ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/109/24Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 22-ц/817/751/25 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

за участі секретаря Дідух М.Є.

та Ганжара Т.В. і його представника адвоката Мартищук Л.П., представника особи стосовно якої розглядається питання Репеха Б.Г., заінтересована особа ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 951/109/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Мартищук Людмила Петрівна, на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2025 року, ухваленого суддею Гриновець О.Б., повний текст якого складено 03 червня 2025 року, у справі за заявою ОСОБА_2 , особа щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Козлівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

у лютому 2024 року ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася в суд із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, у якій зазначено особу щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Козлівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 11.10.2021 ОСОБА_1 визнано недієздатним строком на 2 роки й призначено йому опікуна ОСОБА_2 .

Брат заявника ОСОБА_1 надалі страждає на важкий психічний розлад, потребує постійного стороннього догляду й не може самостійно забезпечити своє існування.

Брати зареєстровані та проживають спільно за однією адресою й ОСОБА_2 здійснює догляд за хворим братом.

Так як ОСОБА_1 не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними та потребує стороннього догляду, а заявник має можливість і бажання доглядати за ним, просить суд заяву задовольнити.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2025 року задоволено частково заяву ОСОБА_2 , особа щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Козлівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним.

Встановлено над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опіку.

Відмовлено у задоволенні іншої частини заяви.

Тимчасово покладено обов`язки опікуна над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на орган опіки та піклування Козлівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області.

Строк дії рішення визначити тривалістю 2 (два) роки з моменту набрання ним законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу опіки та піклування та органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Роз`яснено учасникам, що дане рішення суду не є безтерміновим, його дія обмежена у часі. Строк дії даного судового рішення може бути продовжено судом за відповідним клопотанням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного даним судовим рішенням.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвоката Мартищук Л.П. просить скасувати рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2025 року та ухвалити нове, яким задовольнити заяву про встановлення опіки та призначення опікуна.

В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначила, що ОСОБА_5 зголосився опікуватися над братом не під час дії воєнного стану, а фактично він доглядає за ним з моменту настання трагічного випадку, тобто з 2020 року і за рішенням Бережанського районного суду від 11.10.2021 саме ОСОБА_2 був призначений опікуном над недієздатним ОСОБА_1 . Також йому на даний час 23 роки, тому він не є призовного віку.

ОСОБА_6 , який має мінімальну свідомість інших людей боїться, звик до ОСОБА_7 , впізнає його, відразу при ньому заспокоюється, що є надзвичайно важливо для людей такого стану. Майже однолітки, брати були дуже близькі до трагічного випадку. І лише ця обставина може бути безумовною підставою для встановлення ОСОБА_7 опікуном над братом.

Мама недієздатного ОСОБА_8 - ОСОБА_3 працює прибиральницею в школі. Вона не може справитися із сином, оскільки ОСОБА_8 треба піднімати, переносити в крісло, на візку вивозити на прогулянки, купати, перевертати в ліжку та ін., тобто для цього потрібна чоловіча сила. У вільний від роботи час займається городництвом, чим забезпечує сім`ю продуктами харчування.

Батько недієздатного ОСОБА_8 - ОСОБА_1 працює в ДСНС, має непогану зарплату, при можливості допомагає Тарасу, але сім`я в основному розраховує на його зарплату. Через критичний брак коштів у вільний від роботи час, оскільки працює позмінно, займається тимчасовими підробітками.

Вважають, що суд першої інстанції проявив надмірний формалізм, що виявився у визнанні висновку органу опіки та піклування необґрунтованим, оскільки закон не вимагає іншого обґрунтування для осіб непризовного віку і в даному випадку, слід враховувати якнайкращі інтереси недієздатної особи та сім`ї на долю якої випав такий складний тягар. Окрім того, судом допущено порушення процесуального права, оскільки не вмотивовано критичність оцінювання доказів та пояснень сторін.

Відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Мартищук Л.П. до суду апеляційної інстанції не поступав.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2025 року в частині визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним учасниками справи не оскаржене, а тому колегія суддів не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції у відповідній частині.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідним братом заявника, що підтверджується копіями свідоцтв про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 11.06.2002 й ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 02.04.2001, де в графі про батьків ОСОБА_1 зазначений як батько, ОСОБА_3 - як мати.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю першої групи підгрупи А, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 27.07.2023 (т. 1 а. с. 7).

Згідно з довідки про склад сім`ї, або зареєстрованих у житловому будинку/ приміщенні осіб Центру надання адміністративних послуг Козлівської селищної ради Тернопільської області № 581 від 04.11.2024 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та разом з ним зареєстровані: брат ОСОБА_2 , батьки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (т. 1 а. с. 169).

Як видно з характеристики Козлівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 01-468/3.09 від 16.05.2025 ОСОБА_2 неодружений, тимчасово не працює, за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, алкогольними напоями не зловживає, до адміністративної відповідальності не притягувався (т. 1 а. с. 177).

Згідно з висновку судово-психіатричного експерта № 241 від 20 березня 2025 року Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 страждає на психічні розлади внаслідок дисфункції головного мозку з вираженим психоорганічним синдромом, що досягає рівня вираженого недоумства. Дане захворювання є хронічним стійким психічним розладом. ОСОБА_1 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т. 1 а.с. 157 - 158).

Рішенням виконавчого комітету Козлівської селищної ради від 14.11.2023 № 96 затверджено висновок органу опіки та піклування Козлівської селищної ради про доцільність встановлення опіки над ОСОБА_1 та призначення йому опікуна ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 172-173, 178).

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 , визнав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним та тимчасово поклав обов`язки опікуна над ОСОБА_1 на орган опіки та піклування Козівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів в повному обсязі погодитися не може, з огляду на таке.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно зі ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).

Відповідно до статті 41 Цивільного кодексу України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (ч. 1 ст. 300 ЦПК України).

Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій - п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Так, відповідно до пп. 2.1 Правил опіки і піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року (далі Правила опіки і піклування) опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Згідно з підпунктами 3.2, 3.3 Правил опіки та піклування опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.

Отже, можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Тому, за наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний лише перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю першої групи підгрупи А, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 27.07.2023.

Форма інвалідності ОСОБА_9 є надзвичайно важка, оскільки він прикутий до ліжка із свідомістю новонародженої дитини, що потребує за ним цілодобового нагляду, який виражається у забезпеченні фізичних потреб, постійному лікуванню та стійкому психологічному контакті.

Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 11.11.2021 року (справа № 951/274/21), ОСОБА_2 було визнано опікуном над його недієздатним братом ОСОБА_1 і з того часу ОСОБА_10 здійснює за братом постійний догляд.

Рішенням виконавчого комітету Козлівської селищної ради від 14.11.2023 № 96 на підставі поданих документів, визначених підпунктами 3.2, 3.3 Правил опіки та піклування, затверджено висновок органу опіки та піклування Козлівської селищної ради про доцільність встановлення опіки над ОСОБА_1 та призначення йому опікуна ОСОБА_2 .

Також слід взяти до уваги те, що з моменту визнання ОСОБА_1 недієздатним, тобто з 11 жовтня 2021 року, саме ОСОБА_2 здійснює опіку над недієздатним понад чотири роки.

Враховуючи наведені обставини справи, особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції в частині відмови в призначенні опікуном ОСОБА_2 над недієздатним ОСОБА_1 .

Разом з тим як пояснили в судовому засіданні мати недієздатного ОСОБА_3 та батько ОСОБА_1 , що не заперечують щодо здійснення ОСОБА_2 функцій опікуна над ОСОБА_1 , оскільки батько працює в ДСНС, графік роботи подобовий, що не дає йому можливості здійснювати догляд за хворим сином, а мати, яка також працює та не має фізичної сили здійснювати догляд за сином, який потребує цього.

У постанові від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 (провадження № 61-16711 св24) Верховний Суд зазначив, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність цього, уникаючи можливих зловживань, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном.

Заявник ОСОБА_2 є військовозобов`язаним, однак на даний час йому лише 23 роки, тобто не мобілізаційного віку.

Законодавством України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення військовозобов`язаних опікуном над недієздатною фізичною особою.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заяви ОСОБА_2 про призначення його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За положеннями ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2025 року в оскаржуваній частині слід скасувати, та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_2 в частині вимог встановлення опіки та призначення його опікуном над ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Мартищук Людмила Петрівна, задовольнити.

Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2025 року в частині відмови в призначені опікуна над недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та тимчасово покладення обов`язків на орган опіки та піклування Козлівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області скасувати і ухвалити у цій частині нове рішення, яким призначити опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його рідного брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 15 вересня 2025 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

М.В. Хома