Справа № 530/1372/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

17.09.2025 року м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В., за участю секретаря Стрілець Л.Г. розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно отриманих коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позовна заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію як особа з інвалідністю внаслідок війни 2 групи на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Починаючи з 01.03.2024 року розмір пенсії ОСОБА_1 становить 31452,61 грн. Разом з тим, по пенсійній справі ОСОБА_1 була облікована переплата пенсії за період з 01.10.2022 по 31.03.2023 в розмірі 12000 грн, яка виникла внаслідок помилкового встановлення до пенсії щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 року № 713 після виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 у справі № 440/7241/21, від 09.05.2022 року № 440/872/22, від 18.08.2022 року № 440/6019/22. На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 у справі № 440/7241/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення про перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області № 33/37-4/1506 від 14.05.2021 року у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення. На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 у справі № 440/872/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області пенсію ОСОБА_1 було перераховано з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром із урахуванням виплачених сум. На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2022 у справі № 440/6019/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області було прийнято рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з 01.03.2022 та із урахуванням виплачених сум. Незважаючи на те, що пенсія після перерахунку за оновленою довідкою про грошове забезпечення збільшилась більше ніж на 2000 грн її розмір з 01.03.2022 помилково було перераховано без обмеження максимального розміру з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 № 713. Після приведення розміру пенсії у відповідність до чинного законодавства за період з 01.10.2022 року по 31.03.2023 року по пенсійній справі виникла переплата пенсії в сумі 12000 грн. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від31.03.2023 №1600-0203-8/23516 ОСОБА_1 було повідомлено про можливість повернення переплати пенсії в добровільному порядку. Проте кошти від ОСОБА_1 на рахунок Головного управління не надходили. Таким чином, Головним управлінням вжито всі можливі заходи досудового врегулювання. У зв`язку з чим Головне управління звернулося до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача надмірно отримані кошти в розмірі 12000 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 12.08.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У судове засідання представник позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не з`явився , надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності ( а.с.42), відповідач ОСОБА_1 з`являвся в судове засідання 11.04.2025 року , позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні за безпідставністю.

В судове засідання 17.09.2025 року відповідач не з`явився, повідомлений належним чином ( а.с. 80-81).

Суд, заслухавши пояснення , дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримував пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Згідно ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

В матеріалах справи міститься копія перерахунку пенсії за пенсійною справою № пенсіонер ОСОБА_1 , за період з 01 травня 2019 по 30.05.2019 року, сума виплати становить 8881,68 грн, пенсія інвалід війни 2 групи ( а.с. 10).

Відповідно до копії довідки про перерахунок пенсії, пенсійна справа №, пенсія по інвалідності ОСОБА_1 , перераховано з 01.12.2019 року на підставі рішення суду № 440/7241/21, підсумок пенсії становить 16380,00 грн (а.с.13).

Відповідно до копії розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за дорученням № Д /16, пенсіонер ОСОБА_1 , за період з грудня 2019 по жовтень 2021 року, сума виплати становить 181634,77 грн, підстава для здійснення розрахунку рішення суду № 440/7241/21 (а.с.18).

Відповідно до копії довідки про перерахунок пенсії за пенсійною справою №, пенсія по інвалідності ОСОБА_1 , перераховано з 01.12.2019 року на підставі рішення суду № 440/872/22, підсумок пенсії становить 24446,78 грн (а.с.14).

Відповідно до копії розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за дорученням № Д /18, пенсіонер ОСОБА_1 , за період з грудня 2019 по червень 2022 року, сума виплати становить 205680,18 грн, підстава для здійснення розрахунку рішення суду № 440/872/22 (а.с.19).

Відповідно до копії довідки про перерахунок пенсії, пенсійна справа №, пенсія по інвалідності ОСОБА_1 , перераховано з 01.03.2022 року на підставі рішення суду № 440/6019/22, підсумок пенсії становить 27889,00 грн (а.с.16).

Відповідно до копії розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за дорученням № Д /19, пенсіонер ОСОБА_1 , за період з березня 2022 по вересень 2022 року, сума виплати становить 38095,54 грн, підстава для здійснення розрахунку рішення суду № 440/6019/22 (а.с.20).

Відповідно до копії довідки про перерахунок пенсії, пенсійна справа №, пенсія по інвалідності ОСОБА_1 , перераховано з 01.03.2023 року на підставі рішення суду № 440/6019/22, підсумок пенсії становить 29889,00 грн (а.с.15).

Відповідно до копії розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за дорученням № Д /20, пенсіонер ОСОБА_1 , за період з березня 2022 по вересень 2022 року, сума виплати становить 24095,54 грн, підстава для здійснення розрахунку рішення суду № 440/6019/22 (а.с.21).

Відповідно до копії довідки про перерахунок пенсії, пенсійна справа №, пенсія по інвалідності ОСОБА_1 , перераховано з 01.03.2024 року на підставі ДБУ 2024 року + індексація з 03.24, підсумок пенсії становить 31452,61 грн (а.с.17).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 31.03.2023 №1600-0203-8/23516 ОСОБА_1 було повідомлено про утворення переплати пенсії, а саме з 01.10.2022 року по 31.03.2023 року в розмірі 12000,00 грн та про можливість повернення переплати пенсії в добровільному порядку (а.с.23).

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

У постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі за №753/15556/15-ц зроблено висновок: «Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна.

Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Разом з тим уст. 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.»

Відповідно до ч. 1ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відтак, повернення надмірно сплачених сум пенсій відбувається лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера внаслідок його зловживань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14,до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, відповідно до якої не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто, поверненню підлягають кошти, якщо їх виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату або ж у разі недобросовісності з боку набувача.

За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13, від 02.07.2014 року у справі №6-91цс14, від 25.10.2018 року у справі №495/196/17 (провадження №61-25598св18), від 17.07.2019 року у справі №489/210/17 (провадження №61-27560св18), яка з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватись судом.

Згідно з ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Отже, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.

Зазначене узгоджується з правовими позиціями викладеними у постановах Верховного Суду від 31.01.2019 (справа №554/6495/17-ц), від 31.10.2019 (справа №607/657/17) та від 20.03.2019 (справа №345/1493/17-ц).

Такі ж висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії».

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив переплату пенсії за період з 01.10.2022 по 31.03.2023 в розмірі 12000 грн, яка внаслідок помилкової виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром після виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 у справі №440/7241/21, від 09.05.2022 року № 440/872/22,від 18.08.2022 року № 440/6019/22.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, провадження № 14-445цс18, дійшла висновку, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення виплати.

Підстави та механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за приписом якої суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що зобов`язання з повернення надміру виплачених пенсій виникають лише при наявності однієї з трьох умов, а саме: рахункової помилки з боку платника пенсії, недобросовісності з боку набувача, подання страхувальником недостовірних даних.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи, що виплата відповідачу пенсії була проведена органом Пенсійного фонду України добровільно, при цьому фактів недобросовісності з боку відповідача недостовірних даних судом не встановлено, а тому передбачені законом підстави для повернення безпідставно виплаченої пенсії відсутні.

За нормами ч.1, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку Управління, чи надання відповідачем завідомо неправдивих даних, які стали підставою для перерахування пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні пенсії, позивачем надано не було.

Крім того, позивач у цій справі не надав жодного доказу безпідставності виплати відповідачу пенсії за період з 01.10.2022 по 31.03.2023 в розмірі 12000 грн, а власні дії позивача визнані протиправними в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно отриманих коштів не підлягає задоволенню.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню відповідачем не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статями 5,7,12,13,76,77,80,81,89,259,263-265,279 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення з ОСОБА_1 надмірно отриманих коштів в сумі 12000 грн- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області О.В. Ситник