Справа №464/2174/25
пр.№ 2-др/464/40/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

19.09.2025 року м.Львів

Сихівський районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді Борачка М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження питання про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №464/2174/25 за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

у провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа №464/2174/25 за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 05.09.2025 позов Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Представницею відповідачів ОСОБА_5 подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення із позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2250,00 грн.

Позивач проти задоволення вказаної заяви не висловив будь-яких заперечень.

Відповідно до частин 1, 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що у даній справі при ухваленні додаткової ухвали вирішується виключно питання про стягнення судових витрат, суд не викликав учасників справи у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, заяву представниці відповідача, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У статті 142 ЦПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат, зокрема, залишення позову без розгляду.

Відповідно до частини 5 статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частиною 6 статті 142 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини 9 статті 141 цього Кодексу.

Згідно із частиною 9 статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Виходячи із системного тлумачення положень частин 5, 6 статті 142, частини 9 статі 141 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини 5 статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Для стягнення на підставі частини 5 статті 142 ЦПК України здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Такого ж висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах від 26.09.2018 у справі №148/312/16-ц, від 28.01.2019 у справі №619/1146/17-ц, від 02.12.2020 у справі №202/2600/15-ц, від 17.12.2020 у справі №758/12381/18-ц, від 14.01.2021 у справі №521/3011/18, від 15.01.2025 у справі № 511/967/24, від 02.07.2025 у справі № 379/728/24.

Суд зазначає, що у даній справі необґрунтовані дії позивача були встановлені ухвалою від 05.09.2025. Так, залишаючи позов без розгляду, суд вказав, що позивач належним чином повідомлявся про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце розгляду справи, однак він тричі поспіль не забезпечив явку повноважного представника у судові засідання без поважних на те причин та не подавав жодних заяв про розгляд справи за його відсутності. Така систематична бездіяльність позивача перешкоджала правильному та швидкому вирішенню спору між сторонами.

Зважаючи на це, суд вважає за можливе розподілити на користь відповідачів витрати на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому частиною 5 статті 142 ЦПК України.

Зі змісту заяви про ухвалення додаткової ухвали вбачається, що представниця відповідачів просить стягнути 2250,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 137 ЦПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 141 ЦПК України).

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу представницею відповідачів подано суду:

1) Копію Договору про надання правової допомоги №92/25 від 25.04.2025, згідно із яким адвокатка Артюшкова О.О. (адвокатка) приймає доручення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (клієнти) та бере на себе зобов`язання надати клієнтам правову допомогу у справі №464/2174/25.

Пунктами 3.1, 3.2 цього Договору передбачено, що вартість послуг адвокатки складатиме 1350,00 грн. за складання та направлення до суду відзиву; 900,00 грн. за кожне судове засідання. Оплата послуг здійснюється на розрахунковий рахунок адвоката у триденний строк з дня укладення договору.

2) Копію Акта приймання-передачі від 08.09.2025, згідно із яким клієнтам було надано такі юридичні послуги: ознайомлення із наданими документами, вивчення судової практики, складення відзиву на позов та подання його до суду, представництво інтересів у суді, участь у судових засіданнях, загальною вартістю 2250,00 грн.

3) Копії платіжних інструкцій від 28.04.2205 та від 05.09.2025 про сплату ОСОБА_3 2300,00 грн. витрат на правову допомогу.

Здійснивши аналіз та оцінку наданих відповідачами доказів понесення ними витрат на професійну правничу допомогу у справі, суд дійшов висновку, що факт надання їм професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи. При цьому суд зазначає, що окрім тих послуг, які перелічені у акті приймання-передачі від 08.09.2025, адвокаткою відповідачів подавалися до суду письмові пояснення та клопотання про долучення доказів.

Враховуючи те, що понесення відповідачами витрат на професійну правничу допомогу підтверджено документально, розмір гонорару не виходить за межі розумності, є співмірним з ціною позову та складністю справи, понесення таких витрат було наслідком необґрунтованих дій позивача, заперечення про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу у справі від позивача до суду не надходили, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у справі підлягають стягненню з позивача у розмірі 2250,00 грн.

При цьому суд вважає за правильне стягнути заявлену до стягнення суму витрат на правову допомогу на користь ОСОБА_3 , позаяк саме ним фактично сплачено вартість наданою адвокаткою правової допомоги.

Керуючись статтями 3-13, 141, 142 258, 259, 263-265, 268, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

постановити додаткову ухвалу у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості.

Стягнути із Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_3 2250,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова судова ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Додаткова ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Стягувач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання:, АДРЕСА_1 .

Боржник: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (79000, м. Львів, вул. Данила Апостола, буд. 1; ).

Повне ухвала суду складена 19.09.2025, що є датою її постановлення за відсутності учасників справи, як це передбачено частиною 5 статті 268 ЦПК України.

Головуючий Борачок М.В.