ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/863/25
Провадження № 2/292/539/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року с-ще Пулини

Пулинського районного суду Житомирської області

головуюча суддя Гуц О.В. секретар судового засідання Риданова Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в с-щі Пулини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання на дружину,-

У С Т А Н О В И В :

У липні 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , мотивуючи його тим, що позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 09 жовтня 2024 року Пулинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №63.

Від шлюбу мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У їх відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На даний час, проживають окремо.

Позивачка з відповідачем перестали проживати разом, останній жодної участі у вихованні дитини не приймає, матеріальний обов"язок перед дитиною не виконує.

Жодних істотних обставин, які унеможливлювали б виконання відповідачем своїх батьківських обов"язків, немає.

Вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною - дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має постійного доходу, займається доглядом малолітньої дитини, а тому не може працювати та заробляти собі на життя, не може розвиватись морально, духовно, соціально, оскільки весь час тратить на дитину, а тому потребує матеріальної допомоги зі сторони чоловіка, яку він відмовляється надавати.

Відповідач є цілком працездатним, таким, що немає, а ні інших неповнолітніх дітей, а ні непрацездатних батьків, які перебували б на його утриманні.

У зв"язку з наведеним вище просила постановити рішення простягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Ухвалою суду від 31.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка у судове засідання не з"явилися, від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Належним чином повідомлений про дату та час судових засідань відповідач у судове засідання 18.09.2025 не з"явився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до переконання про те, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 09 жовтня 2024 року Пулинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 09.10.2024.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 09.10.2024, сторони являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 18.07.2025 №745, ОСОБА_4 , 1964 р.н., ОСОБА_1 , 1990 р.н., ОСОБА_3 , 2024 р.н., зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 ч.3 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, не залежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як вбачається з п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З вищенаведених підстав суд, враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб, та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, стан здоров`я відповідача, який є працездатним, інших осіб на утриманні не має, вважає вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на їх спільну неповнолітню дитину обгрунтованими, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.07.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, суд роз`яснює сторонам по справі, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно статті 84 СК України "Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини", ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Подавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного кодексу України).

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу, а також поганого стану здоров`я.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище сторін.

Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб позивачки, на утриманні та вихованні якої знаходиться дитина, яка не досягла трирічного віку та потребує постійного материнського догляду, а також зможливостей відповідача, зокрема, його працездатності, який офіційно працевлаштований, та може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, суд вважає можливим задовольнити вимоги в цій частини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, що ґрунтуєтьсяна наявних у матеріалах доказах.

Оцінивши вищевказані докази у їх сукупності, суд вважає такий розмір аліментів достатнім та таким, що не поставить мати з дитиною, а також відповідача, у скрутне матеріальне становище.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів неповнолітніх дітей, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Судом встановлено, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, інших утриманців не має, має постійне місце роботи та стабільний заробіток, тому взмозі сплачувати аліменти на дитину та утримання на дружину, яка здійснює догляд за дочкою ОСОБА_5 до досягнення цією дитиною віку трьох років, у розмірі, що зазначений у позові.

При зверненні до суду позивачку звільнено від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання на дружину, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 2422,40 грн. на користь держави.

Керуючись ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, 112-114, 157, 141, 160-161 Сімейного Кодексу України, ст.29 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 12, 13, ч.1 ст. 259, 263-265, 273, 352, 354, 355 Цивільного процесуального Кодексу України, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання на дружину задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючої та зареєстрованої АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_4 аліменти на неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.07.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючої та зареєстрованої АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_4 , на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UА0026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп..

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. В. Гуц