Справа № 347/3477/23
Провадження № 2-о/347/3/25
судді Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцули Ю.С. на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18.09.2025 року.
Рішенням Косівського районного суду від 18.09.2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області як орган опіки і піклування про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки. Так вказаним рішенням суду визнано недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.35 ЦПК України, питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються більшістю голосів суддів. Суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.

Проте, погодитися з думкою більшості членів колегії в частині призначення опікуном ОСОБА_1 я не можу, з огляду на наступне.

У ході судового розгляду під час заслуховування доводів заявника ОСОБА_1 встановлено, що крім нього, у недієздатного ОСОБА_2 є рідна дочка. Однак за словами заявника вона перебуває за кордоном, в російській федерації. При цьому будь яких доказів перебування за кордоном, матеріали справи не містять. Також заявник ствердив, що раніше догляд за братом здійснювала рідна сестра дядька, однак за станом здоров`я, і через похилий вік вона більше не може надавати сторонню допомогу. З цього приводу варто звернути увагу, що матеріали справи не містять жодних письмових доказів щодо стану здоров`я рідної сестри недієздатного ОСОБА_2 , як і того, що вона не може продовжувати здійснювати догляд за своїм братом.

Крім того, під час заслуховування пояснень заявника ОСОБА_1 такий в засіданні суду ствердив, що визнання недієздатним ОСОБА_2 та призначення його опікуном саме заявника, необхідно останньому для звільнення з військової служби, яку той проходить в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В силу положень ч.ч.1-3 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно зі статтею 58 ЦК України опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними.

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 1 ст. 60 ЦК України).

Положеннями ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року№ 34/166/131/88.

Як слідує із вищезазначених норм матеріального права, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Крім того, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Такий висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 квітня 2022року у справі №712/10043/20.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року №34/166/131/88.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені ЦПК України (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

Рішенням виконавчого комітету №107 від 25.06.2025 року затверджено подання органу опіки та піклування про доцільність призначення заявника ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_2 .

Однак таке подання, належним чином не обґрунтоване, зокрема воно ґрунтується лише на письмових доказах наданих заявником і доданих до позовної заяви. У висновку жодним чином не вмотивовано про відсутність інших працездатних родичів, які б могли здійснювати догляд за ОСОБА_2 .

У даній справі висновок органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість заявника бути опікуном.

У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 545/1691/16-ц (провадження № 61-4475св18) Верховним Судом сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку суду визнання особи недієздатною і призначення опікуна в єдиному судовому процесі.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи мету подання даної заяви, вважаю, що за встановлених обставин, у суду не було підстав для призначення саме ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_2 .

За таких обставин, враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, на мою думку, заява ОСОБА_1 може мати недостовірний та штучний характер, а її мета не відповідає меті призначення опікуна, відповідно до вимог Цивільно-процесуального кодексу.

На моє переконання у даній цивільній справі, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині призначення опікуном ОСОБА_2 були відсутні.

Окрема думка складена 22 вересня 2025 року.

Суддя Ю.С. Кіцула