ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2025 року м. Кропивницький

справа № 398/2960/24

провадження № 22-ц/4809/409/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С. І., Чельник О. І.,

за участю секретаря судового засідання Гончар О. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Голосеніна Т. В.) від 15.11.2024 та додаткове рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Голосеніна Т. В.) від 18.12.2024,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

10.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в якому просив стягнути пеню за порушення строків виконання платіжних операцій у розмірі 3324,56 Євро, що за курсом НБУ станом на 07.06.2024 складає 145040,57 грн.

Вимога позивача обґрунтована тим, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.10.2023 у справі № 398/1756/22, яке набрало законної сили 30.01.2024, встановлено такі обставини:

-01.10.2021 між ОСОБА_1 та ПАТ АБ «Укргазбанк» було укладено договір №2021/1_С/327-003040 на підставі якого позивачу відкрито валютний рахунок у відділенні № 327/16 Полтавської ОД АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_1 ;

-04.10.2021 з рахунку LOVEZA TRADE INC списано 59071,68 долара США, проведено обмін на 50000,00 Євро та направлено на рахунок позивача № НОМЕР_1 ;

-11.10.2021 з рахунку LOVEZA TRADE INC списано 58868,94 долара США, проведено обмін на 50000,00 Євро та направлено на рахунок позивача № НОМЕР_1 ;

-18.10.2021 з рахунку LOVEZA TRADE INC списано 49967,17 долара США, проведено обмін на 42160,00 Євро та направлено на рахунок позивача № НОМЕР_1 ;

-04.11.2021 з рахунку LOVEZA TRADE INC списано 4812,76 долара США, проведено обмін на 4053,22 Євро та направлено на рахунок позивача № НОМЕР_1 ;

-надходження грошових коштів в сумі 50000,00 Євро з датою валютування 04.10.2021 під реф. ASW01559/041021 від LOVEZA TRADE INC. було повернуто Банком 04.11.2021, сума повернення 49970,00 Євро під реф. RRZB21 (утримана комісія 30,00 Євро), сума була списана з кореспондентського рахунку Банку з датою валютування 05.11.2021 року згідно з випискою банка - кореспондента RAIFFEISEN BANK INTERNATIONAL AG.;

-надходження коштів в сумі 50000,00 Євро з датою валютування 11.10.2021 під реф. ASW38449/111021 від LOVEZA TRADE INC. було повернуто Банком 04.11.2021, сума повернення 49970,00 Євро під реф. RRZB21 (утримана комісія 30,00Євро), сума була списана з кореспондентського рахунку Банку з датою валютування 05.11.2021 згідно з випискою банка-кореспондента RAIFFEISEN BANK INTERNATIONAL AG.;

-надходження коштів в сумі EUR 42160,00 з датою валютування 18.10.2021 під Документ сформований в системі «Електронний суд» 07.06.2024 3 реф. ASW69221/181021 від LOVEZA TRADE INC. було повернуто Банком 04.11.2021, сума повернення 42130,00 Євро під реф. RRZB21 (утримана комісія 30,00 Євро), сума була списана з кореспондентського рахунку Банку з датою валютування 08.11.2021 згідно з випискою банка-кореспондента RAIFFEISEN BANK INTERNATIONAL AG.;

-надходження коштів в сумі 4030,22 Євро з датою валютування 04.11.2021 під реф. 03МТ43 від LOVEZA TRADE INC. було повернуто Банком 05.11.2021, сума повернення 4005,22 Євро під реф.RDB21 (утримана комісія 25,00 Євро), сума була списана з кореспондентського рахунку Банку з датою валютування 05.11.2021 згідно з випискою банка-кореспондента DEUTSCFIE BANK AG.».;

-суд констатував, що ПАТ АБ «Укргазбанк» фактично відмовився в односторонньому порядку від виконання зобов`язань за договором від 01.10.2021 № 2021/1_С/327-003040, чим допустив порушення прав споживача банківських послуг ОСОБА_1 .

Отже, в порушення норм ч. 2 ст. 1068 ЦК України, ч. 1 ст. 49 Закону України «Про платіжні послуги», положення п. 1.4.1.11 Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» відповідач у встановлений строк не зарахував грошові кошти, які надішли на рахунок позивача, тобто у день їх надходження.

У зв`язку із вказаним порушенням з боку Банку та на підставі ч. 6 ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги» відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 10 відсотків суми платіжної операції.

Враховуючи суму грошових коштів, які не були своєчасно зараховані на рахунок позивача з вини відповідача, періодів порушення (50000,00 Євро з 05.10.2021 по 03.11.2021; 50000,00 Євро з 12.10.2021 по 03.11.2021; 42160,00 Євро з 19.10.2021 по 03.11.2021), процентну ставку пені 0,1% за кожен день прострочення, сумарний розмір неустойки становить 3324,56 Євро, які він просить суд стягнути на свою користь з відповідача.

2.Короткий зміст рішення суду

2.1.Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області рішенням від 15.11.2024 позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про стягнення пені за порушення строків виконання платіжних операцій задовольнив, стягнув з Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 пеню за порушення строків виконання платіжних операцій у розмірі 3 324,56 Євро, що станом на 07.06.2024 за курсом Національного банку України становить 145 040,57 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач допустив порушення норм ч. 2 ст. 1068 ЦК України, ч. 1 ст. 49 Закону України «Про платіжні послуги» в частині строку зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача (позивача), а тому, відповідно до ч. 1, ч. 6 вказаного Закону зобов`язаний сплати пеню. Крім того, відхиляючи заяву відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності. суд вказав, що відповідно до п. 12 та п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України строк звернення до суду позивач не попустив.

2.2.Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області додатковим рішенням від 15.11.2024 стягнув з Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25500,00 грн.

Суд вказав, що позивач має право на компенсацію його судових витрат, але доведеними є витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25500,00 грн, а не 30000,00 грн, як вказав позивач. З огляду на це суд задовольнив заяву позивача про компенсацію цих судових витрат частково.

3.Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

3.1.Відповідач у справі, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», звернувся до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.11.2024 й просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апелянт вказав, що рішення суду він оскаржує у зв`язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також через неправильне застосування судом норм матеріального права.

Зокрема, вказує, що суд не врахував тієї обставини, що позивач звернувся до суду з пропуском строку, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦПК України та не застосував наслідків спливу позовної давності.

Крім того, суд не застосував норму ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Загалом порушення строків зарахування платежів, які надійшли для позивача, відбулося не вини Банку так, як він виконував свої обов`язки з питань фінансового моніторингу та валютного нагляду, покладені на нього законами України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», «Про валюту і валютні операції».

3.2.Відповідач у справі також оскаржив до Кропивницького апеляційного суду додаткове рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.12.2024, просить скасувати його й ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу в компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що вимога ж позивача щодо компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу є завищеною, а тому присудження йому компенсація таких витрат не є пропорційною складності справи та виконаній адвокатом роботі (наданим послугам).

4.Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

Представник позивача у справі ОСОБА_1 адвокат Смірнов Андрій Андрійович надіслав до Кропивницького апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу в якому виклав заперечення проти вимог відповідач. Вказав, що суд у своєму рішенні обґрунтовано відхилив заяву відповідача про застосування позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду за захистом свого права в межах встановленого законом строку. Крім того, вказано про безпідставність доводів апелянта про нібито наявність підстав для застосування норми ч. 3 ст. 551 ЦК України так, як доказів перевищення стягнутої з Банка пені над розміром завданих позивачу збитків до суду не надано.

У відзиві також йдеться про те, що у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції позивач очікує витрати на професійну правничу допомогу в сумі 28000,00 грн, які він має сплатити адвокату продовж 30 днів після ухвалення судом апеляційної інстанції постанови, а тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача (апелянта) компенсацію цих судових витрат.

5.Короткий зміст позицій учасників справи у судовому 27.03.2025

Представник апелянта, Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», Астаф`єва Іванна Віталіївна підтримала апеляційні скарги, які подав відповідач, надала усні пояснення стосовно викладених у скаргах доводів. Вона також висловила усні заперечення щодо вимоги позивача про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Позивач у справі ОСОБА_1 повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, але особисто у судове засідання не з`явився.

Представник ОСОБА_1 адвокат Смірнов Андрій Андрійович вимог апеляційних скарг не визнав, надав пояснення стосовно доводів апелянта та висловився на підтримку висновків суду першої інстанції.

6.Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційних скаргза наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не повною мірою відповідають зазначеним нормам закону, а томувимоги апеляційних скарг підлягають задоволенню частково.

7.Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини:

Згідно з рішенням ОСОБА_1 від 12.05.2020, як єдиного учасника LOVEZA TRADE INC, було вирішено припинити діяльність компанії шляхом ліквідації та здійснити виплату залишків коштів в Bendura Bank AG на рахунок ОСОБА_1 як дохід від ліквідації.

Розпорядженням Губи І. М. від 30.11.2020 № 30-11/1 вирішено здійснити виплату грошових коштів, які перебували на рахунках LOVEZA TRADE INC, відкритих у Bendura Bank AG, як прибуток від ліквідації компанії на рахунок позивача, відкритий в українському банку, наступним чином: перший транш - на суму 10000,00 доларів США; другий транш - на суму 50000,00 доларів США; третій транш на суму 50000,00 доларів США; четвертий транш - увесь залишок грошових коштів, які знаходились на рахунку компанії, після чого закрити розрахунковий рахунок;перерахування траншів здійснити з періодичністю у 5 календарних днів;завершити перерахування коштів до 30.01.2021.

01.10.2021 між ОСОБА_1 та ПАТ АБ «Укргазбанк» уклали договір № 2021/1_С/327-003040, на підставі якого Банк відкрив позивачу, як фізичній особі, валютний рахунок № НОМЕР_1 у відділенні № 327/16 Полтавської ОД АБ «УКРГАЗБАНК».

Згідно з рішенням єдиного учасника і засновника компанії LOVEZA TRADE INC від 04.08.2021 № 04/08 (зі змінами внесеними рішенням від 01.10.2021 № 01/10) Губа І. М. вирішив: закрити рахунок LOVEZA TRADE INC в Bendura Bank AG; здійснити перерахування грошових коштів, що знаходились на рахунку LOVEZA TRADE INC в Bendura Bank AG (за вирахуванням банківських комісій за обслуговування і закриття рахунку згідно умов співпраці з банком) як дохід від ліквідації компанії, на поточний рахунок фізичної особи, відкритий на громадянина України ОСОБА_1 в українському банку ПАТ АБ «Укргазбанк» в євро на наступні реквізити: Одержувач: ОСОБА_1 (HUBAIGORMYKOLAIOVYCH), номер поточного рахунку одержувача: IBAN НОМЕР_1 , Банк одержувача: JSB «Ukrgasbank», Ukraine; SWIFT: UGASUAUK, Рахунок банку-одержувача в банку-кореспонденті: 00; Банк-кореспондент: Deutsche Bank AG, Germany; SWIFT: DEUTDEFF; Призначення платежу «Payment according to the decision of the founder of the company dated August 4, 2021 No. 04/08 on account № 1546.400101.978. Beneficiary: HUBAIGORMYKOLAIOVYCH»;перерахування всіх грошових коштів здійснити трьома траншами згідно наступного графіка платежів: перший транш невідкладно на суму 50000,00 євро, другий транш - через п`ять банківських днів після проведення першого траншу на суму 50000,00 євро, третій транш - через п`ять банківських днів після проведення другого траншу на всю суму залишку всіх грошових коштів на розрахунковому рахунку компанії LOVEZA TRADE INC».

04.10.2021 з рахунку LOVEZA TRADE INC списано 59 71,68 доларів США, проведено обмін на 50000,00 євро та направлено на рахунок позивача № НОМЕР_1 .

11.10.2021 з рахунку LOVEZA TRADE INC списано 58 868,94 доларів США, проведено обмін на 50000,00 євро та направлено на рахунок позивача № НОМЕР_1 .

18.10.2021 з рахунку LOVEZA TRADE INC списано 49 967,17 доларів США, проведено обмін на 42160,00 євро та направлено на рахунок позивача № НОМЕР_1 .

04.11.2021 з рахунку LOVEZA TRADE INC списано 4 812,76 доларів США, проведено обмін на 4053,22 євро та направлено на рахунок позивача № НОМЕР_1 .

04.11.2021 рахунок Bendura Bank AG компанії LOVEZA TRADE INC було закрито, а 08.11.2021 компанія LOVEZA TRADE INC була ліквідована.

05.11.2021 ОСОБА_1 (позивач) отримав електронного листа, в якому повідомлялося, що за результатами спільного аналізу вищезазначеної валютної операції з департаментом комплаєнс та, керуючись вимогами законодавства України з питань фінансового моніторингу та валютного нагляду, банк вважає за доцільне відмовити позивачу у здійсненні валютної операції із зарахування коштів в іноземній валюті на картковий рахунок позивача в сумі 4030,22 євро, які надійшли від юридичної-особи нерезидента LOVEZA TRADE INC (Республіка Панама) у виді дивідендів за 2011-2014 роки згідно рішення від 04.08.2021 року, оскільки операція має ознаки здійснення підозрілої діяльності, характер та наслідки якої можуть нести реальну або потенційну небезпеку використання ПАТ АБ «Укргазбанк» з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаній злочинним шляхом, тощо. Також повідомлено про неможливість зарахування на картковий рахунок клієнта коштів та необхідність їх повернення відправникові.

На неодноразові звернення ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Укргазбанк» (від 05.11.2021, від 16.11.2021, від 23.11.2021 №23- 11-1, 23.11.2021 року №23-11-2, зареєстровані 08.11.2021 за вх. № Г-2700, 24.11.2021 за вх. № Г-2824, 26.11.2021 за вх. № Г-2843, 26.11.2021 за вх. №Г-2844) щодо роз`яснень підстав обмеження його прав щодо розпорядження належними йому грошовими коштами та зупинення фінансових операцій щодо перерахування на його рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АБ «Укргазбанк», грошових коштів, відповіді позивачу не надійшло.

23.11.2021 ОСОБА_1 надіслав до ПАТ АБ «Укргазбанк» вимогу за вих. № 23-11-2 про виплату грошових коштів та пені у розмірі 3%, в якій він просив протягом семи календарних днів виплатити його грошові кошти у сумі 146190,22 євро, які були перераховані компанією LOVEZA TRADE INC з розрахункового рахунку в BENDURA BANK AG у жовтні-листопаді 2021 року на його рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у відділенні №327/16 Полтавської ОД АБ «Укргазбанк», оплатити пеню у розмірі 3% від вказаної суми, за кожен день прострочення, починаючи з наступного дня після отримання цієї вимоги.

16.12.2021 ОСОБА_1 отримав від АБ «Укргазбанк» відповідь № 124/49078/2021 на його звернення, в якій зазначено, що банк не погодив зарахування коштів в іноземній валюті на картковий рахунок фізичної особи ОСОБА_1 , які надійшли від юридичної особи-нерезидента LOVEZA TRADE INC (Республіка Панама) у виді дивідендів за 2011-2014 роки згідно з рішенням №04/08 від 04.08.2021. За результатами аналізу вищезазначених валютних операцій та керуючись вимогами законодавства України з питань фінансового моніторингу та валютного нагляду, Банк прийняв рішення про відмову у здійсненні зазначених валютних операцій із зарахування коштів в іноземній валюті на картковий рахунок позивача, оскільки операції мають ознаки здійснення підозрілої діяльності, характер та наслідки якої можуть нести реальну або потенційну небезпеку використання АБ «Укргазбанк» з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, тощо. Всі надходження були повернуті банком за вирахуванням комісії банку за повернення відправнику (бенефіціару) коштів в іноземній валюті згідно затверджених в банку тарифів, а саме 25,00 EUR за переказ від 100,01 EUR до 20000,00 EUR, 30,00 EUR за переказ від 20000,00 EUR». Таким чином:

- надходження грошових коштів в сумі 50 000,00 євро з датою валютування 04.10.2021 під реф.ASW01559/041021 від LOVEZA TRADE INC. було повернуто банком 04.11.2021, сума повернення 49 970,00 євро під реф. RRZB21 (утримана комісія 30,00 євро); дана сума була списана з кореспондентського рахунку банку з датою валютування 05.11.2021 згідно з випискою банка - кореспондента RAIFFEISEN BANK INTERNATIONAL AG;

- надходження коштів в сумі 50 000,00 євро з датою валютування 11.10.2021 під реф.ASW38449/111021 від LOVEZA TRADE INC. було повернуто банком 04.11.2021, сума повернення 49 970,00 євро під реф. RRZB21 (утримана комісія 30,00 євро); дана сума була списана з кореспондентського рахунку банку з датою валютування 05.11.2021 згідно з випискою банка-кореспондента RAIFFEISEN BANK INTERNATIONAL AG;

- надходження коштів в сумі 42 160,00 євро з датою валютування 18.10.2021 під реф.ASW69221/181021 від LOVEZA TRADE INC. було повернуто банком 04.11.2021, сума повернення 42130,00 євро під реф. RRZB21 (утримана комісія 30,00 євро); дана сума була списана з кореспондентського рахунку банку з датою валютування 08.11.2021 згідно з випискою банка-кореспондента RAIFFEISEN BANK INTERNATIONAL AG;

- надходження коштів в сумі 4030,22 євро з датою валютування 04.11.2021 під реф.03МТ43 від LOVEZA TRADE INC. було повернуто банком 05.11.2021, сума повернення 4 005,22 євро під реф.RDB21 (утримана комісія 25,00 євро); дана сума була списана з кореспондентського рахунку банку з датою валютування 05.11.2021 року згідно з випискою банка-кореспондента DEUTSCFIE BANK AG.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області рішенням від 27.10.2023, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 0.01.2024, у справі № 398/1756/22 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Укиргазбанк» про захист прав споживача визнав неправомірними дії ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» щодо порушення права споживача банківських послуг ОСОБА_1 в частині односторонньої відмови від виконання зобов`язань згідно з договором від 01.10.2021 № 2021/1_С/327-003040, а саме: повернення коштів, які надійшли для ОСОБА_1 до BENDURA BANK AG - 04.11.2021 на суму 142070 Євро, 05.11.2021 на суму 4005,22 Євро; 22.04.2022 на суму 145513,20 Євро, утримання комісії «за повернення коштів» 08.11.2021 на суму 60 Євро, 09.11.2021 на суму 55 Євро, 22.04.2022 на суму 115 Євро.

8.Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

8.1.Щодо рішення суду від 15.11.2024

Це справа про відповідальність Банка за невиконання зобов`язання зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта (позивача у справі) у визначений строк.

Суд першої інстанції правильно встановив, що Банк (відповідач у справі) не зарахував грошові кошти, що надішли до Банку від юридичної особи-нерезидента LOVEZA TRADE INC (Республіка Панама)чотирма переказами для зарахування на рахунок позивача, а саме: 04.10.2021 в сумі 50 000,00 євро, 11.10.2021 в сумі 50 000,00 євро, 18.10.2021 в сумі 42 160,00 євро, 04.11.2021 в сумі 4030,22 євро та повернув до банку платника.

