Справа № 151/541/25
Провадження №2/151/241/25
23 вересня 2025 року селище Чечельник
Чечельницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої судді Токарчук Л.Г.
за участю секретаря судових засідань Бондаренко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи позов тим, що 17 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м.Севастополь було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу з відповідачем у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після одруження проживали однією сім`єю в с. Поворотне АР Крим. З початку окупації Криму вона виїхала з Криму стала постійно проживати по АДРЕСА_1 , набувши статусу внутрішньо переміщеної особи. Їй не відомі статки відповідача, але і сама не спроможна матеріально забезпечувати дитину та потребує в цьому допомоги. Відповідач в даний час не працевлаштований, але підробляє, має дохід від домогосподарства та може підтримувати матеріально дитину в разі їх розлучення. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина.
Ухвалою суду від 08 липня 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України зазначила у позовній заяві про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання призначені на 05.08.2025 та 23.09.2025 не з`явився. Згідно відповіді з єдиного державного демографічного реєстру місце проживання ОСОБА_2 не встановлено. Крім того, зареєстроване місце проживання відповідача зазначене у позовній заяві позивачкою АДРЕСА_2 , яка на даний час є окупованою територією, тому відповідач згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ч.1 ст. 12-1 ЗУ ''Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України'' про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
За таких підстав відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву відповідач не надавав.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.
Як вбачається із свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 виданого 17 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м.Севастополі, сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2011 року, про що складено відповідний актовий запис № 502. При реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 ".(а. с. 4)
Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 23 травня 2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі. (а. с. 5)
Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до статтей 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Як вбачається із ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище в зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Враховуючи зазначені позивачкою причини розірвання шлюбу, характер їх відносин, наполягання на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, суд вважає, що позовна вимога в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Питання про зміну прізвища позивачці судом не вирішується, оскільки у своїй заяві позивачка нічого про зміну прізвища не зазначила.
Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення".
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
Врахувавши усі обставини, суд вважає, що позов у частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягає до задоволення.
У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивачки, відповідно до норм статті 141 ЦПК України, слід стягнути сплачений нею при подачі позовної заяви до суду судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Крім того, відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, оскільки позивачка від сплати судового збору за вказану позовну вимогу звільнена, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Враховуючи викладене та керуючись статтями 259, 263-265, 268, 273, 280, 354, 355 ЦПК України,
Позовну заяву задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 17 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м.Севастополі, за актовим записом № 502 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 07 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею при подачі позову про розірвання шлюбу судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне найменування (ім`я) сторін, їх місцезнаходження (місце проживання чи перебування) :
Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , картка платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації : АДРЕСА_3 , проживаючу та зареєстровану як внутрішньо переміщена особа по АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ).
Суддя Людмила ТОКАРЧУК