справа № 487/6760/21 провадження №2/489/155/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17 вересня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Воробйова В.В.,

в присутності:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Миколаївська міська рада, про поділ в натурі нерухомого майна та визначення порядку користування земельною ділянкою

встановив:

У вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва, ухвалою якого від 02.04.2024 передано за підсудністю до Інгульського районного суду міста Миколаєва, з позовом, який уточнила 18.10.2021, про поділ між сторонами нежитлового об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , визначення порядку користування земельною ділянкою площею 712 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнення з відповідача судових витрат.

Як на підставу позовних вимог позивач вказала, що на підставі рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.07.2020 у справі № 489/755/19 вона є власником 1/2 частини у праві спільної власності на нежитловий об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності за реєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.09.2020, номер запису про право власності -38142500.

Співвласником іншої 1/2 частини нежитлового об`єкту є відповідач ОСОБА_3 , шлюб з яким в неї розірвано. Право власності відповідача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.11.2020, номер запису про право власності 39361666.

Спірне нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 712,00 кв.м. Договір оренди земельної ділянки укладений 12.06.2008 між Миколаївською міською радою та відповідачем. Строк дії договору оренди землі 15 років з дати його державної реєстрації (15.07.2008).

Так як між сторонами склалися неприязні стосунки та вони не можуть добровільно поділити спірне нерухоме майно, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

У справі за клопотання позивача ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 12.06.2023 була призначена будівельно-технічна експертиза на вирішення якої поставлені наступні питання: 1) Чи можливий поділ нежитлового об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , якщо так то які варіанти поділу? 2) Чи можливо визначити порядок користування земельною ділянкою площею 712 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

26.01.2024 судовим експертом Регіонально-Торгово промислової палати Лесків С.А. складно висновок №125-095 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Ленінського (на теперішній час Інгульський) районного суду міста Миколаєва від 29.05.2024 позовну заяву ОСОБА_5 прийнято до розгляду та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою суду від 17.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні 09.09.2025 позивач та її представник просили позовні вимоги задовольнити за першим варіантом судової експертизи як для другого співвласника.

Відповідач і його представник проти задоволення позову заперечували з посиланням на те, що конфігурація та площа спірної нерухомої будівлі змінена позивачем після проведення судової експертизи.

Третя особа Миколаївська міська рада представника в судове засідання не направила, про розгляд справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи є заява Миколаївської міської ради про розгляд справи за відсутності її представника.

Суд, вислухавши сторін та дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів прави вбачається та встановлено судом, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.07.2020 по справі № 489/755/19 в порядку поділу майна подружжя виділено ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у власність по 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_3 , нежитлового об`єкту по АДРЕСА_1 , нежитлової будівлі автомийки по АДРЕСА_4 та автомобіля марки «Lexus RX 350», 2007 р.в, державний номер НОМЕР_1 .

На підставі вказаного рішення суду, 09.09.2020 позивач ОСОБА_7 зареєструвала право власності на 1/2 частину нежитлового об`єкту по АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 (опис об`єкта: адміністративна будівля з прохідною зазначена на плані за літ А-1, цегла, загальною площею18,9 кв.м.; літ.Б - ангар металевий, загальною площею 156,5 кв.м.; літ.В- вбиральня, цегла; ворота 1-4; оглядова яма 2; огорожа - 3,5,6, 7; замощення І), зареєстровано на праві спільної часткової власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_8 по частки за кожним на підставі рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25.11.2020.

Із змісту позову та пояснень сторін встановлено, що вони не можуть дійти згоди щодо порядку користування та поділу в натурі між собою спірної нежитлової будівлі.

Згідно матеріалів справи спірний об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці, площею 712 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яка була передана ФОП ОСОБА_3 на підставі рішення Миколаївської міської ради від 25.04.2008 № 23/41 в оренду строком на 15 років з цільовим призначенням - обслуговування нежитлового об`єкту, без права передачі їв суборенду.

Договір оренди землі укладений 12.06.2008 та зареєстрований в Миколаївській міській раді 15.07.2008 за № 5778 і Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 15.07.2008 за № 07. Строк дії договору оренди становив 15 років з дати державної реєстрації, тобто до 15.07.2023.

Доказів продовження строку дії договору оренди на момент ухвалення цього рішення матеріали справи не містять та такого не встановлено судом.

Як пояснив представник відповідача міська рада договорі оренди діє по теперішній час у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

Для визначення варіантів виділу в натурі часток сторін у спірному нерухомому майні та встановлення порядку користування земельною ділянкою, за заявою позивача, ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва суду від 12.06.2023 була призначена судова будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза, проведення якої доручено судовим експертам Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області (далі - РТПП Миколаївської області).

Згідно висновку судової експертизи № 125-095 від 26.01.2024, складеного судовим експертом РТПП Миколаївської області Лесків С.А., виділ в натурі часток співвласників із спірного нерухомого майна можливий та судовим експертом запропоновано один варіант такого виділу та один варіант порядку користування земельною ділянкою під спірною будівлею.

При поділі об`єкту нерухомості експерт не враховувала самочинно побудовані споруди та будівлі, а саме:

-літ. «Б-1» - площею 78,1 кв.м. самовільно реконструйована будівля;

-літ. «А-1» - прохідна площею 32,1 кв.м самовільно побудована будівля;

-літ. «Г-1» - нежитлова будівля площею 456,0 кв.м.;

-літ. «Гпд» - підвал площею 146,8 кв.м. самовільно побудована будівля;

-літ. «Д» - сторожка площею 17,7 кв.м. самовільно побудована будівля.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер 000 від 19.11.2020, зареєстровано право власності на нежитловий об`єкт нерухомості в складі:

-літ. «Б-1» - ангар площею 156,5 кв.м.;

-літ. «А-1» -прохідна площею 18,9 кв.м. знесена;

-літ. «В» - вбиральня площею 7,6 кв.м.;

-літ №1,4 ворота за межами орендованої земельної ділянки;

-літ. № 2 оглядова яма знесена;

-літ. №3, 5, 6, 7 огорода за межами орендованої земельної ділянки.

Тобто, поділу підлягають об`єкти нерухомості, які вказані в відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер 000 від 19.11.2020.

Компенсація при відхиленні від ідеальної частки сторонам при розробці варіантів поділу нежитлового об`єкту визначається за ринковою вартістю. Ринкова вартість нежилавого об`єкту по АДРЕСА_1 станом на дату проведення дослідження визначається витратним підходом.

В основу розрахунку береться дані з технічного паспорту МБТІ на нежитловий об`єкт по АДРЕСА_1 станом на 01.12.2023.

Ринкова вартість нежитлового об`єкту ангару з господарськими будовами і спорудами по АДРЕСА_1 , без урахування земельної складової, визначна витратним підходом станом на 01.12.2023, складає 326053,00 грн.

На розгляд суду запропоновано один варіант реального поділу будівлі Ангару літ. «Б-1» між співвласниками з урахуванням ідеальної частки по частині, згідно реальних частко співвласників.

Перший варіант - приближений до ідеальних часток співвласників:

Виділити в користування 1-му співвласнику з часткою 1/2 частина:

-частина 1-1 основне площею 78,25 кв.м.; 1-2 підсобне площею 5,4 кв.м.

Разом по частині нежитлового об`єкту Ангару, площею 78,25 кв.м. 8412,00 грн.

Надвірні господарські споруди:

-1/2 частина літ. «В» - вбиральня, площею 7,6 кв.м. 1989,00 грн.;

-1/2 частина літ. №1 ворота 489,00 грн.;

-1/2 частина літ. № 3- огорожа 3045,00 грн.;

-1/2 частина літ. №4 ворота 640,00 грн.;

-1/2 частина літ. № 5 огорожа 4657,00 грн.;

-літ. № 6 огорожа за орендованою землею;

-1/2 частина літ.№ 7 огорожа 4657,00 грн.;

-1/2 частина № І замощення 18019,00 грн.

Разом: 39000,00 грн.

Реальна частка складає 50/100 (10401 : 20803), що відповідає часткі, що реально належить 1/2.

Виділити в користування 2-му співвласнику з часткою частина:

частина 1-1 основне площею 78,25 кв.м. (4,73 х 16,51).

