Провадження № 2/752/1853/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 вересня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Солодовник Я.С.

за участі сторін: позивачки ОСОБА_1 , представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Стрикаля О.В., представника відповідача АТ «Київгаз» - адвоката Полішка Ю.О. у місті Києві, в приміщенні суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 до Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, акціонерного товариства «Київгаз» , треті особи, котрі не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності незаконною, визнання права на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

22.07.2024 року позивачі ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_2 як законний представник ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом про визнання бездіяльності незаконною, визнання права на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити дії, яким позиваються до Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі по тексту УЖКГ Голосіївсько району, акціонерного товариства «Київгаз» надалі по тексту АТ «Київгаз», треті особи, котрі не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачки вказали про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 на комплексних навчаннях з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій природного та техногенного характеру на об`єктах екосистеми у складних умовах, на озері Пісочне Старовижівського району, під час водолазних робіт загинув ОСОБА_5 , котрий був чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_6 .. Спеціальною комісією по розслідуванню нещасного випадку було встановлено, що даний нещасний випадок був пов`язаний з виробництвом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про аварійно-рятувальні служби» за сім`ями загиблих (померлих) рятувальників зберігається право на одержання житла, у тому числі на умовах, передбачених укладеними з рятувальниками контрактами. Аварійно-рятувальна служба повинна разом з відповідним центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевою державною адміністрацією, органом місцевого самоврядування, громадською організацією протягом шести місяців з дня загибелі (смерті) рятувальників вирішити питання щодо забезпечення їх сімей житлом.

Сім`я загиблого ОСОБА_5 перебувала на квартирному обліку з 25.01.1988 року, а тому 12 липня 2012 року Розпорядженням Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 515 ОСОБА_1 та членам її родини: ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , як сім`ї загиблого при виконанні службових обов`язків, було надано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Згідно з п. 2 даного Розпорядження втратили чинність п.п. 3, 4 Розпорядження Голосіївської РДА від 01.09.2008 року № 1147 «Про включення до числа службових жилих приміщень», а в пункті 3 цього ж Розпорядження зазначено, що ордер № 1761 від 03.09.2008 р. анульовано.

Відповідно до п. 3 Розпорядження Голосіївської РДА в м. Києві від 01.09.2008 р. №1147 "Про включення до числа службових та надання службових приміщень" було включено до числа службових жилих приміщень ВАТ "Київгаз" двокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 29.07 кв.м. , а пунктом 4 цього ж Розпорядження затверджене рішення правління

ВАТ «Київгаз» від 23.06.2008 року «Про надання службового жилого приміщення», ОСОБА_9 надано двокімнатну службову квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 29.07 кв.м. (п. 4), 03.09.2008 р. та був виданий Одер № 1761.

Стверджували, що при видачі їм ордеру на зазначену квартиру, з цього ж жилого приміщення було знято статус службового житла ВАТ "Київгаз" та анульовано попередній ордер виданий на дану квартиру і виданий 16.07.2012 року ОСОБА_1 у складі сім`ї з трьох осіб ордер на зазначене жиле приміщення № 018052 серія Б, ніким не оскаржений та не скасований. На підставі цього ж ордеру вони вселилися в квартиру АДРЕСА_1 , зробили капітальний ремонт.

25.01.2018 року ОСОБА_1 , як наймач житлового приміщення звернулася із заявою про приватизацію до УЖКГ Голосіївської РДА, в якій просила оформити передачу їй та членам її сім`ї ОСОБА_2 (дочка) та ОСОБА_4 (онук) в приватну (спільну часткову) власність дану квартиру. 08.02.2018 року УЖКГ Голосіївської РДА листом № 100/02-109 повідомило про необхідність вирішення даного питання в судовому порядку, оскільки:"Квартира АДРЕСА_1 була передана Головним управлінням житлового забезпечення (на сьогоднішній день - Департамент будівництва та житлового забезпечення міста Києва) у 2008 році до ВАТ «Київгаз» (акт № 146 від 17.06.2008) під службове житло працівникам підприємства, в свою чергу ПАТ «Київгаз» не дає згоди на приватизацію вищезазначеної квартири."

Вважають дії УЖКГ Голосіївської РДА щодо не прийняття відповідного рішення по приватизації житла та АТ «Київгаз» щодо не звернення з клопотанням до Департаменту будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, а також не прийняття рішення про виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових, незаконною.

Згідно з ч. 11 ст. 8 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом у порядку цивільного судочинства.

