Провадження №2/748/1094/25
Єдиний унікальний № 748/2267/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Кухти В.О.,

секретаря Крошки І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

04.07.2025 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач мотивує свої вимоги тим, що є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у якому з 2018 р. зареєстрований відповідач, ОСОБА_2 , як член сім`ї її доньки. Однак фактично відповідач у будинку не проживає з лютого 2020 р., не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги, особисті речі у ньому відсутні, що підтверджується актом про проживання особи без реєстрації від 24.03.2025 р. та показаннями сусідів. Попри неодноразові звернення позивачки з вимогою знятися з реєстрації, відповідач цього не зробив. Вирішити дане питання у позасудовому порядку неможливо, а тому позивач звертається з даним позовом до суду, оскільки відповідач утратив право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді від 08.07.2025 р. провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 05.08.2025 р.

Відповідно до розпорядження Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17.07.2025 р. № 01-12/115 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, встановлено, що враховуючи неможливість продовження розгляду судової справи, з метою забезпечення права учасників процесу на своєчасний судовий розгляд, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 з посади судді Чернігівського районного суду Чернігівської області відповідно до рішення Вищої ради правосуддя «Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Чернігівського районного суду Чернігівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку» від 15.07.2025 р. № 1465/0/15-25, на підставі рішення зборів суддів Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15.07.2025 р. № 4, вказана справа підлягає повторному автоматизованому розподілу.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2025 р. дана справа розподілена судді Кухті В.О.

Ухвалою судді від 05.08.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом сторін на 16.09.2025 р.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив, який надійшов до суду 31.07.2025 р.

У поданому відзиві відповідач зазначає, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, підтверджує факт своєї реєстрації з вересня 2018 р. у будинку позивача за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки на той час перебував у шлюбі з донькою власниці, проте фактично у цьому будинку ніколи не проживав, маючи інше постійне місце проживання, а лише зрідка приїжджав разом із дружиною допомогти по господарству. З 2020 р. стосунки з дружиною припинилися, шлюб розірвано, і до будинку позивача він більше не приїздив. Близько двох років тому позивач просила його знятися з реєстрації, чому він не заперечує, однак через зайнятість не мав можливості здійснити це самостійно. Водночас відповідач наголошує, що не має претензій щодо проживання у будинку чи до його власника та просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачу, на праві власності, належить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу, який укладений 04.03.2009 р. та посвідчений Петрушеною Л.М., приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за № 694 (а.с.5,6).

Згідно із довідкою від 24.03.2025 р., наданою Андріївським старостинським округом Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.09.2018 р. і по теперішній час зареєстрований в АДРЕСА_2 , але не проживає. Разом з ним за вищевказаною адресою зареєстровані: 1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - донька (зареєстрована, але не проживає); 2. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - тесть; 3. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - брат дружини (зареєстрований, але не проживає) (а.с.9).

Відповідно до акту проживання особи без реєстрації від 24.03.2025 р., встановлено, що комісією в складі старости Андріївського старостинського округу Михайло-Коцюбинської селищної ради М.В. Будаловського, депутата Михайло-Коцюбинської селищної ради Т.А. Безлюдної, адміністратора відділу «ЦНАП» виконавчого комітету Михайло-Коцюбинської селищної ради О.М. Єреми та сусідів: 1. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; 2. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ; а також в присутності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , складено цей акт про те, що колишній зять позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.09.2018 р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але не проживав. Участі в оплаті житла не приймав, особисті речі не зберігав. (а.с.10)

Вищезазначений акт підписаний челанами комісії, сісідами та власником будинку.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 4 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 316 ЦК України, право власнсоті є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волоею, незалежно від волі інших осіб.

За ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України, встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Статтею 405 ЦК України, згідно з положенням якого член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Вимогами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд виходить з того, що право власності передбачає можливість власника вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, і жодна особа не може бути безпідставно обмежена у реалізації цих прав. Реєстрація місця проживання особи в житлі за відсутності фактичного зв`язку з ним створює штучні перешкоди для власника, які підлягають усуненню судовим шляхом.

Наявність лише формальної реєстрації без фактичного проживання та участі у збереженні житла не породжує у відповідача реального права користування ним. Така ситуація суперечить як нормам цивільного законодавства, так і принципам справедливого балансу між правами власника та інтересами інших осіб.

Крім того, відповідач у поданому ним відзиві визнав позовні вимоги у повному обсязі та прямо зазначив, що не заперечує проти їх задоволення. Це додатково підтверджує відсутність спору між сторонами щодо предмета позову.

Згідно з вимогами ст. ст. 383, 391, 405 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним правомочностей власності, а член сім`ї власника втрачає право користування житлом у разі відсутності понад один рік без поважних причин.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки позивач у позовній заяві не заявляв вимоги про стягнення з відповідача судового збору та інших судових витрат, питання їх розподілу судом не вирішується, у зв`язку з чим понесені судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 247, 258, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 317, 319, 383, 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Кухта