ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 711/2272/25
Провадження № 22-ц/821/1692/25
категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М.

за участю секретаря: Руденко А.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: адвокат Різник Юрій Сергійович,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Нібулон»,

представник відповідача: адвокат Дмитрієва Тетяна Владильєнівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 19 червня 2025 року (постановлену в приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області під головуванням судді Попельнюха А.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Нібулон» про повернення земельної ділянки та відшкодування збитків,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог

19 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Нібулон» про повернення земельної ділянки та відшкодування збитків.

В обгрунтування позову зазначила, що 07.02.2013 нею з ТОВ СП «Нібулон» було укладено договір оренди землі строком на 10 років.

06.02.2023 строк дії договору закінчився і вона жодних документів на продовження строку договору не підписувала та не надавала відповідної згоди, проте, відповідач земельну ділянку не повертає.

Вказує, що направила відповідачу чотири листи для з`ясування та урегулювання питання щодо договору і лише в січні 2025 року отримала кошти у розмірі 4 256,90 грн. Більше жодних виплат після закінчення строку дії договору вона не отримувала.

Водночас, у відповідях відповідач вказав, що позивачем 10.09.2015 підписано договір про внесення змін до договору землі, однак вона не підписувала вказаний договір.

Вважає, що відповідачем порушені істотні умови договору, а саме : не повернуто вчасно земельну ділянку у зв`язку з закінченням строку дії договору та не виплачено вчасно орендну плату за користування земельною ділянкою протягом 2023-2024 років.

На підставі наведеного, позивачка просила суд постановити рішення, яким розірвати договір оренди землі від 07.02.2013, укладений між нею та ТОВ СП «Нібулон», повернути їй земельну ділянку за актом приймання-передачі, зобов`язати відповідача відшкодувати їй збитки в розмірі 13 461,66 грн, витрати за відправлення поштових листів через відділення «Укрпошта» в розмірі 214,80 грн та моральну шкоду в розмірі 3 028,00 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2025 справа передана для розгляду за підсудністю до Чигиринського районного суду Черкаської області.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 19 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ СП «Нібулон» про повернення земельної ділянки та відшкодування збитків - залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що за наявних матеріалів справи, неявка позивачки є перешкодою для подальшому розгляду справи, оскільки відсутня об`єктивна можливість визначити, якими доказами позивачка мала намір обґрунтовувати заявлені позовні вимоги та які ще не були долучені до матеріалів справи, що впливає на визначення обставин справи, які підлягають встановленню. У свою чергу, закриття підготовчого провадження за наведених обставин та призначення справи до судового розгляду позбавить позивачку можливості змінювати позовні вимоги, у тому числі шляхом зміни предмета або підстав позову, а також долучати до матеріалів справи додаткові докази та заявляти клопотання про їх витребування. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення даного позову без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 07 серпня 2025 року ОСОБА_1 , вважаючи, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є необгрунтованою, постановленою із порушенням норм процесуального права, просила ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 19 червня 2025 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції порушив вимоги ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».

Копію ухвали про відкриття провадження від 22 квітня 2025 року отримала лише 24 травня 2025 року, хоча розгляд справи призначений на 14 травня 2025 року.

Ухвалу чи повідомлення від 14 травня 2025 року про перенесення судового засідання на 19 червня 2025 року позивачу надіслано не було.

Звертає увагу суду, що позивач не отримувала жодної повістки про виклик чи повістки-повідомлення завчасно, і відповідно в оскаржуваній ухвалі відсутня інформація, коли і яким чином на її адресу надсилались судові повістки відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України, що є підставою вважати дану інформацію неправдивою.

Вказує, що 13 травня 2025 року отримала від відповідача відзив на позовну заяву і 16 травня 2025 року направила суду та відповідачу відповідь на відзив, тобто виконала вимоги ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження.

На думку скаржника, дії суду по відношенню до неї є упередженими.

Зазначає, що відповідача представляє особа, яка не має відповідних повноважень.

Також посилається на порушенням судом першої інстанції засвідчення копії ухвали.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Черкаського апеляційного суду 18 серпня 2025 року, представник ТОВ СП «Нібулон» - адвокат Дмитрієва Т.В. вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ЦПК України та є обгрунтованою, доводи поданої апеляційної скарги вважає необгрунтованими, у зв`язку із чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, залишення позову (заяви) без розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції керувався ч.2 ст. 257 ЦПК України і виходив із того, що за наявних матеріалів справи, неявка позивачки є перешкодою для подальшому розгляду справи, оскільки відсутня об`єктивна можливість визначити, якими доказами позивачка мала намір обґрунтовувати заявлені позовні вимоги та які ще не були долучені до матеріалів справи, що впливає на визначення обставин справи, які підлягають встановленню. У свою чергу, закриття підготовчого провадження за наведених обставин та призначення справи до судового розгляду позбавить позивачку можливості змінювати позовні вимоги, у тому числі шляхом зміни предмета або підстав позову, а також долучати до матеріалів справи додаткові докази та заявляти клопотання про їх витребування.

Колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції по наступних підставах.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Згідно з частиною другою статті 198 ЦПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у підготовчому засіданні.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд звертає увагу, що повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі підстави залишення заяви без розгляду у сукупності, відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом ОСОБА_1 звернулася 19 березня 2025 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ СП «Нібулон» про повернення земельної ділянки та відшкодування збитків передано на розгляд за підсудністю до Чигиринського районного суду Черкаської області.

Ухвалою судді Чигиринського районного суду від 22 квітня 2025 року було відкрито провадження у справі і призначено підготовче провадження на 14 травня 2025 року на 10:00 год.

Копію ухвали про відкриття провадження направлено позивачу на адресу, вказану в позовній заяві, 24 квітня 2025 року, що підтверджується копією супровідного листа ( а.с. 41).

Доказів отримання позивачем копії ухвали про відкриття провадження з повідомленням про призначення підготовчого судового засідання на 14 травня 2025 року, матеріали справи не містять.

14 травня 2025 року підготовче судове засідання не відбулося, розгляд справи відкладено на 19 червня 2025 року на 10:00 год.

Судову повістку про призначення розгляду справи на 19 червня 2025 року було направлено позивачу.

20.05.2025 на адресу суду повернувся конверт із судовою повісткою про призначення справи на 19.06.2025 із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Доказів повторного направлення судової повістки про призначення розгляду справи на 19.06.2025 матеріали справи не містять.

Разом з тим, 22 травня 2025 року позивачу повторно надіслано копію ухвали про відкриття провадження з повідомленням про призначення підготовчого засідання на 14 травня 2025 року, що підтверджується копією супровідного листа ( а.с. 109), яку остання отримала 24 травня 2025 року, що і не заперечує сама скаржниця.

У підготовче судове засідання, призначене на 19 червня 2025 року , позивач не з`явилася.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що в судові засідання, призначені на 14.05.2025 та 19.06.2025 позивачка не з`явилася, причини неявки до суду не повідомила, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася судом належним чином.

Отже, підставою залишення позову без розгляду стало те, що позивачка два рази поспіль не з`явилася в підготовче судове засідання, призначене на 14.05.2025 та 19.06.2025, причини неявки до суду не повідомила.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що копію ухвали про відкриття провадження від 22 квітня 2025 року та повідомлення про призначення розгляду справи на 14.05.2025 року вона отримала лише 24.05.2025, а повідомлення про розгляд справи, призначений на 19.06.2025 - не отримувала взагалі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд не звернув увагу на те, що явка позивача в судове засідання не визнана обов`язковою, а також, що позивач в підготовче судове засідання, призначене на 14.05.2025 , не прибула, оскільки не була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

В підготовче засідання, призначене на 19.06.2025 , позивач не з`явилась, оскільки також не була завчасно повідомлена про призначення справи на вказану дату, що, в свою чергу, не може бути визнано повторною неявкою позивача в засідання.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Отже, за наявних матеріалів справи та норм процесуального законодавства, судова колегія констатує про відсутність підстав для застосування норм ч. 5 ст. 223 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України на час постановлення оскаржуваної ухвали.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 19 червня 2025 року- скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Нібулон» про повернення земельної ділянки та відшкодування збитків - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді О.М. Новіков

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлений 19 вересня 2025 року/