Просили суд: визнати незаконною бездіяльність УЖКГ Голосіївської РДА, щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 31 січня 2018 року про приватизацію квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати УЖКГ Голосіївської РДА прийняти рішення про безоплатну передачу у приватну (спільну часткову) власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в порядку приватизації, квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати АТ "Київгаз" звернутися з клопотанням до Департаменту будівництва та житлового забезпечення Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) про виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службової, шляхом підписання акту прийому-передачі даної квартири до комунальної власності міста Києва; здійснити розподіл судових витрат.

Провадження у справі було відкрито 26.07.2024 року з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження.

27.09.2024 року представник АТ «Київгаз» - адвокат Полішко Ю.О. подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , як законного представника ОСОБА_4 , просив відмовити у задоволенні позовних вимог заявлених до АТ «Київгаз» з огляду на наступне.

Згідно розпорядження Голосіївської РДА в місті Києві «Про включення до числа службових жилих приміщень» від 01.09.2008 року №1147 двокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1 на підставі ордеру №1761 було надано ОСОБА_9 та його родині, як службову. Розпорядженням Голосіївської РДА в м. Києві «Про надання житлових приміщень мешканцям Голосіївського району» від 12.07.2012 року №515 цю ж квартиру надано у користування ОСОБА_1 та її родині і цим же розпорядженням визнано таким, що втратило чинність положення пунктів 3,4 розпорядження Голосіївської РДА м. Києва «Про вкл..чення до числа службових жилих приміщень» від 01.09.2008 року №1147 та ордер №1161 від 03.09.2008 року анульовано.

АТ «Київгаз» не позбавляє можливості позивачів проживати у спірному житловому приміщенні та користуватися ним, не порушує питання про виселення. Чинним законодавством не передбачено обов`язок АТ «Київгаз», з таким питанням не зверталися до товариства позивачі. Крім того, АТ «Київгаз» є підприємством критичної інфраструктури та на даний час має виробничу потребу у забезпеченні працівників товариства службовим житлом. порушувати питання про виключення спірного житлового приміщення з числа службових, а відтак спірне житлове приміщення, котре має статус службового не підлягає приватизації.

Позивачі 17.10.2024 року подали відповідь на відзив АТ «Київгаз» на заявлений ними позов.

Позивачі заперечили твердження відповідача АТ «Київгаз», стверджували, що вони отримали вже не службову двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , а квартиру яка належала громаді міста Києва. Саме у зв`язку з видачею сім`ї ОСОБА_5 ордеру на спірну квартиру з квартири було знято статус службового житла ВАТ «Київгаз». Після отримання зазначеної квартири, сім`я ОСОБА_5 була знята з черги на першочергове отримання житла сім`ями загиблих (померлих) рятувальників. З метою недопущення порушення права позивачів на приватизацію займаного ними житлового приміщенн, просили повернути квартиру АДРЕСА_1 до Департаменту будівництва та житлового забезпечення.

Відповідач УЖКГ Голосіївської РДА, будучи належним чином повідомленим про перебування у провадженні суду справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 як законного представника ОСОБА_4 про визнання бездіяльності незаконною, визнання права на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити дії, не скористалося правом подачі відзиву на позов.

Підготовче провадження у справі закрито 05 березня 2025 року.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивачів - адвокат Стрикаль О.В. підтримали заявлені вимоги до УЖКГ Голосіївської РДА у місті Києві в частині визнання бездіяльності незаконною, оскільки останнім не було прийнято відповідного рішення за заявою позивачів про передачу їм у власність в порядку приватизації квартири АДРЕСА_1 . Стверджували, що згідно розпорядження Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації №515 від 12.07.2012 року сім`ї загиблого рятувальника ОСОБА_5 було передано спірну квартиру, на підставі ордеру серії «Б». Зазначене розпорядження та ордер ніким не оскаржувалися. Відповідно квартира вибула з розпорядження АТ «Київгаз», як службова, а відтак підстави для відмови у реалізації ними права на приватизацію квартири у відповідача УЖКГ Голосіївської РДА у місті Києві були відсутні. Просили визнати за ними право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати УЖКГ Голосіївської РДА у місті Києві прийняти рішення про безоплатну передачу у приватну власність квартири АДРЕСА_1 в порядку приватизації.

Заявлені позовні вимоги до АТ «Київгаз» про зобов`язання звернутися з клопотанням до Департаменту будівництва та житлового забезпечення Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службової, шляхом підписання акту прийому-передачі даної квартири до комунальної власності міста Києва просили залишити без розгляду.

Представник відповідача АТ «Київгаз» не заперечував щодо заяви позивачів про залишення без розгляду заявлених вимог з приводу зобов`язання звернення до Департаменту будівництва та житлового забезпечення Київської міської ради про виключення спірної квартири з числа службових.

Відповідач УЖКГ Голосіївської РДА у місті Києві явку свого представника у судове засідання не забезпечило, звернулося до суду з клопотанням про розгляд справи без їх участі.

Треті особи Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації явку представників не забезпечили, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, врахувавши думку учасників судового засідання, суд визнав за можливе розглянути справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 за відсутності представників відповідача УЖКГ Голосіївської РДА у місті Києві, а також третіх осіб Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації .

Заслухавши позивачку ОСОБА_1 , представника позивачів - адвоката Стрикаля О.В., представника відповідача АТ «Київгаз» - адвоката Полішка Ю.О., дослідивши докази наявні в матеріалах справи, оцінивши все в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).

Стаття 13 ЦПК України регламентує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1 статті 95 ЦПК України, доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 1 статті 81 ЦПК УКраїни, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 25 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до керівника відділу приватизації житлового фонду Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про оформлення передачі квартири в спільну часткову власність їй та членам її сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.27).

Листом №100/02-109 від 08.02.2018 року начальника УЖКГ Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації повідомлено ОСОБА_1 , що приватизація житлового фонду здійснюється згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» та інших нормативних документів у сфері приватизації житла. Квартира АДРЕСА_1 була передана Головним управлінням житлового забезпечення у 2008 році до ВАТ «Київгаз» під службове житло працівникам підприємства. Статтею 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» заборонено місцевим державним адміністраціям втручатися у господарську діяльність підприємств, установ та організацій. Зважаючи на те, що ПАТ «Київгаз» не дає згоди на приватизацію зазначеної квартири, та з метою недопущення порушених прав заявників на приватизацію займаного житлового приміщення вони мають право звернутися до суду за захистом своїх прав. (а.с.34-35 тому №1).

Крім того, 05.10.2017 року заступником директора Департаменту будівництва та житлового забезпечення було надіслано листа №056/93-1865/1 на адресу Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та ОСОБА_1 зі змісту якого встановлено, що Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація 01.03.2017 року зверталася з листом №100-100,ОП/3-197/1Бор861 щодо приватизації ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2 . Зазначена квартира передана Головним управлінням житлового забезпечення у 2008 році до ВАТ «Київгаз» на підставі акту №146 від 17.06.2008 року під службове житло для надання працівникам підприємства, квартира не була заселена підприємством. Розпорядженням Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.07.2012 року №515 дружині загиблого при виконанні службових обов`язків, ОСОБА_1 згідно черги квартирного обліку, надано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та 16.07.2012 року їй видано ордер №018052 серії Б на сім`ю з трьох осіб на право заселення у вказану квартиру. З метою недопущення порушення прав ОСОБА_1 на приватизацію займаного житлового приміщення, Департамент будівництва та житлового забезпечення листом №056/93-1865 від 26.04.2017 року звертався до ПАТ «Київгаз» з проханням повернути зазначену квартиру в установленому порядку до Департаменту, але листом від 11.05.2017 року №1494/09 товариством було відмовлено у задоволенні порушеного питання. (а.с.39-40 тому №1).

Так, листом №1494/09 від 11.05.2017 року ПАТ «Київгаз» повідомляло Департамент будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації про те, що після отримання службового житла відповідно до акту №146 від 17.06.2008 року товариство не зверталося до Департаменту із клопотанням про виключення з числа службових жилих приміщень квартиру АДРЕСА_1 , оскільки у товариства є виробнича потреба у службовому житлі (а.с.41 тому №1).

Позивачі, звертаючись до суду з позовом, та у судовому засіданні стверджували, що квартиру АДРЕСА_1 отримали у користування, як родина загиблого рятувальника, котра перебувала на квартирному обліку та на підставі ордеру №018052 серії Б, виданого 16.07.2012 року на виконання розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.07.2012 року №515. Цим же розпорядженням було скасоване розпорядження Голосіївської РДА у місті Києві від 01.09.2008 року №1147 «Про включення до числа службових та надання службових приміщень», яким було включено до числа службових жилих приміщень ВАТ «Київгаз» двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 29,07 кв.м..

Під час судового розгляду справи, позивачі стверджували, що квартира, котра перебуває у їх користуванні не має статусу службового житла, а відтак у них є вісі підстави для отримання її у спільну часткову власність на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»

Наразі, судом встановлено, що між сторонами у справі, а саме позивачами та УЖКГ Голосіївської РДА у місті Києві мають місце правовідносини щодо оформлення передачі у спільну часткову власність позивачів квартири АДРЕСА_1 , оскільки відповідач УЖКГ Голосіївської РДА стверджує, що зазначене житлове приміщення перебуває у розпорядженні АТ «Київгаз», як службове.

Відповідно до правил частини 1 статті 118 ЖК України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Порядок надання службових жилих приміщень передбачений статтями 121, 122 ЖК України, згідно з якими службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, на підставі якого виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для заселення у надане службове жиле приміщення.

Судом встановлено, що 16.07.2012 року Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією ордер № 018052 серії Б на жиле приміщення було видано ОСОБА_1 з сім`єю з трьох осіб на право зайняття жилого приміщення жилою площею 29,07 кв.м., яке складається з двох кімнат в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.20).

Відповідно до правил статті 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

Як видно зі змісту зазначеного ордеру, він був виданий на підставі розпорядження Голосіївської районної державної адміністрації від 12.07.2012 року №515.

Зі змісту розпорядження №515 Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.07.2012 року «Про надання житлових приміщень мешканцям Голосіївського району» встановлено, що керуючись ст. 51 ЖК УРСР, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2011 №121 «Про реалізацію районними м. Києва Державними адміністраціями окремих повноважень», враховуючи позиції громадської комісії з житлових питань при Голосіївській районній в місті Києві державній адміністрації 12.07.2012 надати: 1) ОСОБА_1 , яка родиною три особи зареєстрована в кімнаті №6 , загальної трикімнатної квартири АДРЕСА_5 , житловою площею 15,70 кв.м., на квартирному обліку перебуває з 25.01.1988 в пільговій черзі сім`ї загиблих при виконанні державних та громадських обов`язків з 23.05.2011 року під №1 тим же складом родини, двокімнатну квартиру АДРЕСА_6 на 3 особи; 2) вважати таким, що втратив чинність п.п. 3,4 розпорядження Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 01.09.2008 №1147 «Про включення до числа службових та надання службових жилих приміщень»; 3. Ордер №1761 від 03.09.2008 року анулювати. (а.с.30).

Пунктами 3, 4 розпорядження №1147 Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 01.09.2008 «Про включення до числа службових та надання службових жилих приміщень»: включено до числа службових жилих приміщень ВАТ «Київгаз» двокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 29,07 кв.м.; затверджено рішення правління ВАТ «Київгаз» від 23.06.2008 «Про надання службового жилого приміщення», згідно якого надати: ОСОБА_9 двокімнатну службову квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 29,07 кв.м. на три особи. (а.с.31-32).

Наразі, судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 та членам її ж родини, 16.07.2012 року ордер №018052 серії Б на право зайняття квартири АДРЕСА_1 було видано з дотриманням порядку встановленого правилами статті 58 ЖК України, оскільки ордер було видано на жиле приміщення в будинку державного житлового фонду Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, жиле приміщення було вільним, сам ордер відповідав формі встановленого зразка.

Крім того, судом встановлено, що зазначене житлове приміщення було надано Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією позивачці ОСОБА_1 та членам її родини, як сім`ї ОСОБА_5 загиблого при виконанні службових обов`язків, котра перебувала на квартирному обліку з 25.01.1988 року.

З 12.07.2012 року позивачка ОСОБА_1 та члени її родини постійно використовують надане їм у користування житлове приміщення, користуючись своїм правом, передбаченим Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» заявили про передачу їм цього ж житлового приміщення у власність.

Суд не може погодитися з твердженнями відповідача УЖКГ Голосіївської РДА, про відсутність правових підстав для передачі родині позивачки в порядку приватизації квартири АДРЕСА_1 з тих підстав, що квартира Головним управлінням житлового забезпечення у 2008 році була передана ВАТ «Київгаз» під службове житло працівникам підприємства, останнє не дає згоди на приватизацію цієї ж квартири, а статтею 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» заборонено місцевій державній адміністрації втручатися у господарську діяльність ВАТ «Київгаз» з огляду на наступне.

За результатами судового розгляду справи, суд не отримав належних та допустимих доказів, котрі б свідчили, що квартира, з приводу якої заявлено спір має статус службового житла, а докази надані позивачкою, а саме копія розпорядження №515 Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.07.2012 року «Про надання житлових приміщень мешканцям Голосіївського району», яким Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2011 №121 «Про реалізацію районними м. Києва Державними адміністраціями окремих повноважень» надала родині ОСОБА_1 квартиру з приводу якої заявлено спір та визнала таким, що втратив чинність п.п. 3,4 розпорядження Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 01.09.2008 №1147 «Про включення до числа службових та надання службових жилих приміщень», яким квартиру було ще у 2008 році передано під службове житло ВАТ «Київгаз» є належними та допустимими доказами зворотнього, а саме що квартири АДРЕСА_1 виключена з відання ВАТ «Київгаз» як службова.

Представник відповідача АТ «Київгаз» підтвердив, що розпорядженням Голосіївської РДА в м. Києві «Про включення до числа службових жилих приміщень» від 01.09.2008 №1147 квартира АДРЕСА_1 на підставі ордеру №1761 була передана родині ОСОБА_9 , як службова, однак останні у квартиру не вселялися. Розпорядженням також Голосіївської РДА в м. Києві №515 від 12.07.2012 року «Про надання житлових приміщень мешканцям Голосіївського району» зазначена квартира була надана у користування родині ОСОБА_1 і цим же розпорядженням визнано таким, що втратило чинність попереднє розпорядження про включення цієї ж квартири до числа службових ВАТ «Київгаз» та анульовано ордер про надання квартири у користування працівника ВАТ «Київгаз». Підтвердив, що зазначене розпорядження Голосіївської РДА в м. Києві №515 від 12.07.2012 року про надання спірної квартири у користування позивачці, а також про скасування розпорядження щодо передачі цієї ж квартири, як службового житла ВАТ «Київгаз» та анулювання ордера №1161 від 03.09.2008 року АТ «Київгаз», або ж його працівником ОСОБА_9 не оскаржувалося в установленому законом порядку.

Отже судом встановлено, що на виконання вимог статті 118 ЖК України Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, розпорядженням №1147 від 01.09.2008 року жиле приміщення - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 було включено до числа службових жилих приміщень ВАТ «Київгаз» і своїм же розпорядженням №515 від 12.07.2012 року Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація визнала таким, що втратило чинність розпорядження про передачу цього ж жилого приміщення в розпорядження ВАТ «Київгаз», як службового, а відтак суд не може прийняти до уваги як законну підставу для відмови відповідачем ОСОБА_1 у приватизації зазначеної квартири з тих підстав, що вона є службовим жилим приміщенням АТ «Київгаз», а місцева державна адміністрація як місцевий органом виконавчої влади в межах своїх повноважень не може втручатися у господарську діяльність підприємства.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

За правилами статті 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» .

Відповідно до вимог статті 1 зазначеного вище Закону, приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ч астини 4 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз (ч.5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Відповідно до частини 3 статті 8 зазначеного Закону, передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

У частині 10 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №201/6092/17.

Частинами 3,5 статті 9 ЖК України визначено, що: громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом; житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій

Відповідно до п. 1 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 (далі - Положення) передачі у власність громадян підлягають квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, жилі приміщення у гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно п. 4 Положення передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника.

Пунктом 23 Положення визначено, що орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності.

Ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла.

Пунктом 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Прокопович проти Росії» ЄСПЛ визначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (рішення ЄСПЛ у справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, п.63).

Таким чином, встановлені судом обставини, що квартира з приводу якої заявлено спір не є службовим житлом, позивачка та її родина безперешкодно з 2012 року постійно проживають у квартирі, утримують її, є достатньою правовою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним таким особам у розумінні статті 8 Конвенції.

Аналіз вищевикладених норм права свідчить про те, що встановлене законом право громадянина на житло, у тому числі і на приватизацію житла гарантується державою і підлягає захисту у разі його порушення у спосіб визнання права на приватизацію.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12 травня 2021 року у справі №750/2176/17.

Судом також встановлено, що на час звернення позивачки ОСОБА_1 до УЖКГ Голосіївської РДА з заявою про передачу їй та членам її родини у власність квартиру АДРЕСА_1 , а також на час вирішення спору судом у квартирі зареєстровані та проживають: наймач квартири позивачка ОСОБА_1 , її дочка ОСОБА_2 та онук ОСОБА_4 , котрі також є позивачами у справі, заявили про порушене їх право на приватизацію житлового приміщення, що перебуває у їх користуванні (а.с.25).

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12-13, 76-82, 141, 169, 259, 263 - 265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 до Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, акціонерного товариства «Київгаз» , треті особи, котрі не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності незаконною, визнання права на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати за: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) ; ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) право на приватизацію житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк