Провадження № 2/742/1804/25
Єдиний унікальний № 742/3602/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року

Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

У липні 2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №152001 від 14.09.2020 року, укладеним між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 в розмірі 36540 грн.

Свої вимоги аргументує тим, що 14.09.2020 року між ТОВ «Займер» та відповідачем укладено кредитний договір №152001 відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 7000,00 грн.

28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01-28/10/2021 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

У звязку з неналежним виконанням умов договору кредиту утворилася заборгованість у розмірі 36540 грн., яку відповідач в добровільному порядку не повертає.

17.07.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, вважає даний позов надуманим та викладені у ньому вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: розрахунки заборгованості не є належними доказами суми заборгованості, оскільки з них в принципі не можливо встановити

формування заборгованості та її складові. Кредитний договір №152001 який укладений 14.09.2020 року, строком на 30 днів, тобто до 13.10.2020 року, тож нарахування кредитором відсотків після закінчення строку кредитування суперечить умовам кредитування і нормам ст.1048 ЦК України, а після закінчення строку кредитування позивач має право нараховувати проценти згідно ч.2 ст.625 ЦК України, що є охоронною нормою та регламентує відповідальність за порушення зобов`язання. За таких обставин позивач мав би право на отримання коштів в межах

строку кредитування за кредитним договором № 152001 від 14.09.2020 року в

розмірі 13200,00 грн., але позивачем не пред`явив позовної вимоги в стягненні компенсації згідно ст.625 ЦК України.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу: суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн. вважає неспівмірною по обсягу та часу роботи. При цьому зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання

послуг); обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 11 липня 2025 року призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні на 10 год 30 хв 23 вересня 2025 року.

ІІІ.Позиції сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримує.

Відповідач належним чином повідомлений про день і час розгляду справи в порядку спрощеного провадження в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але подав заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволені.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV.Фактичні обставини встановлені судом.

14.09.2020 року між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 укладено договір №152001 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором(а.с.16-18).

Відповідно до п.1.1., п.1.2., п.1.3., п.1.4., п.1.5.,п.1.6. Індивідуальної частини Договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 13-10-2020. Строк дії договору 30 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730%(процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставкифіксована. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства https://www.cly.com.ua/.

Згідно п.4.3. У разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2. цього договору та/або в додатку(ах) до цього даного договору, клієнт зобов`язаний виплатити товариству пеню в розмірі 5 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов цього договору, починаючи з першого дня прострочення. При цьому пеня нараховується до дня повного погашення заборгованості за договором включно, але в будь-якому випадку не більше 100 (ста) календарних днів.

З інформаційної довідки від 30.05.2025 року вих.№8266/05, ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торгівця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція, номер транзакції: 30007-56833-55247; номер замовлення: A295271B158549CLY152001T988793; сума: 7000.00 грн; номер платіжної картки: НОМЕР_1 ; код авторизації: 062499; опис : видача кредиту №152001(а.с.25).

Довідкою про ідентифікацію підтверджується, що клієнт ОСОБА_1 , з якою укладено договір №152001 від 14.09.2020 ідентифікований ТОВ «Займер». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.cly.com.ua/. Одноразовий ідентифікатор: KL9741; дата відправки ідентифікатору позивальнику: 14.09.2020; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор:85(а.с.12).

28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01-28/10/2021 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 (а.с.19-а.с.22 зворот).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у сумі 36540 грн., з яких: 7000 грн. - залишок по тілу кредиту; 29540 грн.- залишок по відсотках (а.с.11).

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача письмову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором Вих.№б/н від 14.04.2025 року, яка залишена відповідачем без відповідного реагування (а.с.9).

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до статті 203 ЦК України передбачено вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зазначеною нормою передбачено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина друга статті 638 ЦК України).

За положеннями частин першої, другої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (частина перша статті 641 ЦК України).

Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частинами 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно пункту першого частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК).

Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2020 року між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 152001, за умовами якого відповідачу мало бути надано 7000 грн кредитних коштів, договір про надання фінансового кредиту №152001 підписано відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «KL9741» відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За змістом ч.13 ст. 11 цього Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з індивідуальної частини кредитного договору про надання фінансового кредиту, який підписаний відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора «KL9741», позивачем передбачено, що невід`ємною частиною цього Договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства https://www.cly.com.ua/. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Сума кредиту згідно п.1.1. Договору 7000 гривень.

Відповідно до п.1.4-1.5. Договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта.

Отже, після підписання відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «KL9741», договору про надання фінансового кредиту №152001, товариство мало на виконання вимог п.1.4. Договору, перерахувати позичальнику грошову суму коштів, вказану у п.1.1. Договору.

Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Надаючи оцінку поданим позивачем доказам, суд приходить до висновку про те, що інформаційна довідка ТОВ «Платежі Онлайн» про перерахування ОСОБА_1 кредиту №152001 від 14.09.2020 року в сумі 7000 грн., через платіжний сервіс «Platon», дата 14.09.2020; номер транзакції: 30007-56833-55247; номер замовлення: A295271B158549CLY152001T988793; номер платіжної картки: НОМЕР_1 ; код авторизації: 062499; не є належними доказами, які підтверджують здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів.

З огляду на вказане, матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «Займер» умов п.1.1., п.1.4. договору про надання фінансового кредиту №152001 від 14.09.2020 щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.

Крім того, матеріали справи не містять даних, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті договору, саме ОСОБА_1 .

Відтак, з огляду на докази, наявні в матеріалах справи, суд позбавлений можливості ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, оскільки повної інформації щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідача матеріали справи не містять, а позивач не скористався своїм правом заявити клопотання про витребування доказів в разі неможливості самостійно надати їх суду.

Не надано також позивачем до позовної заяви і доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «Займер» та ТОВ «Платежі Онлайн», яке здійснило переказ коштів на рахунок відповідача від імені позивача.

Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо перерахування коштів від ТОВ «Займер» як кредитних на рахунки ТОВ «Платежі Онлайн» для здійснення переказу коштів на виконання вимог договору про надання фінансового кредиту № 152001 від 14.09.2020 року для подальшого переказу їх відповідачу.

Також, не являється належним доказом наявної заборгованості виписка з особового рахунку за Кредитним договором, оскільки вона складена позивачем , який не є кредитодавцем, не містить обов`язкових реквізитів передбачених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а отже не є первинним документом бухгалтерського обліку , який підтверджує виконання фінансових операцій.

Висновки за результатами розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про те, що позивачем надано кредит відповідачу у розмірі 7000 грн, шляхом перерахувавання коштів на банківську картку відповідача, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

VІ.Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1,2 стаття 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного, ст.247,263-265,273,279,354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО