Справа № 444/2533/25
Провадження № 2/444/1477/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Стець М.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування на частку в майні бувшого колгоспного типу двору та визнання права власності на частку в майні члена колгоспного типу двору.

Позовні вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Староскварявською сільскою радою, актовий запис № 02.

Зазначають, що їх мати проживала в АДРЕСА_1 в будинку, який станом на 30 червня 1990 року та 15 квітня 1991 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого значилася їх мати - ОСОБА_3 , членами двору її чоловік - ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що стверджено витягом з погосподарської книги по с. Стара Скварява Львівського району Львівської області. Право власності на майно двору зареєстровано на ім`я голови двору - ОСОБА_3 , що стверджено довідкою Шептицького МБТІ № 2911 від 28 травня 2024 року.

Ще до смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько - ОСОБА_4 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Староскварявською сільською радою, актовий запис № 9.

Відповідно до діючого законодавства право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Оскільки станом на 30 червня 1990 року членами двору значилися чотири особи, а тому мають право на рівні частки майна двору, а саме по 1/4 частині кожний.

Окрім цього зазначають, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належну йому 1/4 частки в майні двору в будинку в с. Стара Скварява 11 Львівського району Львівської області, яку відповідно до положень ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) фактично прийняла його дружина ОСОБА_3 , але не оформила нотаріально і померла. При житті ОСОБА_3 склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла дочці ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено 19 липня 1999 року Староскварявською сільською радою.

Вказують, що після смерті ОСОБА_3 про спадкування за заповітом ОСОБА_1 звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу №245/2017, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування будинку, оскільки частка членів двору невизначена.

Як спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_3 відповідно до положень ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, оскільки проживала разом з померлою на день її смерті та звернулася про спадкування до Жовківської державної нотаріальної контори, де відкрито було спадкову справу.

Згідно технічного паспорта виготовленого Шептицьким МБТІ загальна площа будинку в с. Стара Скварява по вул. Ст. Бандери, 11 Львівського району Львівської області становить - 67.6 кв.м, житлова - 43,9 кв.м, допоміжна - 23.7 кв.м з господарськими будівлями.

Звертають увагу суду на те, що вони як позивачі мають право на 1/4 частку кожний в майні бувшого колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 , однак належну кожному частку в майні двору відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень можуть зареєструвати лише за рішенням суду.

На підставі викладеного позивачі звернулися до суду з даним позовом та просять такий задоволити.

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Позовну заяву підтримують в повному обсязі, та просять таку задоволити.

Представник відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак на адресу суду відповідачем направлено листа, в якому представник відповідача зазначає про те, що заперечень щодо позовних вимог відповідач не має та просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника.

Представник Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, на адресу суд надав копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також представник Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області направив на адресу суду листа, в якому представник третьої особи зазначає про те, що заперечень щодо позовних вимог третя особа, як сторона по справі не має та просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечив проти задоволення позову, фактично визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадженя.

А тому, судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки учасники справи в підготовче судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Староскварявською сільскою радою, актовий запис № 02.

З матеріалів справи вбачається, що мати позивачів проживала в АДРЕСА_1 в будинку, який станом на 30 червня 1990 року та 15 квітня 1991 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого значилася їх мати - ОСОБА_3 , членами двору її чоловік - ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що стверджено витягом з погосподарської книги по с. Стара Скварява Львівського району Львівської області.

Право власності на майно двору зареєстровано на ім`я голови двору - ОСОБА_3 , що стверджено довідкою Шептицького МБТІ № 2911 від 28 травня 2024 року.

Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що ще до смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів - ОСОБА_4 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Староскварявською сільською радою, актовий запис № 9.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 2008 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в майні, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що право власності на будинок зареєстровано лише в погосподарській книзі, що є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. Отже право власності двору було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Оскільки померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 значилися в дворі станом на 30 червня 1990 року та на 15 квітня 1991 року, а тому мають право на рівні частки в майні двору, яка становить по 1/4 частині кожного.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24 червня 1983 року із змінами, внесеними згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 грудня 1992 року № 15 від 25 травня 1998 року передбачено, що правила ст. 563 (в ред. 1963 року) про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що після смерті члена двору ОСОБА_4 його дружина, вона ж голова двору - ОСОБА_3 , прийняла належну йому частку двору, але не оформила нотаріально, відповідно до положень ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) прийняла вступивши у володіння та управління спадковим майном.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України (в ред.2003 року), після смерті ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 належну їй частку в майні двору прийняла оскільки, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, проживала з нею на день її смерті.

З копії спадкової справи №245/2017 надісланої Жовківською державною нотаріальною конторою вбачається, що про спадкування за заповітом ОСОБА_3 звернулася її дочка ОСОБА_1 .

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 березня 2025 року вбачається, що Жовківською державною нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину частки членів колгоспного типу двору в житлового будинку в АДРЕСА_1 із-за відсутності розподілу часток в спільній сумісній власності двору.

Отже на день смерті ОСОБА_3 мала право на 2/4 частки в майні двору в с. Стара Скварява, а саме 1/4 після смерті чоловіка ОСОБА_4 та 1/4 частки, яка належала їй, як голові двору.

Із заповіту посвідченого 19 липня 1999 року вбачається, що ОСОБА_3 все належне їй майно та все те на що вона матиме право на день смерті заповіла своїй дочці - ОСОБА_1 .

Таким чином, позивач як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_1 має право на спадкування 2 /4 часток будинку колишнього колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 .

Крім того позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як члени колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 , які значилася в господарстві станом на 30 червня 1990 року та 15 квітня 1991 року мають право на 1/4 частки майна двору, кожний, які можуть зареєструвати відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень лише за рішенням суду.

Згідно до ст.ст. 1216 1218 ЦК України (в ред.2003 року), до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1216 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України (в ред. 2003 року), власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

З урахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку що право позивачів підлягає захисту в судовому порядку, а зібрані судом по справі докази та оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, ч. 3 ст. 200, ст.ст. 258-259, 263, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки (три четвертих) майна бувшого колгоспного типу двору в будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить - 67,6 кв.м, житлова - 43,9 кв.м., допоміжна - 23,7 кв.м з такою ж частиною господарських будівель, з яких 2/4 частки в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1/4 частки як члена колгоспного типу двору з такою ж частиною господарських будівель.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 (одну четверту) частки майна бувшого колгоспного типу двору в будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить - 67.6 кв.м, житлова - 43.9 кв.м., допоміжна - 23.7 кв.м з такою ж частиною господарських будівель .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 23 вересня 2025 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.