Справа № 227/470/24
(2/199/1573/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

18.09.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, у підтвердження якого посилається на те, що 22 грудня 2019 року в смт. Водяне, Добропільського району, Донецької області, по вул. Центральна в напрямку вул. Шкільна, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063» державний номерний знак НОМЕР_1 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП ОСОБА_2 від отриманих тяжких тілесних травм помер на місці події.

На час ДТП водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063» державний номерний знак НОМЕР_1 без чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується довідкою №1 від 15.04.2020 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих.

Заподіяна відповідачем внаслідок ДТП шкода не була відшкодована потерпілим особам.

У зв`язку з настанням події, представник ОСОБА_3 , діючий на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 - мати загиблого та ОСОБА_5 - батька загиблого, звернувся до МТСБУ з відповідними заявами про здійснення відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю ОСОБА_2 .

Керуючись п.п. «а» п.41.1, ст.41 Закону та на підставі наданих документів, МТСБУ здійснило відповідну виплату:

75 114,00 грн,- відшкодування пов`язане із втратою годувальника на користь ОСОБА_5

75 114,00 грн,- відшкодування пов`язане із втратою годувальника на користь ОСОБА_4

43 711,00 грн.- витрати на виготовлення спорудження надгробного пам`ятника

6 365,00 грн,- витрати на поховання.

З огляду на викладене, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної водієм транспортного засобу, відповідальність якого не була застрахована на час ДТП. У зв`язку з викладеним позивач просив суд стягнути з відповідача суму сплаченого відшкодування в розмірі 200304,00 грн., а також судові витрати по справі.

26 лютого 2024 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 24.09.2024 року №2797/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області» змінено з 7 жовтня 2024 року територіальну підсудність судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

07 січня 2025 року ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська дану позовну заяву прийнято до розгляду.

Відповідач не скористався правом надання відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів по даній справі.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000699 від 22.12.2019 за ч. 2 ст. 286 КК України, 22.12.2019 близько о 00 годинi 20 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись біля будинку № 31 вулиці Центральна смт. Водянське Добропільського району Донецької області, в напрямку вул. Шкільна, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався в попутному напрямку руху автомобіля, після чого ОСОБА_1 зник з місця події. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_2 , від отриманих травм загинув на місці події.

За вказаним фактом, 22.12.2019 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000699, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

На час ДТП водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063» державний номерний знак НОМЕР_1 без чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується довідкою №1 від 15.04.2020 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих.

Заподіяна відповідачем внаслідок ДТП шкода не була відшкодована потерпілим особам.

У зв`язку з настанням події, представник ОСОБА_3 , діючий на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 - мати загиблого та ОСОБА_5 - батька загиблого, звернувся до МТСБУ з відповідними заявами про здійснення відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю ОСОБА_2

МТСБУ здійснило відповідні виплати: 75 114,00 грн,- відшкодування пов`язане із втратою годувальника на користь ОСОБА_5 , що підтверджується наказом № 5220 від 07 травня 2020 року, довідкою МТСБУ № 1 від 15.04.2020 року, платіжною інструкцією № 1478499; 75114,00 грн,- відшкодування пов`язане із втратою годувальника на користь ОСОБА_4 , відшкодування пов`язане із втратою годувальника на користь ОСОБА_5 , що підтверджується наказом № 5221 від 07 травня 2020 року, довідкою МТСБУ № 2 від 15.04.2020 року, платіжною інструкцією № 1478500; 43711,00 грн.- витрати на виготовлення спорудження надгробного пам`ятника, що підтверджується наказом від 30.07.2021 року, довідкою № 4 від 30.07.2021 року, платіжною інструкцією № 1102293; 6365,00 грн,- витрати на поховання, що підтверджується наказом від 01.09.2020 року, довідкою № 3 від 01.09.2020 року, платіжна інструкція № 1692784.

На підставі п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції 1961-IV станом на момент виникнення правовідносин) забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат).

За п. 21.1 ст. 21 Закону з урахуванням положень п. 21.3 ст. 21 Закону на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Так на підставі п. 27.2 ст. 27 Закону страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, батькам, які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно.

Також згідно із п. 27.4 ст. 27 Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Суд зазначає, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик заподіювача шкоди, який хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц.

Отже, регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

За ч. 1 ст. 1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 Закону.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинув ОСОБА_2 , сталася з вини ОСОБА_1 , позивач здійснив регламентні виплати потерпілим на загальну суму 200304,00 грн, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028,00 грн.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 38, 40, 41Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 7, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, м. Київ, вул. Русанівський бульвар,8) завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 200304,00 грн., а також судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 3028 грн., а всього 203332 (двісті три тисячі триста тридцять дві) гривні.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Руденко В.В.