Номер провадження: 22-з/813/116/25
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
17.09.2025 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Таварткіладзе О.М.,
суддів: Сєвєрової Є.С. Погорєлової С.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гришка Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат по цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У грудні 2021 року Житлово-будівельний кооператив «Іллічівський-22» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи це тим, що відповідач ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_1 . ЖБК «Іллічівський-22» є управителем вказаного вище житлового будинку та надає послуги з експлуатації та управління багатоквартирним будинком. Відповідач в свою чергу зобов`язаний сплачувати за надані послуги. Втім, свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого за період з 01.09.2018 року по 01.10.2021 року у неї перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 2 562,94 грн.
Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2023 року позов Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить заочне рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Постановою Одеського апеляційного суду від 24 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2023 року в частині задоволених позовних вимог змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22» () заборгованість у розмірі 1822 грн.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22» () судовий збір у розмірі 1135 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22» () витрати на правову допомогу у розмірі 800 грн.

31.01.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Гришко Сергій Олександрович звернувся до Одеського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Житловобудівельного кооперативу «Іллічівський-22» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2 107,36 грн. (дві тисяч сто сім) гривень 36 коп., які складаються з витрат зі сплати судового збору за заявою про перегляд заочного рішення та витрат за надання професійної правничої допомоги.

Заява про ухвалення додаткового рішення мотивована тим, що 24 січня 2024 року судом не розглядалося питання щодо судових витрат ОСОБА_1 при розгляді справи №523/23973/21, а тому у відповідності з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України це є підставою для ухвалення додаткового рішення. ОСОБА_1 під час розгляду цивільної справи №523/23973/21, скористалася послугами адвоката для отримання професійної правничої допомоги, що підтверджується копією Договору про надання правової допомоги №04/05/22-1 від 04 травня 2022 року, Додатковою угодою №1 від 04.05.2022 року, Додатковою угодою №2 від 06.06.2023 року, Додатковою угодою №3 від 03.02.2024 року до Договору про надання правової допомоги №04/05/22-1 від 04 травня 2022 року, Актом про приймання-передачі наданих послуг від 29.01.2025 року. Отже, під час розгляду справи №523/23973/21 ОСОБА_1 понесла витрати: - на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується копіями наданих до заяви документів (Договором про надання правової допомоги №04/05/22-1 від 04 травня 2022 року, Додатковими угодами до договору №04/05/22-1 від 04 травня 2022 року, Актом про прийняття-передачу наданих послуг від 29.01.2025 року та рахунком №29/01/25 від 28.01.2025 року); - 536,80 грн. сплата судового збору за заявою про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду від 24.10.2023 року по справі №523/23973/21 (квитанція №2913-9260-4368-6897 від 17.11.2023 року наявна в матеріалах справи). Оскільки, постановою Одеського апеляційного суду апеляційна скарга ОСОБА_1 була задоволена частково, що становить 20%, в наслідок чого при розгляді цивільної справи в суді першої інстанції та апеляційній інстанції з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судові витрати ОСОБА_1 , та становить суму в розмірі 2 107,36 грн. ((10 000,00+536,80)х20%).

Згідно положень ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи, що рішення у справі ухвалено судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а тому розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі слід проводити у такому ж порядку.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, колегія суддів приходить до наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Серед основних засад цивільного судочинства визначено, зокрема принципи верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності та відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

За приписами ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80, 89 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до змісту ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Крім того, в ч. 1 ст. 58 ЦПК України закріплено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 141 ЦПК України, що закріплює вимоги щодо розподілу судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки:

1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21);

2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункти 28, 29);

3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2023 року по справі № 390/1648/20 звертає увагу, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

З матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

У грудні 2021 року Житлово-будівельний кооператив «Іллічівський-22» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.09.2018 по 01.10.2021 у розмірі 2 592,94 гривень, нараховану суму інфляційних витрат у розмірі 625,80 гривень, а всього 3 187,80 гривень, здійснити розподіл судових витрат.

15.06.2023 року представником ОСОБА_1 адвокатом Гришко Сергієм Олександровичем було подано до суду заперечення щодо відшкодування витрат позивача на правову допомогу.

15.06.2023 року представником ОСОБА_1 адвокатом Гришко Сергієм Олександровичем була подана до суду заява про повернення до з`ясування обставин у справі.

19.10.2023 року представником ОСОБА_1 адвокатом Гришко Сергієм Олександровичем була подана до суду заперечення на позовну заяву

Суворовським районним судом м. Одеси 24 жовтня 2023 року ухвалено заочне рішення, яким позов Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22» () заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.09.2018 по 01.10.2021 у розмірі 2 592,94 гривень, нараховану суму інфляційних витрат у розмірі 625,80 гривень, а всього 3 187,80 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22» () витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 гривень та 1 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

17.11.2023 року представником ОСОБА_1 адвокатом Гришко Сергієм Олександровичем була подана до суду заява про перегляд заочного рішення, згідно якої просив скасувати заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2023 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку. За подачу заяви про перегляд заочного рішення, ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн, згідно квитанції про сплату №2913-9260-4368-6897 від 17.11.2023 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 січня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить заочне рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Гришко С.О. вказав, що документальне підтвердження понесених витрат буде надано до суду апеляційної інстанції у встановлений законом строк відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК.

До даної апеляційної скарги адвокат додав ордер серії ВН № 1328188 від 08.02.2024 року, що підтверджує повноваження адвоката Гришко С.О.на представництво інтересів ОСОБА_1 в Одеському апеляційному суді на підставі договору про надання правової допомоги № 04/05/22-1 від 04.05.2022 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 24 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2023 року в частині задоволених позовних вимог змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22» () заборгованість у розмірі 1822 грн.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22» () судовий збір у розмірі 1135 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22» () витрати на правову допомогу у розмірі 800 грн.

31.01.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Гришко Сергій Олександрович звернувся до Одеського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Житловобудівельного кооперативу «Іллічівський-22» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2 107,36 грн. (дві тисяч сто сім) гривень 36 коп., які складаються з витрат зі сплати судового збору за заявою про перегляд заочного рішення та витрат за надання професійної правничої допомоги.

Згідно наданих адвокатом доказів вбачається наступне.

Так, 04 травня 2022 року між ОСОБА_1 (Клієнтом) та Адвокатським бюро «ГРИШКО І ПАРТНЕРИ», був укладений Договір про надання правової допомоги №04/05/22-1. В подальшому, на підставі Договору про надання правової допомоги №04/05/22-1 від 04.05.2022 року, між ОСОБА_1 (Клієнтом) та Адвокатським бюро були підписані Додаткові угоди №1, 2 до Договору про надання правової допомоги №04/05/22-1 від 04.05.2022 року,

Згідно п. 4 Договору про надання правової допомоги №04/05/22-1 від 04.04.2022 року за надання правової допомоги Клієнт сплачує на Бюро гонорар, розмір і порядок оплати якого погоджується Сторонами у Додатку до даного Договору.

Відповідно п. 3 Додаткової угоди №1 від 4 травня 2022 року до договору про надання правової допомоги №04/05/22-1 від 04 травня 2022 року розмір гонорару адвоката за надання вищезазначених послуг розраховується за наступною формулою:

1 год. = 50% від 2 481,00 грн. (прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2022 року) = 1 240,50 грн.

вартість представництва інтересів Клієнта в суді розраховується за наступною формулою:

- 2 000,00 (дві тисячі) гривень за одне судове засідання у справі, у випадку участі адвоката в судовому засіданні безпосередньо;

- 1 000,00 (одна тисяча) гривень за одне судове засідання у справі, у випадку участі адвоката в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №2 від 06 червня 2023 року до договору про надання правової допомоги №04/05/22-1 від 04 травня 2022 року, розмір гонорару адвоката за надання вищезазначених послуг становить фіксовану суму та становить 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №3 від 03 лютого 2024 року до договору про надання правової допомоги №04/05/22-1 від 04 травня 2022 року, розмір гонорару Бюро за надання правової допомоги Клієнту при розгляді апеляційної скарги на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2023 року по цивільній справі №523/23973/21 (Одеський апеляційний суд) становить фіксовану суму в розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 коп.

29 січня 2025 року між адвокатом Гришко Сергієм Олександровичем та ОСОБА_1 було складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг.

Так, згідно Акту від 29 січня 2025 року адвокатським Бюро були надані наступні послуги:

- три консультації адвоката по 60 хв., разом 180 хв.;

- ознайомлення з позовними вимогами ЖБК «Іллічівський-22» та матеріалами справи 60 хв.;

- вибір стратегії дій для захисту інтересів Клієнта в суді 30 хв.;

- складення та направляння до суду відзиву на позовну заяву 60 хв.;

- складення та направляння до суду заяви про повернення до з`ясування обставин у справі 60 хв.;

- складення та направляння до суду заперечення 60 хв.;

- складення та направляння до суду заперечення щодо компенсацій судових витрат 60 хв.;

- безпосередня участь у 2 судових засіданнях 60 хв.;

- підготовка та направлення заяви про скасування заочного рішення суду 30 хв.;

- аналіз оскаржуваного рішення Суворовського районного суду від 24.10.2023 року 120 хв.;

- вибір стратегії дій для захисту інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції 45 хв.;

- складення та направлення апеляційної скарги на рішення Суворовського районного суду від 24.10.2023 року 120 хв.;

- підготовка та складення необхідних документів для звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №523/23973/21 120 хв.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд виходить з наступного.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України у першій заяві по суті спору, а саме в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Гришко Сергій Олександровичзробив заяву що позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу та зазначив, що документальне підтвердження понесених витрат буде надано до суду апеляційної інстанції у встановлений законом строк відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК.

24 січня 2025 року Одеським апеляційним судом за результатом перегляду справи ухвалено постанову, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2023 року в частині задоволених позовних вимог змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22» () заборгованість у розмірі 1822 грн.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22» () судовий збір у розмірі 1135 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22» () витрати на правову допомогу у розмірі 800 грн.

За результатом апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, вимоги апеляційної скарги задоволенні на 20%, відносно позовних вимог про стягнення заборгованості, які задоволені на 80%.

31.01.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Гришко Сергій Олександрович звернувся до Одеського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Житловобудівельного кооперативу «Іллічівський-22» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2 107,36 грн. (дві тисяч сто сім) гривень 36 коп., які складаються з витрат зі сплати судового збору за заявою про перегляд заочного рішення та витрат за надання професійної правничої допомоги.

За таких обставин, наявні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу.

Як вже зазначалось, основними критеріями визначення та розподілу судових витрат є їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

При вирішенні питання щодо розподілу вказаних витрат суд апеляційної інстанції враховує, що предметом оскарження рішення суду першої інстанції, в категорії справ які є малозначними за ціною позову, а відтак, не потребувала здійснення адвокатом значного обсягу робіт, апеляційна скарга у справі підписана та подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Гришко Сергієм Олександровичемякий представляв інтереси позивача у суді першої інстанції, тобто знайомий з матеріалами справи та у нього наявна сформована позиція по справі, яка викладена представником при розгляді справи у суді першої інстанції.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити не співмірність витрат, зокрема, посилаючись на не співмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Приймаючи до уваги критерії розумності і співмірності судових витрат, апеляційний суд зазначає, що вказані представником ОСОБА_1 адвокатом Гришко Сергієм Олександровичемвитрати до стягнення з Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22», зокрема на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанціях у сумі 2107,36 грн., є такими, що не відповідають у повній мірі критерію реальності наданих адвокатських послуг та розумності їхнього розміру.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору, та з урахуванням ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У пунктах 179, 180 постанови від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України (схожі положення містяться у статті 141 ЦПК України), може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Апеляційний суд звертає увагу, що спір у цій справі не належить до категорій справ значної складності, обсяг матеріалів справи не є значним, фактично сформована судова практика за спорами такої категорії, а тому для професійних досвідчених адвокатів дана категорія справ не становить надмірної складності, не потребує допомоги помічників, значних витрат часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи, тобто не займає багато часу на виготовлення документів та збору додатків до них.

Виходячи з розумності розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу, слід звернути увагу на те, що надання трьох консультації (пункт 1 таблиці Акта від 29 січня 2025 року), ознайомлення з позовними вимогами ЖБК «Ілічівський 22» та матеріалами справи (пункт 2 таблиці Акта від 29 січня 2025 року), вибір стратегії для захисту інтересів клієнта в суді (пункт 3 таблиці Акта від 29 січня 2025 року) не належать до представництва та захисту прав клієнта у суді, а за своєю суттю є складовою підготовки та подання позовної заяви та або заяви про перегляд заочного рішення, тобто ці дії, які заявлені як окремі послуги, не можуть вважатися окремим видом робіт, виконаних адвокатом.

Теж саме стосується і аналіз оскаржуваного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2023 року(п.10 таблиці Акта від 29 січня 2025 року, вибір стратегії для захисту інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції (п. 11 таблиці Акта від 29 січня 2025 року) є складовою підготовки апеляційної скарги.

Написання та подача заяви про перегляд заочного рішення, написання та подача апеляційної скарги на заочне рішення для професійного досвідченого адвоката не становить надмірної складності та не потребує розробок складних стратегій, а тому визначена вартість послуг є, вочевидь завищеною.

Крім того, в акті від 29 січня 2025 року, адвокатом Гришко С.О. вказано участь у 2 судових засіданнях, проте в матеріалах справи не містяться такі докази, а саме протоколи судових засідань суду першої інстанції.

В матеріалах справи містяться лише довідки про не явку сторін (в тому числі і представника ОСОБА_1 адвоката Гришка С.О.) в судові засідання, а також заява адвоката Гришка С.О. про розгляду справи без його участі, а відтак апеляційний суд позбавлений можливості перевірити заявлений адвокатом витрачений час 60 хв. для врахування даних витрат і їх стягнення.

Щодо подачі та написання заяви про ухвалення додаткового рішення по справі то відповідно до постанови Верхового Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №639/5752/20 від 28 вересня 2023 року: «Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, до складу таких витрат відповідач включив витрати на підготовку заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 639/5752/20 (2 години), яка відповідно до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України фактично є заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги. У той же час відповідно до підпункту в) пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції здійснює саме розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. У зв`язку з чим витрати на підготовку заяви про ухвалення додаткового рішення не підлягають відшкодуванню за рахунок ТОВ "ФК "Прайм Альянс".»

Отже, витрати на написання та подачу заяви про ухвалення додаткового рішення не підлягають відшкодуванню.

У підсумку апеляційний суд приходить до висновку, що підтвердженими та такими, що відповідають критеріям співмірності і розумності, є витрати на правничу допомогу у сумі 5 000 грн., і враховуючи, що апеляційним судом за наслідком перегляду оскаржуваного рішення апеляційна скарга була задоволена на 20%, відносно позовних вимог, з Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати за професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 1 000 грн. ( 5000 * 20%).

Щодо відшкодування судового збору за подачу заяви про перегляд заочного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач звертався із заявою про перегляд заочного рішення, на виконання ч. 6 ст. 285 ЦПК України, ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за платіжною інструкцією №2913-9260-4368-6897 від 17.11.2023 року (а.с.152) сплатив судовий збір за її подання у сумі 536,80 грн.

Ураховуючи особливий порядок оскарження заочного рішення, відповідач був позбавлений можливості його оскарження в апеляційному порядку без подання заяви про перегляд заочного рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з цим витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору за перегляд заочного рішення із застосуванням процедури перегляду заочного рішення, передбаченої главою 11 розділу ІІІ ЦПК України, були необхідними та неминучими, у зв`язку із чим також підлягають до компенсації в складі судових витрат стягненню з позивача на користь відповідача у відповідності до п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України (пропорційно розміру задоволених вимог).

За таких підстав, колегія суддів, з огляду на подані відповідачем у справі докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, застосувавши принцип співмірності відповідно до статті 137 ЦПК України, а також фактичний об`єм виконаної роботи та її складність, доходить висновку про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Гришка Сергія Олександровичапро стягнення витрат на правничу допомогу, зокрема за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі (5 000 + 536,80) * 20% ) = 1 107,36 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 141, 270 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гришка Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-22» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої та апеляційної інстанціях, в розмірі 1 107,36 (одна тисяча сто сім гривень) гривень (тридцять шість) копійок.

В решті заяви відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Є.С. Сєвєрова

С.О. Погорєлова