"23" вересня 2025 р. Справа № 363/1590/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря Гриб І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгороді заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Гаро Ганни Олександрівни про відвід судді,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В. перебуває цивільна справа № 363/1590/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

15.09.2025 року через систему «Електронний суд» до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява представника позивача адвоката - Гаро Г.О. про відвід судді Олійник С.В. від розгляду цивільної справи № 363/1590/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування якої зазначила, що Позивач вважає, що суддя Олійник С.В. не може брати участь у розгляді вказаної цивільної справи і підлягає відводу (самовідводу), оскільки, наявні сумніви щодо її неупередженості та об`єктивності. Так, на судовому засіданні, що відбулося 11.09.2025 року, суддею Олійник С.В. було вирішено питання щодо надання відповідачці ОСОБА_2 додаткового строку на подачу зустрічної позовної заяви та відзиву до 25.09.2025 року, визнавши поважними причини пропуску, опираючись лише на слова ОСОБА_2 , без будь-яких доказів поважності причин пропуску строку. Однак, попри відсутність доказів на підтвердження поважності пропуску строку на подачу відзиву та зустрічної позовної заяви, судом було визнано, що строк було пропущено з поважних причин та надано додатковий строк у межах 15 днів, що викликає сумніви щодо об`єктивності такого рішення судді Олійник С.В. Судом взагалі не було взято до уваги заперечення сторони Позивача щодо недоцільності надання Відповідачці додаткового строку на подання відзиву, викладених у Запереченні, що було подано до суду 13.05.2025 року та заявах від 06.06.2025 року і 03.09.2025 року. Крім того вказав, що під час проведення конференції (фіксації судового засідання) було вимкнено камеру (і надалі фіксувався лише звук), а згодом, на декілька хвилин, було вимкнено і мікрофон. Так, з огляду на те, що в подальшому Судом безпідставно було надано додатковий строк Відповідачу для подачі відзиву та зустрічної позовної заяви, Позивач не може бути впевнений, що у період, коли мікрофон був вимкнений не здійснювалося позапроцесуального спілкування між суддею Олійник С.В. та ОСОБА_2 . Зазначив, що у Відповідачки наявний електронний кабінет у підсистемі "Електронний суд", а всі судові рішення та процесуальні документи судом надсилаються їй в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тобто до наявного у неї електронного кабінету. Відтак, копію ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 04.04.2025 року про відкриття провадження у справі № 363/1590/25 було розіслано судом учасникам справи, які мають зареєстрований кабінет у підсистемі "Електронний суд" 04.04.2025 року. В тому числі, Відповідачка як власниця такого кабінету також отримала копію ухвали 04.04.2025 року. Тому граничним строком подання зустрічного позову для ОСОБА_2 був 21.04.2025 року. Звертають увагу суду, що Суд надав додатковий строк для Відповідачки, визнавши поважними причини пропуску строку на подачу відзиву та зустрічної позовної заяви, зокрема через те, що Відповідачка перебувала за кордоном, проте зі слів самої Гербут Ю.І. під час судового засідання 11.09.2025 року, вбачається, що вона перебувала за кордоном весь березень (коли позовну заяву ще не було подано) та з 15 травня по 10 червня (коли строк на подачу відзиву та зустрічної позовної заяви вже закінчився). Тобто, як вбачається з матеріалів справи, у Відповідачки ОСОБА_2 з 04 квітня 2025 року (дата відкриття провадження) до 08 травня 2025 року (коли від колишнього представника Відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про припинення повноважень) був час для подачі відзиву на позовну заяву, пошуку майбутнього представника та підготовки процесуальної позиції у справі. Позивач ОСОБА_1 має занепокоєння, що суддя, прийнявши таке рішення щодо надання додаткового строку для подачі відзиву й зустрічної позовної заяви Відповідачу без встановлення всіх обставин та поважності причин пропуску такого строку, положень цивільного процесуального законодавства, актуальної судової практики, принципу змагальності сторін та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, може так само в подальшому виносити ухвали та рішення у даній справі. Такий факт викликає об`єктивну недовіру до суду та сумніви щодо неупередженості й об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.09.2025 року відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді Олійник С.В., заяву про відвід передано на розгляд іншому судді у порядку, визначеному ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З огляду на справу, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як на підставу для відводу головуючого судді, представник позивача посилалася на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Підставами відводу представник позивача визначає упередженість судді, що викликає необ`єктивність розгляду справи та полягає у тому, що під час розгляду справи суддею прийнято рішення про надання додаткового строку Відповідачу для подання відзиву та зустрічної позовної заяви всупереч прямим положенням законодавства. Суддя вищевказаними діями сприяла зловживанню Відповідачкою процесуальними правами у частині порушення встановлених судом і законом процесуальних строків на подання відзиву та зустрічної позовної заяви. Такі упереджені діяння судді прямо впливають на розгляд справи в цілому, а також на подальше прийняте рішення у справі. Крім того, суддею не враховано та не дотримано прямої норми Цивільного процесуального кодексу України, на підставі якої суддя може відмовити у поновленні або поновити пропущені учасником справи процесуальні строки.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість серед іншого також керує ходом судового процесу.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що за своєю суттю оцінка доказів сторін, а також оцінка їхнім доводам та аргументам неодмінно надається суддею при прийнятті тих чи інших процесуальних рішень, і це безумовно пов`язано з наданням переваги позиції однієї із сторін.

З викладених у відводі доводів суд не може погодитися з тим, що представник позивача під час розгляду справи опинилася в менш вигідному становищі порівняно із іншою стороною, а також з тим, що головуючий має прихильність чи упередженість до однієї із сторін.

Відтак доводи заяв про відвід на об`єктивних даних не ґрунтуються й мотивовані суб`єктивною оцінкою і ставленням сторони до тих чи інших процесуальних питань, що виникали при розгляді справи. Дані про упередженість судді чи іншу зацікавленість у вирішенні цієї справи відсутні.

Вирішуючи питання щодо відводу, суд виходить із поняття упередженості судді в результаті розгляду справи. Для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені. Будь-яких обґрунтованих доказів на підтвердження власних доводів представником позивача не подано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обставини покладені в обгрунтування заяви про відвід, не можуть слугувати достатніми підстави для прийняття відводу, а відтак заяву слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40, 353 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Гаро Ганни Олександрівни про відвід судді залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.Б. Баличева