Справа № 946/5207/24
Провадження № 2/946/1783/25
УХВАЛА

23 вересня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Вітенко А.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.07.2024 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.09.2025 позовні вимоги до до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини залишено без розгляду.

08.09.2025 від представника відповідача адвоката Руднєвої І.С. надійшла заява про направлення справи за підсудністю до Покровського районного суду міста Кривого Рогу, з тих підстав, що позивач зобов`язаний подавати позов за місцем своєї основної реєстрації місця проживання, а не місцем реєстрації як ВПО, в якій також зазначила про наявність нерозглянутої цивільної справи у провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зі спору між сторонами про визначення місця проживання дитини та перебування на примусовому виконанні Бахмутського відділу ДВС у Бахмкутському районі Донецької області виконавчого листа про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дитини.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Златєв П.Д. пояснив, що дитина досягла 14 років, проживає з батьком, з огляду на теперішнє місце проживання позивача підстави для направлення справи за підсудністю відсутні.

В судове засідання відповідач не прибув, про час та місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

У статті 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з частиною першою статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Дана стаття встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений в одному з двох і більше судів (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Суд не має право обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді.

Справи про визначення місця проживання дитини є справами позовного провадження, а тому ця категорія справ підлягає розгляду за загальними правилами підсудності (відповідно до статті 27 ЦПК України) за місцем проживання відповідача. Якщо в одному позові вимоги про визначення місця проживання дитини (та інші вимоги щодо захисту прав дитини) поєднуються з вимогою про стягнення аліментів (або оплату додаткових витрат на дитину), такий позов може подаватися за вибором позивача згідно з частиною першою статті 28 ЦПК України.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2024 року № 607/5535/22 (провадження № 61-17499ск23).

У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 (провадження № 61-21991св19) зазначено, що тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить про те, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України). Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування (постанова Верховного Суду від 14 серпня 2024 року № 607/5535/22).

З огляду на викладене, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання як позивача, так і місце проживання дитини.

Згідно із довідками від 08.04.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 .

Вислухавши позивача, його представника, перевіривши доводи заяви, суд дійшов висновку, що справу прийнято до провадження Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відповідно до вимог ст. 28 ЦПК України, підстави для задоволення заяви про передачу справи за підсудністю відсутні.

Інші доводи заяви стосуються обставин, які можуть бути перевірені під час розгляду справи по суті та на висновок суду щодо підсудності справи не впливають.

Керуючись ст. 12, 27, 28, 259, 260, 261, 268, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 адвоката Руднєвої Інни Сергіївнипро передачу справи за підсудністю відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Г.І.Смокіна