Провадження номер 2/741/572/25
Єдиний унікальний номер 741/1066/25
РІШЕННЯ

іменем України

19 вересня 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Кузьменка І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

УСТАНОВИВ:

16 червня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позивач мотивувала свої позовні вимоги тим, що з 16 липня 2005 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2011 року, яке набрало законної сили 01 листопада 2011 року, шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який наразі є повнолітнім та продовжує навчання у відокремленому підрозділі Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ніжинський агротехнічний інститут». Його підготовка здійснюється за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «Агроінженерія» за спеціальністю 208 Агроінженерія для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра. На даний час ОСОБА_3 не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює, неодружений. Він несе витрати на проїзд до навчального закладу, на проживання, одяг, харчування, канцелярські вироби. Навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та отримувати дохід, він не має джерела власних доходів, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Відповідач, який є працездатною особою, працевлаштований, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. А тому позивач просить судовим рішенням стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти на час навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи стягнення із дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2028 року.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2025 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті на 08 серпня 2025 року.

Ухвалою суду від 08 серпня 2025 року відкладено розгляд справи до 19 вересня 2025 року для здійснення повторного виклику відповідача в судове засідання.

У судове засідання позивач не з`явилася, до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак 19 вересня 2025 року подав до суду заяву, у якій указав, що він визнає позовні вимоги в повному обсязі, наслідки визнання позову йому відомі, просить розглянути справу за його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву, у якій указав, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог, викладених у позові ОСОБА_1 , цивільну справу просив розглянути без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, а, отже, суд розглядає справу за відсутності позивача та відповідача.

Суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та постановити рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом установлено, що позивач та відповідач з 16 липня 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2011 року, яке набрало законної сили 01 листопада 2011 року (а. с. 6). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 7).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199-201 СК України). Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг 18 років (а. с. 7).

Згідно з довідкою відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ніжинський агротехнічний інститут» № 05-29/274 від 18 вересня 2024 року ОСОБА_3 у 2024 році вступив до даного навчального закладу і навчається на першому курсі за денною формою навчання за спеціальністю «Агроінженерія» ОС Бакалавр. Строк закінчення закладу освіти 30 червня 2028 року (а. с. 11).

Згідно з довідкою відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ніжинський агротехнічний інститут» № 02-13/359 від 14 жовтня 2024 року ОСОБА_3 дійсно навчається в ВП НУБіП України «Ніжинський агротехнічний інститут» за денною формою здобуття освіти за спеціальністю 208 Агроінженерія. Освітній рівень: бакалавр. Форма фінансування: державне замовлення. Термін навчання: 01.09.2024-30.06.2028 (а. с. 11).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (а. с. 10).

Відповідач ОСОБА_2 відповідно до відповіді Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 843/03-04 від 27 червня 2025 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 21).

Отже, ОСОБА_1 є належним позивачем у цій справі.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, позивач посилається на те, що повнолітній син продовжує навчання у вищому навчальному закладі за денною формою навчання, повністю перебуває на її утриманні, відповідач добровільно допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не надає. ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням за денною формою не має можливості працевлаштуватися та не має джерела власних доходів.

Ураховуючи вищевикладені обставини, вивчивши докази, подані для їх підтвердження, суд робить висновок про те, що повнолітній ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги зі сторони батька відповідача ОСОБА_2 .

Як роз`яснено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Окрім цього, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, позивач посилається на те, що повнолітній син перебуває повністю на її утриманні. Позивач указує, що син у зв`язку з навчанням несе витрати на проїзд до навчального закладу, одяг, харчування, канцелярські вироби. Ураховуючи це, позивач просить стягнути з відповідача аліменти, визначивши їх розмір у частці від заробітку (доходу) відповідача. Разом з тим, позивачем будь-яких доказів на підтвердження свого матеріального стану суду не надано.

Відповідно до ст. 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Судом установлено, що ОСОБА_2 , який є повнолітнім і продовжує навчання, перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 , оскільки у зв`язку з навчанням за денною формою навчання не має можливості працевлаштуватися та отримувати самостійний дохід. Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідач є працездатним, офіційно працевлаштований, працює в Мринському ВУПЗГ АТ «Укртрансгаз», де займає посаду слюсаря-ремонтника. За період із 01 січня 2024 року по 28 лютого 2025 року загальна сума його доходу становить 440933,37 грн, до виплати 288352,55 грн, що підтверджується довідкою про доходи, виданою Мринським ВУПЗГ АТ «Укртрансгаз» № 59 від 07 березня 2025 року. Крім того, відповідач визнав позов у повному обсязі, не вказавши обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів у розмірі, про який просить позивач.

Отже, судом встановлені обставини, що дають підстави для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Стягнення аліментів за цим судовим рішенням можливе до настання однієї з умов: досягнення 23 років або закінчення навчання.

Зважаючи на те, що згідно з довідкою про навчання повнолітній ОСОБА_3 закінчує навчання 30 червня 2028 року, тобто ще до досягнення ним 23 років, аліменти за цим судовим рішенням можуть бути стягнуті тільки до 30 червня 2028 року.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує матеріальний стан повнолітньої дитини, потреби повнолітньої дитини, пов`язані з навчанням. Ураховуючи встановлені судом обставини справи, а також те, що відповідачем визнано позов, суд уважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів та стягнути з відповідача аліменти на користь повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 16 червня 2025 року, та до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2028 року.

Суд уважає, що саме такий розмір аліментів, спрямований на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідає вимогам розумності та витратам, пов`язаним із навчанням.

Частина 6 ст. 141 ЦПК України передбачає, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З урахуванням ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись п. п. 15, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 182, 191, 198, 199, 200 СК України, ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 206, 258, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 16 червня 2025 року, та до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2028 року.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 19 вересня 2025 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА