ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/234/24Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 22-ц/817/488/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої Хома М.В.

суддів Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

секретар Дідух М.Є.

з участю ОСОБА_1 та її представника адвоката Пацули В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Пацули Василя Олександровича на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2025 року, постановлене суддею Гриновець О.Б. у цивільній справі №951/234/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей Козівської селищної ради Тернопільської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та встановлення порядку спілкування з правнуком,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Пацулу В.О. звернулась в суд з позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні та встановлення порядку спілкування з правнуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява обгрунтована тим, що ОСОБА_1 є прабабою ОСОБА_4 , який є сином її онука ОСОБА_5 й відповідачки ОСОБА_2 .

ОСОБА_6 після розлучення батьків проживав з матір`ю, але ОСОБА_1 брала участь у його вихованні, систематично з ним спілкувалася.

У зв`язку з введенням воєнного стану ОСОБА_1 із правнуком та його матір`ю виїхали до Республіки Польща, де проживає батько дитини.

Після повернення до України правнук ОСОБА_7 до кінця червня 2022 року проживав у селищі Микулинці Тернопільської області разом із позивачкою ОСОБА_1 у її квартирі. Згодом, після повернення ОСОБА_2 до України вона забрала дитину до селища Козова, однак практично кожного тижня привозила дитину до прабаби ОСОБА_1 .

За час перебування ОСОБА_2 за кордоном ОСОБА_6 проживав з ОСОБА_3 (баба з сторони матері).

Зазначає, що до січня 2024 року вона безперешкодно бачилася з правнуком ОСОБА_7 , брала участь у його вихованні, проводила спільно час, подорожувала, систематично забирала дитину до місця свого проживання у вихідні дні тощо. За місцем проживання прабабусі створені всі належні умови для розвитку й виховання дитини.

З 17.01.2024 року відповідачі чинять перешкоди ОСОБА_1 у зустрічах, спілкуванні й вихованні правнука. Стверджує, що ОСОБА_2 та її мати ОСОБА_3 в усній формі та шляхом написання смс-повідомлень, без пояснень обґрунтованих причин заборонили їй зустрічатися, спілкуватися, брати участь у навчально-виховному процесі дитини.

Тому просила зобов`язати відповідачів не перешкоджати прабабусі брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з правнуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановити такий спосіб та порядок участі у вихованні та спілкуванні з правнуком:

- з 16 години першої та третьої п`ятниці по 14 годину першої та третьої неділі кожного місяці за місцем проживання прабаби, у тому числі з можливістю здійснювати прогулянки, відвідувати заклади культури та відпочинку без присутності матері, до досягнення дитиною повноліття;

- протягом двох тижнів на літніх канікулах до досягнення дитиною повноліття за місцем проживання прабаби ОСОБА_1 .

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Визначено ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні правнука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом надання їй можливості безперешкодно бачитись, спілкуватись та спільно проводити час з правнуком за його місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 без відриву дитини від освітнього процесу й за попередньою домовленістю із матір`ю дитини ОСОБА_2 .

Судове рішення мотивовано тим, що визначаючи саме такий спосіб участі прабаби ОСОБА_1 у вихованні дитини суд керувався інтересами дитини, його віком та місцем проживання. Визначаючи саме такий порядок спілкування дитини з ОСОБА_1 суд також врахував, що присутність обох сторін під час зустрічей не сприятиме психо-емоційному стану ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що фактично рішенням суду не встановлено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні правнука ОСОБА_8 , право на спілкування з правнуком рішенням суду не відновлено. Рішення суду першої інстанції неможливо виконати з тих підстав, що між позивачкою та відповідачкою є непорозуміння щодо встановлення спілкування прабаби з правнуком, задля чого вона і звернулась до суду з даним позовом, однак суд, встановивши спосіб участі у вихованні правнука за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 , фактично відмовив у задоволенні даного позову. Зазначає, що побачення правнука ОСОБА_7 з прабабою ОСОБА_1 не суперечить його інтересам.

Також вказує, що судом не взято до уваги ту обставину, що за місцем проживання ОСОБА_1 створені всі необхідні умови для перебування в період вихідних днів та літніх канікул правнука ОСОБА_7 в селищі Микулинці за місцем проживання ОСОБА_1 .

Зазначає, що прийняте судом першої інстанції рішення фактично позбавляє прабабу можливості реалізувати своє право на спілкування з правнуком, а також відмова у встановленні чіткого графіку побачень суперечить принципу правової визначеності.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не зявилися та не повідомили суд про причину неявки, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката Пацули В.О., які доводи апеляційної скарги підтримали, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Встановлені судом обставини справи.

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.02.2020р.

ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 10.08.2019 р., відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 05.04.2021 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади від 15.02.2024 та довідки про зареєстрованих у житловому будинку (приміщенні) осіб виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області № 148/3-16 від 21.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 є здобувачем дошкільної освіти я/с «Сонечко» Козівської селищної ради з 24.05.2023; має достатній рівень знань з різних розділів навчальної програми, любить рухливі ігри, спортивні естафети, співати та танцювати; на заняттях активний, допитливий, завдання здебільшого виконує самостійно; основну участь у вихованні та навчанні дитини бере мама й бабуся, приводять його в дитячий садок, відвідують різноманітні заходи, які відбуваються в закладі; всі необхідні виплати з організаційних питань навчання та виховання дитини покривають мати та бабуся.

Згідно з довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Козівської селищної ради» № 3 від 20.06.2024 ОСОБА_4 знаходиться на спостереженні у сімейного лікаря з приводу захворювання. Потребує постійного лікування за рекомендацією лікаря-педіатра.

ОСОБА_1 є прабабою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 від 23.04.2015, серії НОМЕР_4 21.09.1979 від 21.09.1979 й витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №8 від 22.02.2024.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є пенсіонеркою, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_5 від 05.07.2023 року.

ОСОБА_1 звернулася до служби у справах дітей Козівської селищної ради Тернопільської області із заявою визначити способи участі у вихованні та спілкуванні з її правнуком ОСОБА_4 , оскільки його мати ОСОБА_2 перешкоджає такому спілкуванню, на що отримала відповідь із рекомендацією вирішення даного спору в судовому порядку.

Згідно з актом обстеження умов проживання сім`ї за адресою: АДРЕСА_2 умови проживання добрі, у кімнатах зроблений євроремонт, облаштовані меблями й необхідною побутовою технікою. Дитина має окрему кімнату, в якій створено належні умови для нормального розвитку й виховання. У кімнаті є велика кількість іграшок, дитячого одягу. Дана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_1 відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_6 від 15.05.2009 р.

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягалась, на диспансерному обліку не перебуває.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, який затверджено рішенням виконавчого комітету Козівської селищної ради за № 367 від 20.12.2024 року, рекомендовано участь прабабусі ОСОБА_1 у вихованні правнука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом відвідування правнука та спілкування з ним за місцем його проживання на АДРЕСА_1 за попередньою домовленістю із законними представниками дитини, чи особами, з якими дитина проживає.

Визначаючи спосіб участі прабаби ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з правнуком ОСОБА_7 шляхом надання можливості безперешкодно бачитись, спілкуватись та спільно проводити час за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, суд першої інстанції виходив з того, що дитина емоційно прив`язана до мами та баби (відповідачів), проживає разом з ними, також з огляду на висновок органу опіки і піклування.

Проте, повністю погодитися з визначеним судом способом участі прабаби у спілкуванні з правнуком колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108).

ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82).

Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» (заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12 квітня 20221 року у справі № 638/12278/15.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 має право на спілкування з своїм правнуком ОСОБА_7 та має право приймати участь у його вихованні, не дивлячись на заперечення відповідачів з цього приводу.

Разом з цим, визначаючи спосіб участі прабаби ОСОБА_1 у спілкуванні з правнуком ОСОБА_7 шляхом надання їй можливості безперешкодно бачитись, спілкуватися та спільно проводити час з правнуком за місцем його проживання, за попередньою домовленістю з мамою дитини ОСОБА_2 , при цьому не визначивши конкретного часу для такого спілкування, суд першої інстанції не врахував, що судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача та відповідача і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.

З цих же підстав не слід приймати до уваги висновок органу опіки і піклування щодо участі прабабусі ОСОБА_1 у вихованні правнука ОСОБА_4 , 2020 р.н., затверджений рішенням виконавчого комітету Козівської селищної ради від 20.12.2024 року №367 в частині рекомендації такі зустрічі проводити у час за попередньою домовленістю із законними представниками дитини.

А тому рішення суду підлягає зміні шляхом визначення конкретного часу для спілкування позивачки з правнуком ОСОБА_7 .

З урахуванням віку дитини, колегія суддів вважає за необхідне визначити, що зустрічі повинні проходити за місцем проживання ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ):

- кожної першої та третьої суботи місяця з 14.00 год до 17.00 год;

- кожної другої та четвертої неділі місяця з 13 год до 15 год.

З врахуванням віку дитини та віддаленості населених пунктів смт.Микулинці та смт. Козова, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимоги про визначення позивачці можливості проводити спілкування з правнуком ОСОБА_7 за її місцем проживання в смт. Микулинці та проведення дитиною часу протягом 2 тижнів літніх канікул за місцем проживання прабаби.

При цьому колегія суддів зазначає, що в подальшому, при зміні обставин, віку дитини, визначений судом графік може бути змінений у встановленому законом порядку.

З врахуванням наведеного рішення суду підлягає зміні шляхом визначення конкретного часу спілкування позивачки ОСОБА_1 з правнуком ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Пацули Василя Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2025 року змінити, встановивши наступний графік участі прабаби ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з правнуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- кожної першої та третьої суботи місяця з 14.00 год до 17.00 год;

- кожної другої та четвертої неділі місяця з 13 год до 15 год

за місцем проживання ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ).

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 15 вересня 2025 року.

Головуюча М.В. Хома

Судді Н.М.Храпак

Б.О.Гірський