10.09.2025 Єдиний унікальний номер 205/2090/24
Провадження № 6/205/161/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді Курбанової Н.М..,

за участю секретаря судового засідання Вольф В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» про заміну вибулого стягувача на процесуального правонаступника у справі №205/2090/24 по виконанню Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.01.2025 р. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» про заміну вибулого стягувача на процесуального правонаступника у справі №205/2090/24 по виконанню Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.01.2025 р. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що Ленінським районним судом м.Дніпропетровська ухвалено рішення від 27.01.2025 р. по справі №205/2090/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованості за комплексним договором №1/4206782 від 11.10.2021 р. у розмірі 1176937,39 грн. та судовий збір 17645,96 грн. 24.12.2024 р. між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ»було укладено договір №4-2024 про відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги за комплексним договором №1/4206782 від 11.10.2021 р. укладеним між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ». Сплата вартості права вимоги підтверджується платіжною інструкцією №3072 від 27.12.2024 р. Виконавчі листи на виконання рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.01.2025 р. по справі №205/2090/24 не отримувались та на примусове виконання не пред`являлись. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 27.01.2028 р. Просить замінити вибулого стягувача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на процесуального правонаступника ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» у справі №205/2090/24 по виконанню рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.01.2025 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користьАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованості за комплексним договором №1/4206782 від 11.10.2021 р. у розмірі 1176397,39 грн.

В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлені. Заявником подана заява про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників розгляду справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, з`ясувавши зміст заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази приходить до наступних висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 27.01.2025 року Ленінський районний суд м.Дніпропетровська ухвалив рішення у цивільній справі № 205/2090/24 стягнув з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за комплексним договором №1/4206782 від 11.10.2021 р. у розмірі 1176397 (один мільйон сто сімдесят шість тисяч триста дев`яносто сім) грн. 39 коп., з яких: 1131282,96 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 45114,43 грн. сума заборгованості по відсоткам, судовий збір у розмірі 17645 (сімнадцять тисяч шістсот сорок п`ять) грн. 96 коп., яке набрало чинності 27.02.2025 р.

24.12.2024 р. між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ»було укладено договір №4-2024 про відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги за комплексним договором №1/4206782 від 11.10.2021 р. укладеним між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» (а.с.142-146).

Відповідно до додатку №1 від 27.12.2024 р. до договору про відступлення права вимоги №4-2024 від 24.12.2024 р., реєстру прав вимог №1, на умовах договору первісний кредитор відступає новому кредитору права вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за комплексним договором №1/4206782 від 11.10.2021 р. на суму 1295976,78 грн. (а.с.150).

Відповідно до додатку №5 від 27.12.2024 р. до договору про відступлення права вимоги №4-2024 від 24.12.2024 р., акту приймання-передачі розширеного реєстру прав вимог щодо кредитних договорів станом на 27.12.2024 р. до реєстру прав вимог №1 від 27.12.2024 р. до договору про відступлення права вимоги №4-2024 від 24.12.2024 р., первісний кредитор передав в електронному вигляді на матеріальному носії (зокрема) флеш-накопичувач, а новий кредитор прийняв згідно з вимогами договору про відступлення права вимоги №4-2024 від 24.12.2024 р., розширений реєстр прав вимог щодо кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються за реєстром прав вимог №1 від 27.12.2024 р. (далі реєстр прав вимог) станом на 27.12.2024 р. (а.с.15).

Відповідно до платіжної інструкції №3072 від 27.12.2024 р. ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» сплатило АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» 563954,54 грн. оплату згідно договору відступлення права вимоги №4-2024 від 24.12.2024 р. (а.с.152).

Отже, правонаступником стягувача за виконавчим документом АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» фактично являється ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові №2-7763/10 від 08.02.2022 року.

Відповідно до положень ст.124 Конституції України та ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали чинності, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Також, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини зазначає, що право на судовий розгляд, гарантований ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

Зокрема, у п.40 Рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п.19 Рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2004 року у справі «Михайленки та інші проти України», Суд наголошує, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб п.1 ст.6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення ст.6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст.6 (див. також рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 589498/00, п. 34).

У своєму рішенні у справі Шмалько проти України від 20/07/2004 Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

З матеріалів цивільної справи №205/2090/24 вбачається, що виконавчий лист на примусове виконання рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.01.2025 року не видавався, виконавче провадження не відкривалося, на момент звернення ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» із заявою про заміну стягувача його правонаступником, строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив.

У постанові від 28.09.2022 року у справі №452/481/21 Верховний Суд зазначив, що заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Таким чином, оскільки рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.01.2025 року у справі № 205/2090/24 не виконане, тому наявні підстави для матеріального правонаступництва у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України.

Враховуючи наведені положення законодавства та правову позицію Верховного Суду, за встановлених судом обставин заміни кредитора у зобов`язанні через відступлення права вимоги, що є різновидом правонаступництва, яке можливе на будь-якій стадії процесу, в тому числі до видання виконавчого листа, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та доведеною, а відтак таку слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 512 ЦК України, ст.ст.259-261,353-354,442 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» про заміну вибулого стягувача на процесуального правонаступника у справі №205/2090/24 по виконанню Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.01.2025 р. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості - задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ»(, адреса місця знаходження: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17Б, офіс, 503) у справі №205/2090/24 по виконанню рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.01.2025 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користьАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованості за комплексним договором №1/4206782 від 11.10.2021 р. у розмірі 1176397,39 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Суддя Курбанова Н.М.