УХВАЛА

24 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 755/6017/22

провадження № 61-11883ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув

касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Яковлев Олександр Сергійович, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 10 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Горміс», ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна із чужого незаконного володіння, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Горміс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», про визнання договору недійсним, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Горміс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», ОСОБА_4 , про визнання відсутнім права вимоги,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Горміс», ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння.

У листопаді 2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Горміс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», про визнання договору недійсним.

У лютому 2023 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_3

до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Горміс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», ОСОБА_4 , про визнання відсутнім права вимоги.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2023 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Горміс», ОСОБА_3 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», про визнання права власності та витребування нерухомого майна, зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Горміс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», про визнання договору відступлення права вимоги недійсним.

Прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Горміс», ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», про визнання права власності та витребування нерухомого майна зустрічний позов ОСОБА_3

до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Горміс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», ОСОБА_4 , про визнання відсутнім права вимоги за договором відступлення права вимоги.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року

у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Горміс», ОСОБА_3 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Горміс»

до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», про визнання договору недійсним задоволено.

Договір №217/F-B-A про відступлення права вимоги від 21 травня 2013 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 визнано недійсним.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Горміс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», ОСОБА_4 , про визнання відсутнім права вимоги відмовлено.

Застосовані ухвалою суду від 24 жовтня 2022 року заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на: нежитлове приміщення за адресою - АДРЕСА_1 , загальною площею 92,8 м2, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Горміс»; нежитлове приміщення за адресою - АДРЕСА_1 , загальною площею 32,4 м2, власником якого є ОСОБА_3 скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Горміс» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_5 , задоволено.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року скасовано та прийнято нову постанову.

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Горміс», ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення НОМЕР_1, загальною площею 92,8 кв.м, в АДРЕСА_2, загальною площею 32,4 кв. м, в буд.

АДРЕСА_2 .

Витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Горміс» на користь ОСОБА_2 нежитлове приміщення НОМЕР_1, загальною площею 92,8 кв. м,

в буд. АДРЕСА_2 ; витребувано від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 нежитлове приміщення НОМЕР_2, загальною площею 32,4 кв. м, в буд. АДРЕСА_2 .

Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Горміс» у зустрічному позові до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», про визнання договору недійсним.

Відмовлено ОСОБА_1 у зустрічному позові до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Горміс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», ОСОБА_4 , про визнання відсутнім права вимоги.

Вирішено питання стягнення судового збору.

У вересні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Яковлев Олександр Сергійович, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року та на постанову Київського апеляційного суду від 10 вересня 2025 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Касаційна скарга подана за допомогою системи «Електронний суд», проте

не містить доказів надсилання листом з описом вкладення (квитанції про доставку документів до електронного кабінету) її матеріалів учаснику справи ОСОБА_4 .

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надати до суду касаційної інстанції докази надсилання копій касаційної скарги та доданих до неї документів усім учасникам справи.

За таких обставин, заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Касаційна скарга містить квитанцію про сплату заявником судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 23 817,60 грн.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з первісним та зустрічним позовами) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481 грн.

Підпунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України визначено, що ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду із первісним та зустрічним позовами) визначено, що за подання до суду позовної заяви фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше

5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір за позовну вимогу про визнання права власності з урахуванням вартості спірного майна.

Ураховуючи, що зі змісту поданої касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень неможливо встановити ціну позову станом на день звернення до суду із вимогами майнового характеру (щодо визнання права власності та витребування двох нежитлових приміщень), заявник зобов`язаний самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору щодо вимоги майнового характеру з наданням відповідних доказів.

Отже, заявнику необхідно обґрунтувати суму сплаченого судового збору та, за необхідності, доплатити.

Вимоги касаційної скарги свідчать про те, що заявник оскаржує судові рішення за результатами розгляду первісного та зустрічного позовів: просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 10 вересня 2025 року, залишити в силі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року у частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 та у частині задоволення зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Горміс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Істейт», про визнання недійсним договору від 21 травня 2013 року № 217/F-B-A

про відступлення права вимоги, укладений між ОСОБА_4

та ОСОБА_2 ; скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва

від 11 квітня 2024 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову

ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання відсутнім права вимоги та в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 .

Оскаржуваною постановою задоволено позов ОСОБА_2 про визнання права власності; відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Горміс» у зустрічному позові про визнання договору недійсним; відмовлено ОСОБА_1 у зустрічному позові про визнання відсутнім права вимоги.

У разі, якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то у випадку незгоди заявника з таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів (пункт 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10).

Пунктом 1 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Судові рішення, які оскаржує заявник, свідчать про існування однієї вимоги немайнового характеру за зустрічною позовною вимогою Товариства з обмеженою відповідальністю «Горміс» про визнання договору недійсним (заявлено у 2022 році) та однієї вимоги ОСОБА_3 (заявлено у 2023 році) про визнання відсутнім права вимоги.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481 грн.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судові рішення, які оскаржує заявник, свідчить про існування двох вимог немайнового характеру.

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті за немайнові вимоги за вказаними позовами складала 3 554,60 грн (2 481 + 1 073,60).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 7 109,20 грн (3 554,60 грн * 200%).

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на зазначене, судовий збір за подання касаційної скарги з урахуванням зазначеного коефіцієнту за немайнові вимоги буде становити 5 687,36 грн (7 109,20 грн * 0,8%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Яковлев Олександр Сергійович, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 10 вересня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець