Провадження №2/523/5148/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Березніченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

ТОВ «Він Фінанс» звернулось з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в розмірі 22 699,08грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилався на те, що 18.10.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії №L9121167.

Позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору кредиту не виконала, в той час як позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти.

06.11.2018року ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», яка змінила назву на ТОВ «Він Фінанс» уклали договір про відступлення права вимоги №06112018-DG, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги, у тому числі за договором кредитної лінії відносно відповідача.

Станом на дату відступлення заборгованість відповідача перед новим кредитором, внаслідок невиконання належним чином умов договору кредиту ОСОБА_1 нарахована заборгованість в розмірі 14382,65грн., у тому числі: 7100,0грн заборгованість за тілом кредиту; 1366,0грн. заборгованість за процентами, 2366,65грн. штраф, 3550,0 грн. комісія. Окрім цього, позивачем нарахована заборгованість за кредитним договором у вигляді 3% річних 1293,26грн., інфляційні втрати 7023,17грн., які позивач просить стягнути на свою користь.

Ухвалою судді Пересипського районного суду м. Одеси від 27.06.2025р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, яку двічі направлено за місцем реєстрації відповідача, яка 04.09.2025 року повернута до суду з позначкою «за відсутністю адресата за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, відзив на позов відповідачем не подано, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів.

Матеріалами справи встановлено, що 18.10.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір кредитної лінії №L9121167.

Згідно умов кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 7100,00гривень, зі сплатою процентної ставки 0,67% в день, строк повернення до 17.11.2018р.

За твердженням представника позивача, ОСОБА_1 бдь-яких платежів за договором не здійснювала, прийняті на себе кредитні зобов`язання не виконала.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, первісним кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» встановлена заборгованість відповідача за Договір кредитної лінії №L9121167 у розмірі 14382,65грн., у тому числі: 7100,0грн заборгованість за тілом кредиту; 1366,0грн. заборгованість за процентами, 2366,65грн. штраф, 3550,0 грн. комісія.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Вирішуючи питання по суті спору, суд перед усім вирішує питання наявності у позивача порушеного права за вказаним кредитним договором, зокрема надає оцінку переходу права вимоги за кредитним договором №L9121167 від 18.10.2018р.

Так, звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «Він Фінанс» вказує на те, що воно отримало право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 відповідно до умов кредитного договору №L9121167 від 18.10.2018р., уклавши договір про відступлення права вимоги №06112018-DG від 06.11.2018р. з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро».

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої та другої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитору зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною першою статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, якає важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Вказані норми не встановлюють імперативної вимоги щодо передання первісним кредитором новому кредитору оригіналів первинних документів як умови переходу права вимоги, отже, і наявності оригіналів цих документів у нового кредитора.

Передання таких документів має на меті перевірку існування у первісного кредитора права вимагати виконання боржником відповідних обов`язків, а також змісту та обсягу таких обов`язків.

Обставина непередання новому кредитору документів, які засвідчують права, що передаються, створює певні ризики для нового кредитора, пов`язані з невиконанням боржником своїх зобов`язань на користь саме нового кредитора.

Однак відсутність передання новому кредитору таких документів не може вказувати на відсутність передання права вимоги взагалі.

Водночас вимога щодо надання боржнику доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні відповідно до статті 517 ЦК України не є тотожною до вимоги щодо надання до суду доказів відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги до боржника для здійснення заміни кредитора у справі (процесуального правонаступництва). Зазначені вимоги випливають з різних правових підстав та не є взаємозалежними.

Отже, для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора.

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки про те, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Тому, суди беруть до уваги належні, допустимі і достовірні докази, сформовані в процесі відступлення права вимоги, що містять дані за кредитним договором, прав кредитора за яким набуває новий кредитор.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі № 2221/2373/12 (провадження № 61-483св23).

Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі№ 2-1383/2010, провадження № 14-308цс18).

Таким чином, суд має встановити факт набуття прав вимоги за кредитним договором, зокрема на підставі договору про відступлення права вимоги та відповідних додатків до нього, якщо вони містять інформацію про кредитний договір, а також встановити факт підтвердження оплати за договором.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.10.2024 року у справі № 172/209/24, яку суд враховує під час вирішення цієї цивільної справи.

Відповідно до частин 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З наданого позивачем договору про відступлення прав вимоги, зокрема з розділу 6 вбачається, що кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, які виникли у кредитора внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання кредитором боржникам кредитних коштів, та які входять до портфелю заборгованості. Загальний розмір портфеля заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються, визначаються станом на дату підписання сторонами Актів прийому-передачі. Сторони погодили, що новий кредитор купує портфель заборгованості, за умови, що він відповідає гарантіям наданим кредитором у п.п. «і» - «m» п. 3.1 ст. 3 договору.

Таким чином у договорі право вимоги до нового кредитора пов`язане з передачею матеріалів та підписанням договору, при цьому умовою дійсності договору відступлення прав вимоги та переходу права вимоги залишається фактично оплата новим кредитором ціни продажу.

Так, пунктом 6.2.3. сторони договору визначили, що права вимоги переходять до нового кредитора з моменту внесення новим кредитором першого платежу відповідно до пункту 7.2 цього договору.

У випадку будь-якого порушення новим кредитором графіку оплати права вимоги, встановленого пунктом 7.2 договору, перехід відповідних прав вимоги до нового кредитора автоматично скасовується з моменту порушення графіка оплати прав вимоги.

Згідно пункту 7.2 новий кредитор здійснює оплату кредиторові шляхом перерахування суми, що вказана в пункті 7.1 цього договору, на вказаний у реквізитах договору рахунок за графіком.

Водночас, наданий суду договір відступлення прав вимоги має закреслення пункту 7.1 (ціна договору) та пункту 7.2 (в частині графіків платежів).

Отже, позивачем - ТОВ «Він Фінанс», яке раніше мало назву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», як новим кредитором не надані докази сплати на користь первісного кредитора - ТОВ «ФК «Дінеро» ціни продажу відповідно до умов договору про відступлення прав вимоги№06112018-DG від 06.11.2018р., що є однією з умов набуття прав вимоги за кредитним договором, укладеним між ТОВ «ФК «Дінеро» та ОСОБА_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Він Фінанс», оскільки позивачем не доведено факт переходу права вимоги за кредитним договором №L9121167 від 18.10.2018р., укладеного між ТОВ «ФК «Дінеро» та ОСОБА_1 .

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «Він Фінанс» відмовлено у повному обсязі, судові витрати слід покласти на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268,279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8.

Відповідач: ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення суду складено 23 вересня 2025р.

Суддя