Справа № 274/5840/22 Провадження № 2-з/0274/19/25
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

17.09.2025 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Очича А.Ю. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, визнання майна спільною сумісною власністю, розподіл майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2022 ОСОБА_1 в особі свого адвоката Божок Лілі Володимирівни звернулася до суду із позовом, збільшивши позовні вимоги (а.с. 1-4, 64-65, 180-182) просила:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 транспортні засоби: автомобіль марки «Mercedes-Benz E200», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin код, НОМЕР_2 ; автомобіль марки "BMW Х4", 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , vin код НОМЕР_4 ; грошові кошти (грошові заощадження), які зберігаються на банківських вкладах/рахунках ОСОБА_2 , з урахуванням відсотків, нарахованих банківськими установами на такі грошові вклади, які зберігаються у Акціонерному товаристві комерційному банку "ПРИВАТБАНК" та Акціонерному товаристві "Сенс Банк";

- виділити ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя у власність автомобіль «BMW X4», 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , Vin код НОМЕР_5 ;

- виділити ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя у власність автомобіль Mercedes-Benz E200 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , Vin код ТЗ НОМЕР_2 та грошові кошти (грошові заощадження), які зберігаються на банківських вкладах/рахунках ОСОБА_2 у Акціонерному товаристві комерційному банку "ПРИВАТБАНК" та Акціонерному товаристві "Сенс Банк";

- визнати недійним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 18.01.2023, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про продаж автомобіля марки "BMW Х4", 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , vin код НОМЕР_4 , переоформлені нові державні знаки НОМЕР_6 та скасувати державну реєстрацію (перереєстрацію) автомобіля марки "BMW Х4", 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , vin код НОМЕР_4 , переоформлені нові державні знаки НОМЕР_6 у ТСЦ МВС 1842 за ОСОБА_4 .

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.12.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, визнання майна спільною сумісною власністю, розподіл майна подружжя задоволено частково. У порядку розподілу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на ідеальну частку автомобіля «Mercedes-Benz E200», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , залишивши у власності ОСОБА_2 ідеальну частку цього автомобіля. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації судових витрат по сплаті судового збору 1043 гривні 34 копійок.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 14.05.2024 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Визнано автомобіль Mercedes-Benz E200, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 , vin код, НОМЕР_8 ; автомобіль BMW Х4, 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , vin код НОМЕР_5 , грошові кошти, внесені ОСОБА_2 на розрахунковий рахунок Акціонерного товариства «Сенс Банк» в розмірі 416190,56 грн та розрахункові рахунки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в розмірі 31 868,05 грн спільною сумісною власністю подружжя. Визнано у порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_2 право власності на автомобіль Mercedes-Benz E200, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin код, НОМЕР_8 . Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля Mercedes-Benz E200, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin код, НОМЕР_8 у розмірі 104334,00 грн. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля BMW Х4, 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , vin код НОМЕР_5 у розмірі 916389,50 грн. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину грошових коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках Акціонерного товариства «Сенс Банк» в розмірі 208 095,28 грн та Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в розмірі 15934,03 грн. В решті позову відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 12759,23 грн.

Постановою Верховного Суду від 09.04.2025 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 14 травня 2024 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 07.07.2025 відкрито провадження у цивільній справі.

16.09.2025 до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, у якій останній просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 (місце реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 ), а також на грошові кошти що знаходяться на будь-яких його рахунках, відкритих у банківських установах.

Заява мотивована тим, що між сторонами тривалий час існує спір про поділ майна подружжя, відповідач ОСОБА_2 вже вчиняв дії щодо невиконання можливого рішення суду на користь позивача, а тому є необхідність в забезпеченні позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 та на грошові кошти, що знаходяться на будь-яких його рахунках, відкритих у банківських установах.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 759/13257/19 зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

У поданій заяві представник позивача просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , а також грошові кошти на будь-яких його рахунках. Однак, в заяві не зазначено та не конкретизовано, на яке саме рухоме та нерухоме майно необхідно накласти арешт, які саме грошові кошти та на яких рахунках.

Разом з тим, представником заявника не надано доказів вартості рухомого і нерухомого майна, розміру грошових коштів, на які він просить накласти арешт. Вказане перешкоджає встановити співмірність із заявленими позовними вимогами, що має відповідати виду забезпечення позову, та не порушувати права власника на користування майном.

Беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява представника позивача не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Очича А.Ю. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, визнання майна спільною сумісною власністю, розподіл майна подружжя, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА