ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7770/25 Справа № 205/127/24 Суддя у 1-й інстанції - Курбанова Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання Триполець В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу №205/127/24 за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Омельченко Ганни Георгіївни на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року, ухвалене у складі судді Курбанової Н.М., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулось до Ленінського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що «Monobank» це мобільний банк, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank».

Зазначає, що після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Вказує, що 28 лютого 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank» (далі Договір), яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Також вказує, що підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язалася виконувати його умови.

Звертає увагу, що Банк свої зобов`язання за Договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі 70 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Зауважує, що відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Таким чином, відповідач зобов`язання за Договором не виконала.

У зв`язку з зазначеними порушеннями умов Договору виникла заборгованість, яка станом на 02 листопада 2023 року складає 152 616,95 грн., з яких: 152 616,95 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

У зв`язку з чим просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28 лютого 2018 року у розмірі 152 616,95 грн. станом на 02 листопада 2023 року, з яких: 152 616,95 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також судові витрати у розмірі 2 684,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» б/н від 28 лютого 2018 року станом на 02 листопада 2023 року в розмірі 152 616 (сто п`ятдесят дві тисячі шістсот шістнадцять) грн. 95 коп., з яких: 152 616,95 грн. залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Із вказаним рішенням суду не погодилась відповідач ОСОБА_1 та через свого представника - адвоката Омельченко Г.Г. подала апеляційну скаргу, в якій з вищевказаним рішенням суду категорично не згодна і вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення необґрунтовано і несправедливо, не всебічно та необ`єктивно з`ясував обставини які мають значення у справі, не досліджував матеріали справи та докази, заперечення відповідача залишив поза увагою, що при ухваленні рішення не були враховані норми матеріального права і невірно застосовані норми процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не досліджував докази, на які посилалася відповідач, необ`єктивно з`ясував обставини справи, невсебічно оцінюючи належність, допустимість достовірність та достатність кожного доказу, обмежившись лише доводами позивача (однієї зацікавленої сторони процесу).

Також зазначає, що банківська виписка про рух коштів відповідача, на яку посилається суд у своєму рішенні, у матеріалах справи, що були їй надані - була відсутня, про що і вказувалося стороною Відповідача у відзиві на позовну заяву.

Звертає увагу, що не підписувала ніякі вищезазначені в цьому рішенні заявки споживчого кредиту Розстрочка електронно-цифровим підписом, і більше того взагалі чує про них вперше, тому що для того, щоб підписати якийсь документ, потрібно хоча б ознайомитися з цим документом.

Зауважує, що позивач не надавав жодних заявок споживчого кредиту Розстрочка на ознайомлення та підпис відповідачу, а доказів підписання цих заявок за допомогою електронного підпису відповідача у матеріалах справи немає, що підтверджується і тим, що у матеріалах справи, отриманих представником відповідача немає взагалі жодних заявок серед 13 додатків до позовної заяви.

Також зазначає, що суд при ухваленні рішення зобов`язаний був насамперед (за наявності у нього електронних документів, заявок позивача) перевірити наявність таких електронних цифрових підписів обох сторін правочину, у кожну перераховану окремо дату укладення заявок, щоб встановити достовірний незмінний зміст підписаного сторонами правочину та застосувати його умови до правовідносин сторін при прийнятті судом рішення.

Однак суд залишив цю частину свого обов`язку без уваги, пославшись лише на якісь сумнівні заявки позивача, що призвело в результаті до несправедливого рішення у цій справі.

Зазначає, що суд також не звернув увагу на аргументи відповідача щодо того, що надані позивачем паперові копії електронних документів, які є у матеріалах справи, без електронних цифрових підписів обох сторін у дату їх підписання, не є належними допустимими, достовірними та достатніми доказами, тому що неможливо перевірити їх достовірність і незмінність змісту, що згідно з ч. 5 ст. 100 ЦПК України має наслідком відхилення цих електронних доказів.

Також зазначає, що відповідач не заперечувала факту того, що вона підписала Анкету-заяву про надання банківських послуг від 28 лютого 2018 року, але їй надали лише платіжну картку, а не кредитку, яку вона поповнювала власними коштами та користувалася нею, сплачувавши різні послуги, крім того, як заявляла відповідач у своїх запереченнях підписана нею Анкета-заява від 28 лютого 2018 року не містить строку повернення кредиту (користування ним), а також не містить умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, комісії) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та визначеного розміру, не зазначена процентна ставка, у зв`язку із чим представник відповідача зазначає, що відповідачем було отримано не кредитну картку, як зазначено представником позивача, а платіжну картку для використання.

Проте, суд першої інстанції залишив це поза увагою, не надав таким чином цьому факту жодного роз`яснення, не дослідив цей аргумент відповідача, не дав йому належної оцінки-тобто звернув увагу лише на копії документів однієї зацікавленої сторони- позивача.

У зв`язу з чим просить рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року по справі № 205/127/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг в повному обсязі.

Позивач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що 28 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank» від 28 лютого 2018 року, на підставі якої відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок.

Положеннями п.2 анкети-заяви визначено, що ця анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого ОСОБА_1 підтверджує і погоджується виконувати його умови.

Крім цього, у п.6 підписаної відповідачем анкети-заяви ОСОБА_1 просила вважати її власноручний підпис або його аналоги (у тому числі електронний цифровий підпис) обов`язковим під час здійснення операцій за всіма рахунками, що відкриті або будуть відкриті в банку. З цією метою засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватись для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятись ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.

Також п.п.10, 11 вищезазначеної анкети-заяви передбачено, що відповідач надав право та доручив АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у банку без додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком. Усе листування щодо договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

На підтвердження умов кредитування АТ «Універсал Банк» надало суду копію анкети-заяви відповідача ОСОБА_1 до договору про надання банківських послуг, витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» та Витяг з Тарифів за карткою Monobank в АТ «Універсал Банк», які розміщені на сайті http://www.universalbank.com.ua/та/або https://www.monobank.com.ua/, паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» від 10 квітня 2024 року про наявність рахунку ОСОБА_1 було відкрито рахунок «картка platinum» в гривні зі строком дії картки до 04/24.

В матеріалах справи також наявна довідка АТ «Універсал Банк» від 10 квітня 2024 року про розмір встановленого кредитного ліміту, з якої вбачається, що ОСОБА_1 28 лютого 2018 року було встановлено кредитний ліміт в розмірі 10 000 грн., 02 березня 2018 року кредитний ліміт в розмірі 35 000,00 грн., 15 квітня 2019 року кредитний ліміт в розмірі 50 000,00 грн., 27 грудня 2019 року кредитний ліміт у розмірі 70 000,00 грн.

Крім того, у справі наявні підписані відповідачем шляхом накладення електронного цифрового підпису: заява клієнта №20.30.142067 від 21 серпня 2018 року та паспорт споживчого кредиту «Розстрочка» про оформлення ОСОБА_1 кредитної послуги (кредиту) «Розстрочка» з лімітом 22 460,00 грн. на строк 12 місяців, фіксованою процентною ставкою 0,00001% на рік і розміром щомісячного платежу 2 298,41 грн., а також таблицею обчислення загальної вартості кредиту, які підписані шляхом накладення відповідачем електронного цифрового підпису; заява клієнта №20.30. від 30 червня 2020 року та паспорт споживчого кредиту «Розстрочка» про оформлення ОСОБА_1 кредитної послуги (кредиту) «Розстрочка» з лімітом 15 000,00 грн. на строк 3 місяці, фіксованою процентною ставкою 0,00001% на рік і розміром щомісячного платежу 5 285,00 грн., а також таблицею обчислення загальної вартості кредиту, які підписані шляхом накладення відповідачем електронного цифрового підпису; заява клієнта №20.30. від 31 січня 2021 року та паспорт споживчого кредиту «Розстрочка» про оформлення ОСОБА_1 кредитної послуги (кредиту) «Розстрочка» з лімітом 19 000,00 грн. на строк 3 місяці, фіксованою процентною ставкою 0,00001% на рік і розміром щомісячного платежу 6 694,33 грн., а також таблицею обчислення загальної вартості кредиту, які підписані шляхом накладення відповідачем електронного цифрового підпису; заява клієнта №20.30.003033788 від 15 квітня 2021 року та паспорт споживчого кредиту «Розстрочка» про оформлення ОСОБА_1 кредитної послуги (кредиту) «Розстрочка» з лімітом 17 500,00 грн. на строк 3 місяці, фіксованою процентною ставкою 0,00001% на рік і розміром щомісячного платежу 6 165,83 грн., а також таблицею обчислення загальної вартості кредиту, які підписані шляхом накладення відповідачем електронного цифрового підпису; заява клієнта № 20.30. від 25 грудня 2021 року та паспорт споживчого кредиту «Розстрочка» про оформлення ОСОБА_1 кредитної послуги (кредиту) «Розстрочка» з лімітом 16 500,00 грн. на строк 3 місяці, фіксованою процентною ставкою 0,00001% на рік і розміром щомісячного платежу 5 813,50 грн., а також таблицею обчислення загальної вартості кредиту, які підписані шляхом накладення відповідачем електронного цифрового підпису; заява клієнта № 20.30. від 26 грудня 2021 року та паспорт споживчого кредиту «Розстрочка» про оформлення ОСОБА_1 кредитної послуги (кредиту) «Розстрочка» з лімітом 19 000,00 грн. на строк 3 місяці, фіксованою процентною ставкою 0,00001% на рік і розміром щомісячного платежу 6 694,33 грн., а також таблицею обчислення загальної вартості кредиту, які підписані шляхом накладення відповідачем електронного цифрового підпису.

В пунктах 11, 12 вищевказаних заяв відповідач погодилась з тим, що заяви разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту становлять кредитні договори. Підписанням заяв підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно з вимогами діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

З наявної у матеріалах справи виписки від 10 квітня 2024 року про рух коштів по картці клієнта ОСОБА_1 по рахунку за період з 28 лютого 2018 року по 02 листопада 2023 року судом встановлено, що відповідач дійсно користувалась кредитними коштами та здійснював операції, а зі змісту вказаної виписки станом на 02 листопада 2023 року також вбачається, що відповідачу був встановлений кредитний ліміт в розмірі 70 000 грн.; заборгованість 152 616,95 грн.; баланс на початок періоду 35 000 грн.; баланс на кінець періоду становить - (мінус) 82 616,95 грн.; сума витрат за період 1 029 481,65 грн.; сума зарахувань за період 876 864,70 грн.

Згідно із наданим розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 02 листопада 2023 року складає 152 616,95 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 152 616,95 грн., загального залишку заборгованості за відсотками у розмірі 0,00 грн., заборгованості за пенею у розмірі 0,00 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 0,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір у електронній формі, погоджено всі його істотні умови. Вказаний договір раніше не оспорювався відповідачем та не визнавався судом недійсним.

Окрім цього, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вважав встановленим факт, що відповідачем не було спростовано фактичне користування кредитними коштами, оформлення додаткових кредитних продуктів, що слідує з виписки про рух коштів за рахунком, яка міститься в матеріалах справи, і яка є належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом.

Отже, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл.52 Цивільного Кодексу України (статті 626-654 ЦК).

За ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.2 ст.628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Отже, договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно договорів банківського рахунку та про споживчий кредит.

З урахуванням ч.3 ст.631 ЦК України ("Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення") Банк та Боржник у договорі надання банківських послуг встановили, що умови цього Договору застосовуються до відносин між сторонами, що виникли до укладення договору та стосуються надання клієнтом банку підтверджень, погоджень, повідомлень, підписів з використанням клієнтом OTP-пароля. Сторони визнають, що усі надані клієнтом за допомогою ОТР-паролю підтвердження, погодження, повідомлення, підписи до укладення цього Договору є дійсними та такими, що прирівнюються до документів (повідомлень, листів, заяв) підписаних клієнтом власноручним підписом та є невід`ємними частинами Договору.

За положеннями ст.634 ЦК України - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1).

Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору (частина 2).

За положеннями ст.639 ЦК України - договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина 1)

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2).

Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 вказаного Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 вказаного Закону).

Згідно ч.6 ст.11 вказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч.8 ст.11 вказаного Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч.1 ст.12 вказаного Закону моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

Отже, укладення між банком та відповідачем (боржником) договору про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України "Про електронну комерцію". Форма та порядок укладання договору відбулось саме у змішаній формі - підписання позичальником заяви-анкети та паспорту споживчого кредиту "Картка monobank" шляхом засвідчення генерацією ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом, який в подальшому також буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Зазначені дії свідчать про укладання електронного договору у спрощеній формі (не у вигляді окремого документу).

У справі встановлено, і про це зазначає позивач, що існує певний механізм реєстрації та отримання банківських послуг, який включає в себе поетапні дії клієнта (позичальника) з метою отримання банківських послуг: завантаження на свій мобільний пристрій застосунку Monobank; ознайомлення з актуальними Умовами та правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту; зазначення клієнтом свого мобільного номеру телефону, на який буде направлено ОТР-пароль, введення якого є підтвердженням факту ознайомлення з актуальними Умовами та правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту; завантаження клієнтом скан-копії свого паспорта та РНОКПП в мобільний додаток з метою попередньої ідентифікації; здійснення верифікації клієнта співробітником банку; підписання сторонами Анкети-заяви. При цьому зазначається, що мобільний застосунок не переходить на наступний етап реєстрації без ознайомлення клієнта з актуальними Умовами та правилами.

З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.

У свою чергу, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та, у розумінні статей 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору. Такі отримані Відповідачем у мобільному додатку Умови і правила надання банківських послуг, що скріплено його підписом, знову ж таки, у Анкеті-заяві, разом із Тарифами, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, складають дійсний правочин між сторонами у справі.

Крім того, з Тарифів та Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що надані позивачем, убачається підписання їх сторонами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису, що законом не забороняється, така форма укладення договору добровільно обрана її сторонами та свідчить про акцепт Відповідачем запропонованих їй умов кредитування.

За положеннями ст.9 Закону України "Про споживче кредитування" - кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця.

Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Отже, слід дійти висновку, що відсутність підпису Боржника на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк", Тарифів за карткою Моноbанк, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту "Карта mопоbапк" не свідчить про неукладеність договору про споживчий кредит. Правова природа договору приєднання полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. Договір є обов`язковим для виконання.

Боржник висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку "mопоbапк" шляхом застосування клієнтом та Банком електронного цифрового підпису.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає доведеним, що між сторонами було укладено договір про споживчий кредит в електронному вигляді у мобільному застосунку "mопоbапк" шляхом застосування клієнтом та Банком електронного цифрового підпису. Складовими вказаного договору є отримані відповідачем у мобільному додатку Умови і правила надання банківських послуг, що скріплено підписом, Анкета-заява разом із Тарифами, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що кредитний договір між банком та відповідачем було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого відповідача. Як підставно вважав суд, з наведеного алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного кредитного договору є неможливим.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису, що, на думку суду, відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі №623/2936/19.

Щодо наявності та розміру заборгованості колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України "Про споживче кредитування" - у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 ст.1054 ЦК).

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частин першої третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На час розгляду справи договір про надання банківських послуг "Моnоbаnк" від 09 вересня 2019 року, укладений між сторонами, недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Monobank" від 28 лютого 2018 року у розмірі 152616,95 грн., з яких: 152 616,95 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Анкету-заяву позичальника, Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк" опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms, як невід`ємні частини кредитного договору.

Заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, ОСОБА_1 докази, які б спростовували, як факт надання кредиту у розмірі, визначеним кредитним договором (зі змінами), так і розмір боргу, не надала, що є її процесуальним обов`язком.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року у справі №367/4970/13-ц.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Із матеріалів справи вбачається, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконав своєчасно і повністю, надававши кредитні ресурси в повному обсязі, однак, ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором виконувала несвоєчасно та не у повному обсязі.

Відповідно до матеріалів справи, станом на 02 листопада 2023 року, за відповідачем наявна заборгованість в сумі 152 616,95 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку.

Надана позивачем виписка про рух коштів по картці за період з 28 лютого 2018 року по 02 листопада 2023 року (за картками № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ,) має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5, згідно якого до таких первинних документів віднесені, зокрема виписки банків, корінці квитанцій і касових чекових книжок, повідомлення банків, касові й банківські документи.

Надані позивачем банківська виписка про рух коштів по картці, Розрахунок заборгованості підтверджують наявність та розмір кредитної заборгованості відповідача перед позивачем.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що відповідач лише частково здійснювала операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, а тому виникла заборгованість, розмір якої складає 152 616,95 грн. Адже, як правильно зазначив суд, відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 876 864,70 грн. За час користування карткою відповідачем проведено витрат по картці на суму 1 029 481,65 грн. Отже, сума коштів, яка не була повернута Банку становить 152616,95 грн. ( 1 029 481,65 грн. 876 864,70 грн. = 152 616,95 грн.).

Варто також зауважити, що як вбачається із деталізованої виписки про рух коштів по картці, відповідачем були оформлені 38 заяв послуги «Розстрочка» на загальну суму 376275,09 грн. (9 317,00 + 14 632,00 + 5 179,00 + 7 483,00 + 7 790,00 + 6 312,19 + 9 660,72 + 6 185,94 + 17 899,32 + 8 768,00 + 7 796,81 + 16 160,00 + 13 134,00 + 11 994,00 + 12 138,00 + 4 192,00 + 12 942,00 + 8 886,00 + 5 114,00 + 6 012,00 + 12 059,61 + 17 847,00 + 6 499,00 + 22 460,00 + 4 910,51 + 7 197,40 + 7 372,52 + 11 109,00 + 8 192,00 + 11 028,00 + 5 514,00 + 16 286,42 + 18 960,00 + 4 728,00 + 11 256,52 + 3 615,13 + 10 818,00 + 4 826,00 = 376 275,09 грн.).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки зводяться до незгоди заявника з висновками суду стосовно встановлення обставин справи та стосуються переоцінки доказів.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Омельченко Г.Г. залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року залишити - без змін.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Омельченко Ганни Георгіївни - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року у цивільній справі №205/127/24 за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 17.09.2025р.

Головуючий суддя О.В. Агєєв