Вказані обставини встановлені рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.10.2023, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 0.01.2024, у справі № 398/1756/22 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Укргазбанк» про захист прав споживача, та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Судовими рішеннями у справі № 398/1756/22 встановлено порушення Банком вимог ч. 1 ст. 1066, ч. 2 ст. 1068 ЦК України та умов укладеного з ОСОБА_1 договору банківського рахунка від 01.10.2021 № 2021/1_С/327-003040.

При цьому в тій справі суди першої та другої інстанцій відхилили як необґрунтовані заперечення відповідача проти позову, які полягали у тому, що він був зобов`язаний зупинити фінансові операції на виконання вимоги Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму, та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління НБУ від 19.05.2020 № 65, Положення про порядок здійснення уповноваженими установами аналізу та перевірки документів (інформації) про валютні операції, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 8, Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженому постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5.

У зв`язку з цим колегія суддів апеляційного суду, яка переглядає в справу № 398/2960/24 провідповідальність Банка за невиконання зобов`язання зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта (позивача у справі), відхиляє аналогічний аргумент апелянта (відповідача) про відсутність його вини у зв`язку з тим, що його вина встановлена преюдиційним рішенням суду в іншій справі № 398/1756/22, яке набрало законної сили.

У справі № 398/2960/24, яка переглядається, позивач висунув вимогу про застосування до Банку, який вчинив порушення зобов`язання перед клієнтом, такого правого наслідку порушення, як стягнення пені.

При цьому він просив стягнути з Банка пеню за не зарахування на його рахунок грошових коштів в іноземній валюті, які надійшли лише трьома переказами з чотирьох, а саме: 04.10.2021 в сумі 50 000,00 євро, 11.10.2021 в сумі 50 000,00 євро, 18.10.2021 в сумі 42 160,00 євро.

При цьому позивач просив стягнути пеню за відповідні періоди з наступного дня після вчиненого порушення до 03.11.2021 за трьома вказаними переказами за ставкою 0,1% суми простроченого платежу за кожен день прострочення в межах визначеного ним періоду.

Правильність математичного розрахунку суми пені, який виконав позивач та з яким погодився суд першої інстанції, відповідач не оспорює.

Норми права та їх джерела

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Отже, цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з таких підстав як договори, а також з актів цивільного законодавства.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (ч. 2 ст. 1068 ЦК України).

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до преамбули чинного на час виникнення спірних правовідносин Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі Закон № 2346-ІІІ) цей Закон визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі платіжних систем) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайт) за платіжними системами.

Переказ коштів рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою (п. 1.24 ч. 1 ст. 1 Закону № 2346-ІІІ).

Пунктами 32.1 та 32.2 ст. 32 Закону № 2346-ІІІпередбачено, що банк, що обслуговує платника (отримувача), несе перед ним відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

У разі порушення банком, що обслуговує отримувача, строків завершення переказу цей банк зобов`язаний сплатити отримувачу пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. В цьому випадку платник не несе відповідальності за прострочення перед отримувачем (п. 32.2 ст. 32 Закону № 2346-ІІІ).

Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції

Правильно встановивши, що в порушення вимог ч. 1 ст. 1066, ч. 2 ст. 1068 ЦК України та умов укладеного між з ОСОБА_1 договору банківського рахунка від 01.10.2021 № 2021/1_С/327-003040ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» без будь-яких правових підстав не зарахував продовж дня грошові кошти, що надійшли переказами на рахунок позивач, суд першої інстанції правильно виснував, що одним із наслідків такого порушення є обов`язок Банку сплатити на вимогу клієнта пеню, передбачену законом.

Однак місцевий суд не врахував те, що з огляду на встановлений ст. 58 Основного Закону принцип дії законів та інших нормативно-правових актів в часі до події, факту застосовується той закон, під час дії якого вони настали або мали місце.

