Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2608/25
Провадження № 2/332/1922/25
18 вересня 2025 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Яцуна О.С.,
при секретарі судового засідання: Дубачовій А.А.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що 08.04.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 00-9711681, згідно якого Товариством відповідачеві надано грошові кошти (кредит) в сумі 15 000,00 грн терміном на 360 календарних днів, до 03.04.2025 з оплатою процентів, що встановлені в Договорі кредитної лінії та додатках до нього.
ТОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти, а відповідач, в свою чергу, належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, у зв`язку з чим станом на момент звернення до суду, 22.05.2025, утворилась заборгованість на загальну суму 48 363,00 грн, що складається з наступного: 16 500,00 грн заборгованість по кредиту; 31 863,00 грн несплачені відсотки.
21.10.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачеві відступлено право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.
Позивач, посилаючись на ст. ст. 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та умови кредитного договору, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 48 363,00 грн, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити, не заперечують щодо заочного розгляду справи.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак в судове засідання повторно не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08.04.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 00-9711681, згідно якого Товариством відповідачеві надано грошові кошти (кредит) в сумі 15 000,00 грн терміном на 360 календарних днів, до 03.04.2025 з оплатою процентів в розмірі 2,47% (стандартна процентна ставка), що встановлені в Договорі кредитної лінії та додатках до нього (а.с. 21-зворотний бік 26).
Договір укладений у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора. Відповідач був ідентифікований ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, згідно довідки (а.с. 33 зворотний бік).
Разом з цим, відповідачем підписаний паспорт споживчого кредиту, в якому також узгоджені умови кредитування (а.с. 32-33).
ТОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти, що підтверджується інформаційної довідкою з реєстром транзакцій, а також інформацією з АТ КБ «ПриватБанк», що надійшла на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 04.06.2025 (а.с. 34-35, 76-77).
У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на момент звернення до суду, 22.05.2025, утворилась заборгованість на загальну суму 48 363,00 грн, що складається з наступного: 16 500,00 грн заборгованість по кредиту; 31 863,00 грн несплачені відсотки (а.с. 42-зворотний бік 43).
21.10.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачеві відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9711681 від 08.04.2024 (а.с. 44-46, 52-зворотний бік 53).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію» (надалі Закон), електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
У відповідності до ч. 12 ст. 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону).
Наведене знаходить своє підтвердження у постанові Верховного Суду по справі № 524/5556/19 від 12.01.2021.
Під час розгляду справи встановлено та підтверджується наданими позивачем доказами, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку товариству не повернуті, що свідчить про порушення його прав, тому суд дійшов висновків про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеної заборгованості в загальному розмірі 48 363,00 грн.
Щодо правничої допомоги, то суд зазначає наступне.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Частиною 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат надані наступні докази: копія договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, укладений між ТОВ «ФК «Ейс» та АБ «Тараненко та партнери»; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатом Тараненком А.І.; копія акта прийому-передачі послуг від 07.04.2025 на суму 7 000,00 грн.; копія додаткової угоди № 12 до Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025; копія довіреності від 04.12.2024.
Відповідач не подав жодних заперечень з приводу неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу, а суд, в свою чергу, не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу.
Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позов задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за Кредитним договором № 00-9711681 від 08.04.2024 в розмірі 48 363,00 грн, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повний текст рішення складений 23.09.2025.
Суддя О.С. Яцун