Справа № 331/2301/24
Провадження № 2-др/331/25/2025
18 вересня 2025 року м. Запоріжжя
Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Антоненко М.В.
при секретарі: Байрамовій Д.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Олександрівського районного суду м. Запоріжжя заяву Кухарчук Анни Юріївни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною, -
В провадженні Олександрівського районного суду м. Запоріжжя перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною.
Рішенням Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2025 року позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною задоволено частково. Визначено наступні способи участі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вихованні та спілкуванні з його малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи стан здоров`я дитини та особисте бажання, а саме:

АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) щодня за бажанням дитини у період часу з 18:00 години до 21:00 години, за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо.

Зобов`язати ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1 актуальну інформацію про перебування, проживання, навчання, номери засобів зв`язку доньки, ОСОБА_3 , особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Можливість спільного відпочинку, з відвідування дитиною ОСОБА_3 місця проживання батька ОСОБА_1 , за наступним графіком:

-зимові канікули протягом 1 тижня, у тому числі за межами України, з можливістю відвідуванням дитиною за її бажанням місця проживання батька;

-весняні канікули протягом 1 тижня, у тому числі за межами України, з можливістю відвідуванням дитиною за її бажанням місця проживання батька;

-літні канікули протягом 2 тижнів, у тому числі за межами України з можливістю відвідуванням дитиною за її бажанням місця проживання батька;

-осінні канікули протягом 1 тижня, у тому числі за межами України, з можливістю відвідуванням дитиною за її бажанням місця проживання батька.

В решті вимог відмовлено в зв`язку з їхньою безпідставністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 судовий збір у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

30.07.2025 року до канцелярії Олександрівського районного суду м. Запоріжжя, через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кухарчук Анни Юріївни про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заяви зазначила, що позивач Кабрера Хуерта Ігнасіо поніс витрати, що безпосередньо пов`язані з розглядом даної судової справи № 331/2301/24, зокрема витрати: на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 Євро (дві тисячі євро), що по курсу обміну валют складає 98 200 грн. (дев`яносто вісім тисяч двісті грн.). У поданій позовній заяві було зазначено попередній орієнтовний розрахунок витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 грн., однак у зв`язку з тривалим розглядом даної судової справи та у зв`язку з тим, що Відповідач та дитина в період розгляду судової справи змінили місце проживання та навчання дитини, та у зв`язку з тим, що дитина перебуває під повним контролем матері з 21 вересня 2021 року, це призвело до необхідності отримання та подання додаткових доказів у даній справі, зокрема й інформації про зміну місця проживання, і про зміну навчального закладу дитини, і отримання відповідного висновку психолога. До заяви надала копію договору про надання правничої допомоги (правової) допомоги від 20.11.2023 року; копію додатку №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 20.11.2023 року; копію інвойсу №11 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 20.11.2023 року; платіжна інструкція № на суму 2 000.00 EUR; копію акту приймання споживання послуг згідно Договору про надання правничої (правової) допомоги від 20 листопада 2023 року.

На підставі вищевикладеного просить суд ухвалити додаткове рішення по справі № 331/2301/24, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь Кабрера Хуерта Ігнасіо суму 2000 Євро (дві тисячі євро), що по курсу обміну валют складає 98 200 грн. (дев`яносто вісім тисяч двісті грн.) витрат на правову допомогу.