Застосовуючи до спірних правовідносин сторін у цій справі положення ч. ч. 1, 6 ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги» від 30.06.2021 № 1591-ІХ, суд першої інстанції не врахував, що спірні правовідносини у цій справі існували в період з 05.10.2021 по 03.11.2021, а застосований судом Закон № 1591-ІХ, відповідно до п. 1 його Прикінцевих та перехідних положень, хоча й набрав чинності 01.08.2021, але введений в дію лише з 01.08.2022.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1591-ІХ Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (Закон № 2346-ІІІ) втратив чинність з дня введення в дію Закону № 1591-ІХ, тобто з 01.08.2022.

Таким чином, до спірних правовідносин сторін у цій справі застосуванню підлягає саме 32.2 ст. 32 Закону № 2346-ІІІ, а не ч. ч. 1, 6 ст. 86 Закону № 1591-ІХ на який помилково послався суд першої інстанції.

Однак це не вплинуло на правильність вирішення спору по суті так, як відповідні норми обох цих Законів за своїм змістом є аналогічними.

Щодо доводів апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції спеціальної позовної давності до вимог позивача про стягнення пені та наслідків її пропуску, про застосування яких відповідач заявив до винесення оскаржуваного рішення, то колегія суддів апеляційного суду вважає такі доводи безпідставними.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив заяву відповідача про позовну давність, вказавши, що право на звернення до суду з вимогою про стягнення пені у позивача виникало щоденно у період з 05.10.2021 по 03.11.2021, тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог позивача застосовуються позовна давність в один рік.

З позовом про стягнення пені позивач звернувся до суду 07.06.2024.

При цьому суд врахував, що відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та у зв`язку із встановленням Кабінетом Міністрів України з 12.03.2020 на всій території України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), який був скасований 30.06.2020, визначені ст. 258 ЦК України строки продовжено на строк дії такого карантину.

Також місцевий суд врахував, що відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та у зв`язку із введенням Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупинений на строк дії такого стану.

Пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України виключено з цього Кодексу на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025.

З огляду на те, що з часу виникнення у ОСОБА_1 права на звернення до суду з позовом про стягнення з ПАТ АБ «Укиргазбанк» пені встановлений п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України строк було спершу продовжено, а згодом зупинено, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на час пред`явлення позову (07.06.2024) позивач позовну давність не пропустив.

Щодо доводів апеляційної скарги про неправильне застосування (незастосування) судом першої інстанції ч. 3 ст. 551 ЦК України, якою передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає такі доводи такими, що не заслуговують на увагу огляд на те, що максимальний розмір пені у спірних правовідносинах, обмежений п. 32.2 ст. 32 Закону № 2346-ІІІзгідно з яким він не може перевищувати 10 відсотків суми переказу.

Законодавство України обставин, які мають істотне значення, за наявності яких суд може зменшити неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

У цій справі стягнута з відповідача сума пені є нижчою за її максимальний розмір, встановлений Законом № 2346-ІІІ, а також не перевищує розмір завданих позивачу збитків.

Крім того, відповідач не навів, а суд першої інстанції не встановив наявність будь-яких інших обставин, які мають значення, які б давали підстави для зменшення розміру стягуваної з відповідача неустойки.

Отже, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм статей 258, 551, 614 ЦК України не знайшли свого підтвердження.

8.2.Щодо додаткового рішення суду від 18.12.2024

Частково задовольняючи вимоги позивача про компенсацію його витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач довів доказами понесення ним таких витрат у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції в сумі 25500,00 грн.

З огляду на те що суд задовольнив позов повністю, він стягнув з відповідача на користь позивача компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у доведеному розмірі.

При цьому суд відхилив заяву відповідача про зменшення суми компенсації судових витрат у зв`язку з її необґрунтованістю.

Одним із принципів цивільного судочинства, закріплених у п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (крім судового збору), покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У п. 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказано: «При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268)».

Колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставним твердження апеляційної скарги про недоведеність розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, яку йому у цій справі надав адвокат.

Однак, на переконання колегії суддів апеляційного суду, суд першої інстанції не врахував таке: предметом спору є виключно стягнення з відповідача неустойки за невиконання зобов`язання; спір у цій справі не становить великої складності; від позивача не вимагалося значних зусиль для збирання доказів так, як обставини справи вже були встановлені рішенням суду в іншій справі, яке має преюдиційне значення; надані адвокатом позивачу послуги з аналізу судової практики в такій категорії справ та складання й подання до суду позовної заяви є складовими однієї послуги пред`явлення позову від імені клієнта; відзив за позов відповідач у справі не подав; відповідач обставини справи та обґрунтованість вимог позивача не заперечував, але просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає, що доведені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції в сумі 25000,00 грн є неспівмірними складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та наданих послуг, витраченому ним на це часу та значенню справи для сторін, а тому, керуючись принципами розумності та справедливості, додаткове рішення суду належить змінити зменшивши розмір компенсації таких витрат позивача.

9.Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги відповідача на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.11.2024 не знайшли свого підтвердження. Суд з дотриманням норм процесуального права повно і правильно встановив обставини справи та визначив характер правовідносин, які виникли із встановлених ним обставин. Суд загалом правильно визначив та застосував норми матеріального права, але помилився у визначенні закону, яким встановлені відповідні норми права, які регулюють спірні правовідносини, а тому відповідно до ч. 4 ст. 367, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України мотивувальну частину оскаржуваного рішення суду належить змінити, а в решті рішення залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача на додаткове рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.12.2024 знайшли часткове підтвердження, а тому вимоги цієї скарги підлягають задоволенню частково.

10.Про судові витрати у зв`язку із переглядом справи

У відзиві на апеляційну скаргу, який подав представник позивача ОСОБА_1 адвокат Смірнов А. А. вказано про витрати позивача на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 28000,00 грн, які він просить компенсувати коштом відповідача (т. 2, а. с. 1 3).

На підтвердження розміру таких витрат представник позивача надав до суду такі докази:

-копію договору про надання професійної правничої допомоги від 22.01.2025 № 222-01, укладеного між ОСОБА_1 та АБ «Смірнов та партнери» (Т. 2, а. с. 8);

-акт приймання-передачі наданих юридичних послуг (правничої допомоги) № 1 від 22.01.2025 (Т. 2, а. с. 9).

За змістом пунктів 1.1, 33 договору від 22.01.2025 № 222-01 вартість адвокатських послуг є фіксованою і становить 28000,00 грн, що включає підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу, ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги, аналіз судової практики, визначення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, розробка стратегії захисту інтересів замовника, підготовка доказів, юридичне консультування замовника.

Пунктом 4.1 договору від 22.01.2025 № 222-01 передбачено, що порядок оплати: протягом 30 днів після прийняття Кропивницьким апеляційним судом постанови у справі № 398/2960/24.

Згідно актом від 22.01.2025 № 1 послуги надано в обумовленому договором обсязі.

Зважаючи на висловлені у судовому засіданні 27.03.2025 усну заяву представника відповідача Астаф`євої І. В. про непропорційність судових витрат позивача пов`язаних із переглядом справи в суді апеляційної інстанції, враховуючи складність справи, оцінку якій надано судом вище за текстом цієї постанови, меж оскарження рішення суду першої інстанції, кількість аргументів апелянта, обсяг виконаної адвокатом роботи згідно з договором про надання правничої допомоги, керуючись ч. 5 ст. 137, ч. 3 ст. 141 ЦАК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачем після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції, є непропорційними складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, а тому вимога про їх розподіл підлягає задоволенню частково в сумі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Вимоги апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.11.2024 задовольнити частково, змінивши у його мотивувальній частині посилання суду на норм Закону України «Про платіжні послуги» на відповідні норми Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», а в решті рішення суду залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на додаткове рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.12.2024 задовольнити частково, зменшивши розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу до 10000,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 3000,00 грн компенсації витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї складено 24.09.2025.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. І. Мурашко

О. І. Чельник