон).

Пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону передбачено, що причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону, пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Відповідно до п.14-6 Прикінцевих положень Закону, у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

Відповідно до п.3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 за № 6-4, яким регулюється механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Положеннями ст. ст. 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Пунктом 2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1, передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Згідно зі ст. 102 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.

Згідно зі ст. 102 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд вважає аргументи позивача обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та достатніми доказами у справі, оскільки такі не спростовані відповідачкою.

Для спростування доводів позову відповідачка жодних доказів в спростування позовних вимог, визначених законом, суду не представила, відзиву на позовну заяву не подала.

В матеріалах справи відсутні будь - які докази, які свідчать про те, що позивачу повернені грошові кошти, як і відсутні докази, що позивачем безпідставно заявлені позовні вимоги щодо їх повернення.

Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки грошових коштів.

На підставі вищенаведеного, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути надмірно виплачені кошти в розмірі 15072,00 грн.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у виді судового збору в сумі 3028, 00 грн.

На підставі наведеного, керуючись статями 3,10,12,81,89,258-259,263-265,280-285 ЦПК України, суд-

ухвалив:

позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надміру виплачені кошти в розмірі 15072 (п`ятнадцять тисяч сімдесят дві гривні) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області судові витрати у виді судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, , м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 23 вересня 2025 року.

Суддя Мигаль Г.П.