17.09.2025 року до канцелярії Олександрівського районного суду м. Запоріжжя, через систему «Електронний суд» від представника відповідача Єренко Дмитра Віталійовича надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, вважає такий розмір витрат на правову допомогу необґрунтованим та завищеним. Зазначає, що договір про надання правничої допомоги від 20.11.2023 року фактично не укладений відповідно до вимог чинного законодавства, не містить кваліфікованого електронного підпису, відсутній оригінал паперового договору та договір не передано засобами поштового зв`язку, тому немає можливості визначити достовірність тексту та наданих повноважень адвокату та ціни договору. Вказує, що орієнтовний розрахунок судових витрат позивача викладений у позовній заяві складає 50 000 гривень, однак у клопотанні - 2000 Євро, що фактично удвічі перевищує суму заявлену в позовній заяві. Вважає додаток до договору від 20.11.2023 року сумнівним доказом, оскільки було б логічним одразу вказувати витрати в тому розмірі в якому було завчасно узгоджено в Додатку до Договору про надання правничої допомоги, який за хронологією нібито був раніше позову. Вбачає у цих діях навмисне завищення ціни. Зазначає, про відсутність в договорі та додатку до договору детального опису робіт, не визначено кількість витраченого часу і не конкретизовано вартість кожної послуги. Зауважує, що грошовою одиницею України для проведення розрахунків є гривня (UAH), яка є єдиним законним платіжним засобом на території країни. Звертає увагу, що Платіжна інструкція № від 04.07.2025 року за кодом для перевірки JSVP5RPTGF1VGNUUT2T не пройшла перевірку на достовірність та оригінальність за посиланням pb.ua/check та вказано, що «Документ із цим кодом не знайдено». Платником вказана невідома установа, а не позивач. За таких обставин, можна дійти висновку, що вказана квитанція не може бути підтвердженням переказу грошових коштів у сумі 2000 Євро. Також, вказує, що послуги вказані в акті від 25.07.2025 року приймання-споживання послуг згідно Договору про надання правничої допомоги від 20.11.2023 року не відносяться до вказаної справи № 331/2301/24, оскільки ці дії були зроблені в межах розгляду справи № 331/6707/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району, як орган опіки та піклування про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини: пункт 2.1 та 2.2. Акту, тому ксерокопіювання документів з однієї справи до іншої не є аналізом і збором доказів. Пункти 2.3., 2.4., 2.5., 2.7. Акту щодо звернення до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському районі, звернення до Органів опіки та піклування Городоцької міської ради Хмельницької області, підготовка та подача до суду позову, письмові пояснення по справі фактично є подібними, нескладними заявами, в яких викладені одне й теж саме та не займають велику кількість часу для написання. Окрім того, середня вартість такої позовної заяви становить 2000 грн., а письмових пояснень 500 грн. На думку сторони відповідача така вартість є співрозмірною і пропорційною. Щодо пункту 2.6 Акту підготовка проекту мирової угоди для вирішення судової справи мирним шляхом. Сторона відповідача зазначає, що по справі не укладено мирової угоди, оскільки мирова угода між сторонами фактично є компромісом та взаємними поступками, а сторона позивача одразу зайняла позицію сили та психологічну тиску на сторону відповідача. Заявляє, що ціль позивача саме відібрати дитину і що це обов`язково відбудеться у разі перебування Ізабель на території Європи, про що представник позивача особисто зазначила в судовому засіданні 01.07.2025 року. Тож, копіювання тексту позовних вимог та видання такого тексту за проект мирової угоди як виконану роботу є абсурдним. Просить врахувати поведінку сторони позивача, яка відповідно до матеріалів справи супроводжувалася агресією, безпідставними та необґрунтованими звинуваченнями у бік суддів, так і певною неетичністю, грубістю й зневажливістю до дитини, зокрема під час опитування в судовому засіданні 01.07.2025 року. Такою поведінкою сторона позивача самостійно затягувала розгляд справи, оскільки саме через її заяви відбувався перерозподіл справи на нових суддів і скасовувалися судові засідання. Зазначає, що заяви позивача є подібними і не складними, й не вимагають багато часу, а участь в судових засіданнях відбувалась в режимі відеоконференції, не вимагала додаткових витрат часу на переміщення до Запоріжжя. Просить зменшити витрати на правову допомогу до суми 3 000 грн.

В судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, у зв`язку із наступним.

Частиною 1 статті 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно частини четвертої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що рішенням Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2025 року позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною задоволено частково.

Представником позивача додані наступні документи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надала копію договору про надання правничої допомоги (правової) допомоги від 20.11.2023 року; копію додатку №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 20.11.2023 року; копію інвойсу №11 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 20.11.2023 року; платіжна інструкція № на суму 2 000.00 EUR; копію акту приймання споживання послуг згідно Договору про надання правничої (правової) допомоги від 20 листопада 2023 року.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, а також з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2022 року у справі № 706/199/22 (провадження № 61-9325ск22).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Верховний Суд у додатковій постанові у справі № 201/14495/16-ц від 30.09.2020, провадження № 61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019р. у справі № 916/2102/17, від 25 червня 2019р. у справі №909/371/18, у постановах від 05 червня 2019р. у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019р. у справі № 911/739/15 та від 01 серпня 2019р. у справі № 915/237/18).

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду в постанові від 24 січня 2022р. у справі № 911/2737/17).

Таким чином, враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, зважаючи на те, що позов задоволено частково , проаналізувавши вартість і обсяг наданих адвокатом стороні позивача юридичних послуг та виконаних робіт у даній цивільній справі, зважаючи на її складність в контексті пред`явлених вимог та кількість поданих представником позивача процесуальних документів, а також час, який необхідний адвокату на їх підготовку та прийняття участі у розгляді справи, беручи також до уваги наявність мотивованого письмового заперечення сторони відповідача, у якому представник, серед іншого, посилався на неспівмірність заявленої суми витрат на правову допомогу, суд дійшов переконливого висновку, що сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з 98 200 грн. (дев`яносто вісім тисяч двісті грн.) до 12000,00 (дванадцяти тисяч) грн., яка, на переконання суду, є обґрунтованою та відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушена була понести сторона позивача у цій справі. Тому заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 141, 260, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Кухарчук Анни Юріївни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині в частині стягнення понесених витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною- задовольнити частково.

Доповнити рішення Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2025 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною, наступним.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 (дванадцять) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В. Антоненко