Разом по частині нежитлового об`єкту Ангару, площею 78,25 кв.м. 8412,00 грн.

Надвірні господарські споруди:

-1/2 частина літ. «В» - вбиральня, площею 7,6 кв.м. 1989,00 грн.;

-1/2 частина літ. №1 ворота 489,00 грн.;

-1/2 частина літ. № 3- огорожа 3045,00 грн.;

-1/2 частина літ. №4 ворота 640,00 грн.;

-1/2 частина літ. № 5 огорожа 4657,00 грн.;

-літ. № 6 огорожа за орендованою землею;

-1/2 частина літ.№ 7 огорожа 4657,00 грн.;

-1/2 частина № І замощення 18019,00 грн.

Разом: 39000,00 грн.

Реальна частка складає 50/100 (10401 : 20803), що відповідає часткі, що реально належить 1/2.

Варіант поділу нежитлової будівлі ангару відображений в графічному додатку № 1.

Для ізоляції частини будівлі ангару, що виділяються, для пропонованого Першого варіанту реального поділу нежитлової будівлі ангару по 1/2 частини, необхідно провести наступні роботи по переобладнанню:

-встановити внутрішню розділову перегородку 35000,00 грн.;

-пробити проріз воріт з встановленням металевих воріт в`їзду в частині приміщення - 48000,00 грн.

Разом 83000,00 грн.

Розподіл горищного простору за наданим варіантом поділу спірного ангару, виконується співвісне стінам, які розділяють нежитлову будівлю літ. «Б-1» на окремі частини, що забезпечує доступ кожного із співвласників до приналежної частини перекриття та покрівлі для можливого його обслуговування і ремонту.

Для Першого варіанту по ідеальних частках співвласників, сума грошової компенсації не визначається, в зв`язку з тим, що кожному співвласнику виділяється частина нежитлової будівлі ангару, яка відповідає ідеальним часткам.

Перепланування в запропонованому варіанті поділу нежитлової будівлі ангару літ. «Б-1» з пробивкою прорізу з встановленням воріт в зовнішній капітальній стіні, можливо після Висновку про технічний стан основних конструктивних елементів спірного нежитлового будинку автомийки, виданою спеціалізованою організацією, що має ліцензію на дослідження основних несучих конструктивів будівель та споруд, і можливості виконання даних ремонтно - будівельних робіт.

Пропонований Перший варіант поділу відповідає ідеальним часткам кожного співвласника і характеризується рівноцінністю поділу житлової будівлі ангару.

Пропоновані до поділу нежитлові будівлі характеризуються ізольованістю з самостійними в`їздами та кожна частина, що виділяється в особисте користування кожного співвласника, здатна самостійно функціонувати.

При визначенні поряду користування земельною ділянкою, площею 712 кв.м., яка була передана Миколаївською міською радою в оренду відповідачу ОСОБА_3 експерт вказала, що відповідно до даних Схеми винесення в натуру земельної ділянки до Договору оренди від 12.06.2008, земельна ділянка для обслуговування будівлі ангару, площею 712,00 кв.м., по АДРЕСА_1 , є неправильної багатокутної форми, з наступними лінійними розмірами :

- по фасаду - по прямій - 40,84 м.;

- по лівій бічній межі - по прямій 13,49 м.;

- по правій бічній межі - по прямій - 21,95 м.;

- по задній торцевій межі - по ламаній з прямих - 44,94 м.

Загальна фактична площа орендованої земельної ділянки складає 1195 кв.м.

Фактична загальна площа земельної ділянки для обслуговування приміщень ангару по АДРЕСА_1 , складає 1195 кв.м., що не відповідає площі - 712,00 кв.м., вказаної в договорі оренди від 12.06.2008. Розбіжність в більший бік складає 483,кв.м., які розташовані за межами земельної ділянки, що передана в оренду.

Згідно часток по 1/2 частина, співвласникам ОСОБА_7 та ОСОБА_3 належить по 356,00 кв.м.

На підставі технічних норм, експертом пропонується один варіант порядку користування земельною ділянкою, що знаходиться в оренді, виходячи з варіантів реального поділу нежитлової будівлі ангару літ. Б-1» по АДРЕСА_1 .

Перший варіант по ідеальних частках співвласників, згідно варіантів поділу нежитлової будівлі літ. «Б-1» - ангар.

На орендовану земельну ділянку для обслуговування нежитлових будівель по АДРЕСА_1 в наявності два існуючих в`їзду збоку земель державної власності АДРЕСА_1 , а саме: в фасадної частини в правій та лівій кутових частинах через окремі металеві ворота шириною по 4,0 м.

На підставі пропонованого варіанту поділу в натурі нежитлової будівлі ангару літ. «Б-1» по АДРЕСА_1 , пропонується:

-виділити у користування 1-го співвласника 1/2 частини орендованої земельної ділянки для обслуговування частини нежитлової будівлі ангару літ. «Б-1» , площею 356,00 кв.м., з окремими в`їздами через металеві ворота в лівій та правій боковій частині, в тому числі: під забудовою 83,25 кв.м., під чистою землею «-»;

-виділити у користування 2-го співвласника 1/2 частини орендованої земельної ділянки для обслуговування частини нежитлової будівлі ангару літ. «Б-1» , площею 356,00 кв.м., з окремими в`їздами через металеві ворота в лівій та правій боковій частині, в тому числі: під забудовою 83,25 кв.м., під чистою землею «-».

Земельна ділянка загального користування між співвласниками 545,5 кв.м.

Лінія розділових меж для даного варіанту порядку користування земельною ділянкою пройде:

-від лівої бокової межі вправо вздовж фасадної межі довжиною 5,67 м.;

-поворотом вверх по внутрішній розділовій межі будівлі ангару до задньої торцевої стани довжиною - 16,51 м.;

-поворот вправо вздовж задньої межі земельної ділянки довжиною - 6,21 м.

Дворова земельна ділянка під замощенням в загальному користуванні, тобто по 1/2 частини.

В`їзд до ділянок, що виділяються у користування співвласникам під забудовою частини будівлі ангару літ. «Б-1»: для 1-го співвласника, через металеві ворота, які необхідно улаштувати в правій боковій частині фасадної стіни з боку АДРЕСА_1 ; для 2-го співвласника, через існуючий в`їзд через металеві ворота в лівій боковій частині з боку АДРЕСА_1 . На земельну ділянку під дворовою територією в загальному користуванні - через існуючі ворота в`їзду з боку вул. Перша наскрізна.

Графічне зображення варіанту користування земельною ділянкою зображено в додатку № 2 до висновку.

Правове обґрунтування та мотиви суду.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном.

При цьому володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.

Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до частини четвертої статті 355 та частини першої статті 356 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони в рівних частках по кожний є співвласниками спірного нежитлового об`єкту.

Відповідно до частин першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Порядок поділу спільного майна встановлено у статтях 367 та 372 ЦК України.

Так, статтею 367 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

За статтею 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові від 23.04.2025 у справі № 357/4145/20 (провадження № 14-36цс25) Велика Палата Верховного Суду сформувала наступний висновок: «6.19.1. У результаті поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників потрібно визначити окрему площу, яка має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України, а щодо житлових приміщень - також з врахуванням вимог частини першої статті 379 ЦК, частини першої статті 50 Житлового кодексу України.

6.20. Поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

6.21. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

6.22. У тих випадках, коли в результаті поділу співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13.

6.23. При цьому, вирішуючи питання поділу спільного майна або виділення частки з нього, суди повинні пам`ятати, що визначальним для цього є не усталений співвласниками порядок користування будинком, а розмір їх часток та технічна можливість поділу будинку відповідно до цих часток.».

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що згідно висновку судової експертизи поділ спірної нерухомої будівлі між співвласниками, якими є сторони у справі, технічно можливий, та згідно першого варіанту судової експертизи поділ нерухомого майна за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Крім того, такий поділ відповідає ефективному способу захисту порушеного права та висновку Великої Палати Верховного Суду України, який наведено вище, а саме - за наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні в подальшому не підлягає.

В ході розгляду справи позивач просила здійснити поділ спірного нерухомого майна та виділити їй частину як 2-му співвласнику, що на її думку відповідатиме інтересам обох сторін.

Відповідач і його представник з таким поділом не погодилися, свого варіанту суду не запропонували, так як підстав для задоволення позову не вбачали, оскільки фактичний розмір спірної будівлі не відповідає розміру, вказаному в технічному паспорті, будівля не є капітальною та змінена позивачем.

Із такими доводами сторони відповідача суд не погоджується.

Так, за клопотанням представника відповідача адвоката Ютовця О.О. в судовому засіданні 26.03.2025 була допитана експерт ОСОБА_9 , яка надала вичерпні відповіді на питання обох сторін щодо запропонованого поділу. Також експерт пояснила про неможливість іншого варіанту поділу спірного нерухомого майна, про що просив представник відповідача в клопотанні від 02.04.2024 (провести поділ не вздовж, а в поперек з можливістю заїзду через правий бік задньої частини ангару для 2-го співвласника), та пояснила, що при поділі нею було здійснено об`єкт нерухомості, який зареєстрований в установленому законом порядку, не враховуючи самочинні будівлі і споруди.

Доводи представника відповідача про те, що спірна будівля ангару не підлягає поділу, так як є некапітальною спорудою, суд вважає безпідставними, оскільки обидві сторони є співвласниками цієї споруди в рівних частках, право власності на які зареєстрували в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, як пояснила позивач, на момент придбання спірної будівлі і на теперішній час будівля як була металевою, так і залишається, а зміни, що були внесені нею до будівлі зроблені на вимогу експерта про приведення будівлі до розмір, вказаних в технічному паспорті.

За такого, враховуючи встановлені обставини та те, що сторони добровільно не дійшли згоди щодо поділу спірного нерухомого майна, суд вважає позов в частині поділу майна обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за запропонованим експертом варіантом, який відповідає ідеальним часткам обох сторін і не передбачає грошової компенсації, технічний поділ якого можливий, з облаштуванням окремих в`їздів до кожної із виділених частин.

У зв`язку із тим, що відповідач, на відміну від позивача, не запропонував свого варіанту поділу, суд вважає за можливе за запропонованим варіантом судової будівельно-технічної експертизи виділити в натурі позивачу 1/2 частину в нерухомому майні - як другому співвласнику, а відповідачу як першому.

Так як суд дійшов висновку про поділ нерухомого майна в натурі, відповідно право спільної часткової власності сторін на спірне нерухоме майно на підставі статті 364 ЦК України підлягає припиненню.

При вирішенні позовної вимоги про визначення порядку користування земельною ділянкою суд виходить з наступного.

Із дослідженого судом договору оренди землі від 12.06.2008 вбачається, що земельна ділянка була надана в оренду відповідачу строком на 15 років з дати державної реєстрації, тобто до 15.07.2023.

Відповідно положень Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» продовження договору оренди землі або набуття права користування землею, що належить до комунальної власності, у даному випадку, віднесено до повноважень Миколаївської міської ради.

Доказів продовження строку дії договору оренди після його закінчення сторони суду не надали та такого судом не встановлено.

Доводи представника відповідача проте, що договір оренди землі діє до завершення воєнного стану в Україні, суд вважає помилковими, оскільки такого не передбачено законодавством.

При цьому, суд звертає увагу, що експертом встановлено, що для обслуговування спірного нерухомого майна міською радою виділялася земельна ділянка площею 712 кв.м., а фактично використовується більша.

Отже, за відсутності відповідного правовстановлюючого документу (чинного договору оренди землі) підстави для визначення між сторонами порядку користування земельною ділянкою в суду відсутні, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відмова в задоволенні позову в цій частині вимог не позбавляє сторін права звернутися в установленому законом порядку до міської ради за оформленням прав на земельну ділянку.

Розподіл судом понесених сторонами судових витрат.

При зверненні до суду позивач понесла витрати на оплату судового збору в сумі 1816,00 грн. (квитанції № 16004 від 21.09.2021, № 43533 від 14.10.2021).

У зв`язку із частковим задоволенням позову, на підставі частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так як сторони до закінчення судових дебатів заяви про те, що ними протягом протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази (договори, рахунки тощо) на підтвердження несення витрат, які сторона сплати або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, не було подано, відповідно розподіл таких витрат чудом не здійснюється.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Провести поділ в натурі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , згідно першого варіанту судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 125-095, складеного 26.01.2024 судовим експертом Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області Лесків Світлани Анатоліївни, а саме:

Виділити в натурі у власність ОСОБА_1 1/2 частину нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 :

-частина 1-1 основне площею 78,25 кв.м. (4,73 х 16,51).

Разом по частині нежитлового об`єкту Ангару, площею 78,25 кв.м. 8412,00 грн.

Надвірні господарські споруди:

-1/2 частина літ. «В» - вбиральня, площею 7,6 кв.м. 1989,00 грн.;

-1/2 частина літ. №1 ворота 489,00 грн.;

-1/2 частина літ. № 3- огорожа 3045,00 грн.;

-1/2 частина літ. №4 ворота 640,00 грн.;

-1/2 частина літ. № 5 огорожа 4657,00 грн.;

-літ. № 6 огорожа за орендованою землею;

-1/2 частина літ.№ 7 огорожа 4657,00 грн.;

-1/2 частина № І замощення 18019,00 грн.

Разом: 39000,00 грн.

Реальна частка складає 50/100 (10401 : 20803), що відповідає часткі, що реально належить .

Виділити в натурі у власність ОСОБА_3 1/2 частину нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 :

-частина 1-1 основне площею 78,25 кв.м.; 1-2 підсобне площею 5,4 кв.м.

Разом по частині нежитлового об`єкту Ангару, площею 78,25 кв.м. 8412,00 грн.

Надвірні господарські споруди:

-1/2 частина літ. «В» - вбиральня, площею 7,6 кв.м. 1989,00 грн.;

-1/2 частина літ. №1 ворота 489,00 грн.;

-1/2 частина літ. № 3- огорожа 3045,00 грн.;

-1/2 частина літ. №4 ворота 640,00 грн.;

-1/2 частина літ. № 5 огорожа 4657,00 грн.;

-літ. № 6 огорожа за орендованою землею;

-1/2 частина літ.№ 7 огорожа 4657,00 грн.;

-1/2 частина № І замощення 18019,00 грн.

Разом: 39000,00 грн.

Реальна частка складає 50/100 (10401 : 20803), що відповідає часткі, що реально належить 1/2.

Варіант поділу нежитлової будівлі ангару відображений в графічному додатку № 1 до висновку судової експертизи № 125-095 від 26.01.2024.

Для ізоляції частини будівлі ангару, що виділяються, необхідно провести наступні роботи по переобладнанню:

-встановити внутрішню розділову перегородку 35000,00 грн.;

-пробити проріз воріт з встановленням металевих воріт в`їзду в частині приміщення - 48000,00 грн.

Разом 83000,00 грн.

Розподіл горищного простору за наданим варіантом поділу спірного ангару, виконується співвісне стінам, які розділяють нежитлову будівлю літ. «Б-1» на окремі частини, що забезпечує доступ кожного із співвласників до приналежної частини перекриття та покрівлі для можливого його обслуговування і ремонту.

Сума грошової компенсації не визначається, в зв`язку з тим, що кожному співвласнику виділяється частина нежитлової будівлі ангару, яка відповідає ідеальній часткі.

Перепланування в запропонованому варіанті поділу нежитлової будівлі ангару літ. «Б-1» з пробивкою прорізу з встановленням воріт в зовнішній капітальній стіні, можливо після Висновку про технічний стан основних конструктивних елементів спірного нежитлового будинку автомийки, виданою спеціалізованою організацією, що має ліцензію на дослідження основних несучих конструктивів будівель та споруд, і можливості виконання даних ремонтно - будівельних робіт.

Пропонований варіант поділу відповідає ідеальним часткам кожного співвласника і характеризується рівноцінністю поділу житлової будівлі ангару.

Пропоновані до поділу нежитлові будівлі характеризуються ізольованістю з самостійними в`їздами та кожна частина, що виділяється в особисте користування кожного співвласника, здатна самостійно функціонувати.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на 1/2 частки кожного на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ;

відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ;

третя особа: Миколаївська міська рада, , місцезнаходження м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст судового рішення складено 17.09.2025.

Суддя І.В.Коваленко