Справа №345/3073/24
Провадження № 2-о/345/11/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

з участю присяжних Стовбана В.М., Руска Н.Р.

представника заявника Колтоновського О.О.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Калуської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення його опікуном.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявник, є рідним братом ОСОБА_2 , який зареєстрований та проживає разом з їхньою матір`ю ОСОБА_3 . Заявник ОСОБА_1 зареєстрований зі своєю сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , однак, фактично проживає разом зі своєю матір`ю та братом за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 , відповідно до довідки психіатричної медико-соціальної експертної комісії від 03.12.2007 є особою з інвалідністю першої групи з дитинства довічно та потребує стороннього догляду. Згідно з довідкою, виданою Калуським міським центром первинної медико-санітарної допомоги (КМЦ ПМСД) його брат знаходиться на «Д» обліку у психіатра, оскільки з дитинства має стійкий психічний розлад, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Він не може висловлювати свої думки, не може приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, дезорієнтований у просторі і часі, може самостійно вийти з дому та блукати містом не пам`ятаючи дороги додому і цим самим наражаючи себе на небезпеку тощо. ОСОБА_2 , потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю, у зв`язку із чим перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Його брат не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Серед осіб, які перебувають у сімейних відносинах з його братом, є лише мати та заявник. Їхній батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Догляд за братом, здійснює мати ОСОБА_3 , однак, внаслідок її похилого віку та погіршення стану здоров`я, що підтверджується випискою з її медичної картки, вона не може самостійно впоратись з братом та виконувати обов`язки опікуна. У зв`язку з таким станом заявник вважає, що наявні всі підстави для визнання його брата недієздатним, встановлення над ним опіки, призначивши йому опікуна.

Представник заявника ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення його опікуном підтримав, просив задоволити з підстав викладених у самій заяві.

Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Калуської міської ради подав заяву про розгляд заяви у його відсутності, не заперечують щодо призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 видане 25.02.1976 Калуським міським відділом ЗАГС Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 видане 18.09.1984 відділом ЗАГС Калуського міськвиконкому Івано-Франківської області у свідоцтвах в графі батьки зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , таким чином судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2 (а.с.11, 12).

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Згідно з довідкою психіатричної медико-соціальної експертної комісії від 03.12.2007 серії MCE № 227400, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю першої групи з дитинства довічно та потребує стороннього догляду (а.с.20).

На підставі посвідчення серії НОМЕР_4 , яке видане Управлінням праці та соціального захисту населення м. Калуш, встановлено, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю І групи з дитинства (а.с.21).

Згідно з довідкою, виданою Калуським міським центром первинної медико-санітарної допомоги (КМЦ ПМСД) ОСОБА_2 знаходиться на «Д» обліку у психіатра (а.с.22).

ОСОБА_2 зареєстрований та проживає разом з ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою виданою начальником управління «Центр надання адміністративних послуг» від 28.02.2024 № 1743/09.3-03 (а.с.23).

Заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать відомості з Реєстру Львівської міської територіальної громади від 01.03.2024 № 153180 (а.с.24). Однак, фактично проживає разом зі своєю матір`ю та братом за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом від 15.03.2024, затвердженим головою ОСББ «Малицької 3» (а.с.25).

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов потенційного опікуна, піклувальника, складеним соціальними робітниками 02.04.2024, умови проживання за адресою: АДРЕСА_2 задовільні (а.с.26).

ОСОБА_3 не заперечує проти призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , про що вона письмово повідомила опікунську раду (а.с.18).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №192/2025 від 05.06.2025 наданого на виконання ухвали суду, ОСОБА_2 , страждає стійким хронічним психічним розладом, помірною розумовою відсталістю, згідно МКХ-10 F71. Внаслідок зазначеного під експертний не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.63-67).

Щодо вимоги заявника про визнання недієздатним ОСОБА_2 , суд зазначає наступні норми права та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України ( ч.2 ст.39 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частиною першою статті 71 ЦПК України визначено осіб, які належать до членів сім`ї чи близьких родичів, а саме - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім`ї або близький родич цих осіб.

У вказаній справі із заявою про визнання фізичної особи недієздатною звернувся син особи, щодо якої розглядається питання про визнання його недієздатним, який є його близьким родичем.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Враховуючи те, що у матеріалах справи наявний висновок судово-психіатричної експертизи про те, що ОСОБА_2 , страждає стійким хронічним психічним розладом, помірною розумовою відсталістю, згідно МКХ-10 F71, внаслідок якого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов висновку, що наявні підстави для визнання його недієздатним.

Вирішуючи питання про можливість призначення ОСОБА_1 , опікуном недієздатного ОСОБА_2 , суд прийшов до такого висновку.

Статтею 300 ЦПК України, разом з іншим, встановлено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до вимог ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Положеннями статті 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Статтею 64 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Подання органу опіки та піклування не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Системний аналіз наведених норм права указує, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність обґрунтованого подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18).

При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (п.3.1 Правил опіки та піклування).

Серед інших осіб, які не можуть бути опікунами, є особи інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню (п.3.2 Правил).

Документами, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна є: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна(піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки (п.3.3 Правил опіки та піклування).

Заявником ОСОБА_1 не долучено до матеріалів справи подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення його опікуном ОСОБА_2 . Адже саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого.

До матеріалів справи долучено висновок Опікунської ради щодо можливості та доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном брата ОСОБА_2 , (а.с.17).

Однак висновок від 24.04.2024 №94 не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань, з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість та доцільність заявника бути опікуном.

Тобто, об`єктивних підстав призначення недієздатному ОСОБА_2 , опікуна в особі заявника у зазначеному висновку не міститься.

Матеріали справи також не містять будь-яких доказів про наявність у ОСОБА_2 , позитивного відношення та прив`язаності до особи, яка бажає стати опікуном, що свідчило б про наявність довірливих та доброзичливих стосунків між ними, а відтак і про те, що призначення опікуном саме заявника відповідатиме його інтересам.

Отже, висновок від 24.04.2024 №94 органу опіки та піклування щодо призначення опікуном саме ОСОБА_1 , належним чином не мотивовано, що на переконання суду, свідчить про застосування органом опіки та піклування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном ОСОБА_2 .

Крім того, суду не надано доказів та не зазначено у висновку органу опіки і піклування про створення саме заявником необхідних побутових умов недієздатній особі та забезпечення ним його доглядом та лікуванням.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства та приймаючи до уваги вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника ОСОБА_1 , опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №545/1691/16-ц (провадження № 61-4475св18) Верховним Судом сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку суду визнання особи недієздатною і призначення опікуна в єдиному судовому процесі.

Відповідно до ст.65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Оскільки в задоволенні заяви в частині призначення заявника опікуном, суд відмовляє, тому обов`язки опікуна над недієздатним тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатної особи, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-4, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 299, 300 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Калуської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуназадовольнити частково.

Визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 .

Відмовити у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про призначення його опікуном ОСОБА_2 .

До встановлення опіки та призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , здійснення опіки над недієздатним ОСОБА_2 покласти на виконавчий комітет Калуської міської радияк орган опіки та піклування.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування та органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

У відповідності до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, визначити строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним - два роки з моменту набрання ним законної сили.

Роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії рішення, визначеного рішенням суду.

Скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.09.2025.

Головуючий: Олег МИГОВИЧ

Присяжні: Вячеслав СТОВБАН

Назар РУСКО