Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1011/25
Провадження № 2/945/1182/25
22.09.2025 м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді Павленко І.В.,
за участю секретаря судового засідання Сербіної К.Ю.,
учасники справи - не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Миколаєва цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.06.2025 здійснено перехід із розгляду цивільної справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як безпосередньо позивача, так і його представника в підсистемі «Електронний суд». Водночас представник позивача висловив позицію про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованих листів за адресою його реєстрації, які повернулись з позначкою на повідомленнях «адресат відсутній за вказаною адресою», а також шляхом розміщення оголошень про виклик до суду на сайті суду.
Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, вирішив таке.
Суд встановив, що 01.07.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» (далі у тексті також кредитодавець, первісний кредитор) та ОСОБА_1 (далі у тексті також відповідач, позичальник) за допомогою ІТС ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», доступ до якої забезпечується через веб-сайт або мобільний додаток, укладений Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2090842 (далі у тексті також Договір № 2090842, Договір, Кредитний договір, правочин).
Кредитний договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором НОМЕР_5 (а.с.11-17).
Відповідно до п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 3500,00 грн. строком на 30 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним в порядку та умовах, визначених цим Договором, відповідно до графіку платежів (додаток № 1).
Відповідно до п. 1.4.1 Договору стандартна процентна ставка 1,90% в день застосовується у межах строку кредиту, визначеного п. 1.3 Договору (30 днів), та у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація за ініціативою позичальника відповідно до п.4.2 Договору.
Знижена процентна ставка 0,95% застосовується для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування. Зокрема, однією з таких умов є повне погашення кредитної заборгованості у межах строку, визначеного у п.1.3.Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку.
За умовами п. 1.6 Договору орієнтована загальна вартість кредиту на дату його укладення за стандартною ставкою складає 5495,00 грн., а за зниженою ставкою - 4497,00 грн.
Відповідно до п. 7.1 Договору, сторони несуть відповідальність за порушення його умов відповідно до чинного законодавства України та цього правочину.
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 (п.2.1).
За змістом п.1.3. Договору строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графіком платежів).
У випадку неможливості виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі у встановлений термін, позичальник може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткової угоди до Договору. Пропозиція (оферта) позичальника щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом натискання кнопки - «продлить кредит/продовжити кредит»» в особистому кабінеті або відповідної кнопки у платіжному терміналі та здійсненні платежу на користь позикодавця у розмірі не менше суми нарахованих та не сплачених на дату платежу процентів (та у разі їх наявності - штрафних санкцій), заява клієнта вважається поданою (пункти 4.1.1., 4.1.2. Договору).
За умовами п.4.2.2. правочину, підписуючи цей Договір, відповідач дала згоду на його автопролонгацію - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3., 4.1.5.) ще на 15 календарних днів.
Також сторони погодили, що за користування кредитом в період автопролонгації нарахування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 Договору, за стандартною процентною ставкою відповідно до п.1.5.1. При застосуванні автопролонгації знижка, надана позичальнику в рамках Програми лояльності анулюється та здійснюється автоматичний перерахунок процентів за користування кредитом за період, визначений у п.1.3.Договору, за стандартною процентною ставкою та відбувається перерахунок загальної вартості кредиту. Результати таких перерахунків відображаються в Особистому кабінеті (п.4.2.3. Договору).
Однак у випадку автопролонгації кредитодавець зобов`язаний не пізніше 4-го календарного дня після закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, 4.1.5.Договору) надіслати на електронну адресу клієнта та/або СМС - повідомлення на номер телефону, вказаний у розділі 10 правочину, інформацію про новий строк користування кредитом та розмір процентної ставки за користування ним (пункт 4.2.4. Договору).
Доказів того, що відповідач ініціювала пролонгацію строку кредитування на визначених Договором умовах, а також, що кредитодавець надіслав їй повідомлення про автопролонгацію, суду не надано.
Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту Додаток №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2090842 від 01.07.2021, дата видачі кредиту/дата платежу - 01.07.2021/31.07.2021, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, чиста сума кредиту/ сума платежу за розрахунковий період, грн - 3500/4497,5, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 3500/3500, проценти за користування кредитом - 997,5, реальна річна процентна ставка, % - 2013,43, загальна вартість кредиту, грн - 4497,5 (а.с.8).
Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з яким укладений Договір № 2090842 від 01.07.2021, ідентифікований ТОВ «Лінеура Україна», акцепт договору позичальником - підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора - НОМЕР_5, 01.07.2021 за номером телефону НОМЕР_3 (а.с.21).
Паспорт споживчого кредиту відповідає умовам Кредитного договору (а.с.9-10).
24.12.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладений Договір факторингу №02-24122001, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна», як клієнт, передає (відступає) ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», як фактору, права вимоги до боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів та які входять до портфелю заборгованостей (а.с.25-28).
Для підтвердження дійсності прав вимоги, що відступаються, клієнт надає фактору документацію, в порядку, передбаченому договором (п.6.2.2.Договору). Права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами цього договору та виконання фактором вимог п.7.2.(п.6.2.3.).
Згідно з п.7.2.договору фактор здійснює оплату клієнту шляхом перерахування суми, що вказана у п.7.1. правочину, на зазначений у реквізитах договору рахунок упродовж 5 днів з дати підписання сторонами договору.
Досліджена судом платіжна інструкція в національній валюті №453 від 28.12.2021 підтверджує, що 28.12.2021 позивач на виконання умов п.7.2 Договору факторингу перерахував на рахунок ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» 190 000,00 гривень оплати за відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с.34).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 12 Закону України «Про електронну комерцію» ( в редакції на час укладення Кредитного договору) якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин маж бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання. Іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону «Про електронну комерцію»).
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону «Про електронну комерцію»).
Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Вирішуючи юридичний спір між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та ОСОБА_1 суд встановив, що 01.07.2021 відповідач уклав з кредитором в особі ТОВ «Лінеура Україна» Договір про споживчий кредит, умови якого передбачали обов`язок відповідача повернути кредитодавцю отримані в позику 3 500,00 гривень, сплатити відсотки за користування ними.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Всупереч цим положенням процесуального закону, відповідач не надав суду доказів, як на підтвердження неотримання ним у кредит від ТОВ «Лінеура Україна» грошових коштів в розмірі 3500 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитного договору у строки, передбачені цим правочином.
Оскільки відповідач не виконала умови Договору, то у неї виник обов`язок сплатити кошти за користування кредитом у розмірі стандартної процентної ставки, яка складає 1,90% в день (п.1.4.1.), тобто 66,5 грн щоденного розміру помножених на 30 днів (строк Кредитного договору).
Дослідженням умов Договору суд встановив, що строк дії правочину міг бути пролонгований за ініціативи відповідача шляхом вчинення певних дій та укладення між сторонами Додаткової угоди, або автопролонгований за умови надіслання кредитодавцем позичальнику електронного листа - повідомлення.
Однак, доказів про пролонгацію правочину на умовах, визначених його пунктами 4.1.1.і 4.1.2., як і про автопролонгацію на умовах, визначених пунктами 4.2.2. і 4.2.4., суду не надано.
Отже суд приходить до висновку про існування у відповідача обов`язку сплатити проценти за тридцяти денний строк користування кредитом, який визначений умовами п.1.3. цього Договору, тобто в розмірі 1995,00 гривень (66,50х30).
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
З аналізу наведених норм та досліджених доказів суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор, набув право вимоги до відповідача за Договором №2090842 від 01.07.2021 згідно з умов укладеного 24.12.2021 Договору факторингу №02-24122021.
Також суд враховує, що після набуття позивачем права грошової вимоги до відповідача, на адресу останньої надіслана вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним Договором, яка залишилась не виконаною.
Отже, зважаючи, що ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право вимоги за Договором про споживчий кредит, а відповідач доказів повного виконання своїх боргових зобов`язань за правочином не надав, суд приходить до висновку про часткове стягнення з відповідача на користь позивача заборгованих за договором про споживче кредитування сум.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України позивачем надані докази, які підтверджують порушення умов Договору і відповідачем вони не спростовані.
За наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив умови Кредитного договору № 2090842 від 01.07.2021, добровільно заборгованість не сплатив, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 5495,00 грн, з яких 3500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 1995,00 грн - заборгованість за процентами.
Вирішуючи питання щодо компенсації позивачу витрат, пов`язаних з правовою допомогою, суд виходить із такого.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами частин першої - п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зроблений висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Дослідженням наданих на підтвердження розміру цих витрат з`ясовано, що між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В. 29.12.2023 укладений договір про надання правової допомоги, строк дії якого продовжений Додатковою угодою №1 від 27.12.2024 до 31 грудня 2025 року (а.с.22-24).
Також, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» уповноважило адвоката Пархомчука С.В. представляти інтереси позивача в суді та 30.12.2024 видало йому довіреність, яка є дійсною до 31.12.2025 (а.с.7).
Право на зайняття адвокатською діяльністю Пархомчук С.В. підтверджує копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №8096/10 від 18.07.2019 (а.с.37).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 137 ЦПК України.
За приписами статті 13 ЦПК України суд як арбітр, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, не може діяти на користь будь-якої із сторін, оскільки це не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
З огляду на викладене, суд робить висновок, що зменшення розміру витрат на правову допомогу, отриману позивачем у заявленому та доведеному обсязі, без відповідної заяви іншої сторони у спорі - відповідача, є порушення вимог статті 13, частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України.
Як встановлено судом із матеріалів справи, відповідач заперечень щодо витрат на правничу допомогу до суду не подав, а також не подав і клопотання про їх зменшення.
Водночас, положеннями п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із частковим (48,3742%) задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1171,73 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.526, 530, 551, 610, 612, 616, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за Договором № 2090842 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.07.2021 у розмірі 5495 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок, з яких 3500,00 гривень основного боргу, а 1995,00 гривень боргу за процентами.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» 1171,73 гривень судового збору.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» 5079,29 гривень витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Дата складення повного судового рішення - 22.09.2025.
Суддя І.В. Павленко