Справа № 461/7421/25
Провадження № 2/461/3520/25
УХВАЛА

22.09.2025 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі головуючого - судді Стрельбицького В.В., дослідивши матеріали цивільної справи № 461/7421/25 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Жовтонецького Віктора Миколайовича (79008, м. Львів, вул. Валова,11, ), до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

У провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває на розгляді цивільна справа №461/7421/25 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Жовтонецького Віктора Миколайовича (79008, м. Львів, вул. Валова,11, ), до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за кредитним договором.

Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження.

Судове засідання по справі було призначено на 30 вересня 2025 року.

22.09.2025 до суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Ліненка О.А. про відвід судді Стрельбицького Віталія Вікторовича, яку представник обґрунтовує тим, що судом порушено правила територіальної підсудності при вирішенні питання про відкриття провадження, а також не надано можливості відповідачу подати заяви процесуального характеру до суду.

Дослідивши наведену заяву про відвід головуючому, вважаю таку необґрунтованою, оскільки така є безпідставна, містить дані про маніпулювання фактами та не узгоджується із положеннями ст. 36, 37 ЦПК України.

Так, статтями 36, 37 ЦПК України передбачено чіткий та виключний перелік підстав з яких може бути заявлено самовідвід, відвід судді.

Частиною1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною 2 вищевказаної статті, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка стосується недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Відповідно до частин 1, 3, 11 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

З аналізу змісту поданої позивачем заяви про відвід встановлено, що заявник, який одночасно із заявою про відвід подав клопотання про передачу справи на розгляд за підсудністю до іншого суду, до вирішення згаданого питання у категоричній формі робить висновок щодо непідсудності даної справи Галицькому районному суду м. Львова, з чим суд на даному етапі провадження не погоджується та вважає заяву в цій частині безпідставною.

Крім того, безпідставними є твердження щодо того, що суд позбавив відповідача права подати заяви процесуального характеру, зокрема відзив, оскільки визначив відповідну дату судового засідання. Суд вважає наведені твердження необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наведеного:

- положення ЦПК України покладають на суд імперативний обов`язок визначити процесуальним рішення про відкриття провадження визначити відповідні строки для учасників провадження. Так, відповідно до ч. 2 ст. 187 ЦПК України, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій, серед іншого, зазначаються:

6) дата, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті, якщо справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін;

8) строк для подання відповідачем відзиву на позов;

9) строки для подання відповіді на відзив та заперечень, якщо справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження;

10) строк надання пояснень третіми особами, яких було залучено при відкритті провадження у справі;

11) веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі;

- твердження про неможливість подати відповідні заяви суду є безпідставним, адже визначення дати першого судового засідання не перешкоджає стороні у справі, зокрема відповідачу, подати клопотання процесуального характеру щодо поновлення процесуального строку на подачу відповідної заяви у разі його пропуску. Крім того, оцінюючи питання про можливість розгляду справи в процесі провадження, суд, серед іншого, досліджує питання отримання сторонами процесуального рішення про відкриття провадження у справі та має можливість відкласти розгляд справи за наявності відповідних підстав. Більше того, призначення судового засідання на конкретну дату не несе обов`язкового наслідку розгляду і завершення розгляду справи саме у цю дату;

- матеріали справи свідчать про те, що сторона відповідача повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи за встановленою процедурою за наявною у суду адресою рекомендованою кореспонденцією. Водночас, у Єдиному державному демографічному реєстрі дані про місце реєстрації відповідача відсутні.

Суд відзначає, що згідно положень ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Таким чином, заявником не наведено законних підстав для відводу суду.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів», визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Тобто, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Наявність безсторонності відповідно до п. l cт. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Аналіз матеріалів справи в сукупності з заявленим відводом свідчать, що заява про відвід судді не містить жодної об`єктивної підстави, яка б свідчила про необхідність відведення судді та не відповідає меті цивільного судочинства, оскільки в основу її покладені припущення щодо упередженості та необ`єктивності складу суду. Крім того, суд наголошує, що законодавчо наділяючи учасника справи широким обсягом процесуальних прав, зокрема, у даному випадку, правом на відвід судді, закон наголошує на недопустимість зловживання таким, оскільки необґрунтований відвід суперечить завданню цивільного судочинства та свідчить про неповагу до правосуддя.

Не можна не відзначити і те, що представник відповідача у заяві про відвід наводить фактично два взаємовиключні твердження, зокрема заява містить твердження наступного змісту:

«..суддя Стрельбицький В.В. призначивши розгляд справи по суті на 30.09.2025 в порядку спрощеного позовного провадження… прийняв сторону позивача та вирішив розгляд справи здійснити лише по позовній заяві та відповідно винести рішення суду на користь позивача, що свідчить про неупередженість та не об`єктивність судді Стрельбицького В.В….».

Тобто представник відповідача вказує на те, що суддя є неупередженим, але необ`єктивним.

Беручи до уваги те, що наступне судове засідання у справі призначено на 30.09.2025, а заява про відвід подана до суду раніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, матеріали цивільної справи слід передати до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

постановив:

Заяву адвоката Ліненка Олександра Анатолійовича про відвід судді Галицького районного суду м. Львова Стрельбицького Віталія Вікторовича у цивільній справи №461/7421/25 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Жовтонецького Віктора Миколайовича (79008, м. Львів, вул. Валова,11, ), до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за кредитним договором, визнати необґрунтованою.

Матеріали цивільної справи № 461/7421/25 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Жовтонецького Віктора Миколайовича (79008, м. Львів, вул. Валова,11, ), до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за кредитним договором, передати до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий

Суддя В.В. Стрельбицький