Справа № 165/5240/24
Провадження № 2/165/270/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

24 вересня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

представника позивача Улибіної-Вельгус М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Нововолинської міської ради як Орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів та утримання дитини

встановив:

02 грудня 2024 року представник - адвокат Улибіна-Вельгус М.В. звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на утримання дитини і протоколом автоматизованого розподілу судова справа між суддями розподілена для розгляду судді Василюку А.В.

Згідно з ч.1 ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Згідно з ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Предмет позову дозволяє позивачу обрати підсудність розгляду справи за власним місцем реєстрації проживання, оскільки спір заявлено з приводу збільшення розміру аліментів на утримання дитини (ч.1 ст.28 ЦПК України).

Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26 жовтня 2023 року №751- (а.с.9), долученої до матеріалів позову, зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 значиться за адресою: сел. Безлюдівка, Харківський район, Харківська область, однак фактично на час відкриття провадження у справі, остання проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю №1807286 від 23 вересня 2025 року (а.с.92) ОСОБА_1 з 27 серпня 2025 року взята на облік ВПО у УСВП Святошинської РДА в м. Києві, а термін довідки УСЗН Нововолинської МР від 26 жовтня 2023 року завершився.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №945505 від 05 грудня 2024 року (а.с.28) відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на викладені обставини, суд поставив на вирішення учасників питання про передачу справи за підсудністю, в порядку ст.31 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, її представник- адвокат Улибіна-Вельгус М.В. заперечила щодо передачі даної справи за підсудність вказала на те, що справа прийнята до розгляду з дотримання правил підсудності, і оскільки провадження у справі відкрито, при цьому змін у складі відповідачів не відбулося та справа не належить до виключної підсудності іншого суду, тому відсутні підстави для передачі справи за підсудністю за місцем реєстрації позивача чи відповідача.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник третьої особи Думич І.О. подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності.

Суд заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку

Приписами п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч.2 статті 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з положенням ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 №509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Отже, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи, в порядку, визначеному Постановою КМУ «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад».

Оскільки на даний час фактичним місцем проживання позивача значиться у м. Києві, у якому органами соціального захисту населення позивач взята на облік як ВПО, що підтверджується відповіддю №1807286 від 23 вересня 2025 року, а місцем реєстрації проживання позивача зазначено за адресою: сел. Безлюдівка, Харківський район, Харківська область.

При цьому фактичне місце проживання позивача, незважаючи на набуття нею статусу шляхом взяття на облік ВПО, не має правового значення в розумінні ЦПК України, для вирішення питання обрання підсудності розгляду справи, оскільки визначальним є місце реєстрації проживання особи, а не місце взяття її на облік органами соціального захисту. І це стосується також внутрішньо переміщених осіб.

Подібного правового висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду у постанові від 24.06.2024 у справі №554/7669/21, якою Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування частини першої статті 28 ЦПК України, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2022 року у справі №556/1395/21 (провадження №61-3887св220), Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного від 12 лютого 2020 року у справі №161/1246/18 (провадження №61-35403св18) щодо визначення підсудності за фактичним місцем проживання або перебування позивача, відмінним від зареєстрованого.

Беручи до уваги вищевикладене, Нововолинський міський суд Волинської області не може вважатися «судом, встановленим законом» в розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки відсутні будь-які докази наявності у позивача (станом на день відкриття провадження у справі) зареєстрованого місця проживання чи перебування на території м. Нововолинська, згідно з вимогами Постанови КМУ №265 від 07.02.2022 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад».

Пунктом 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року №807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Отже, місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Відповідно, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, кожен місцевий загальний суд продовжує здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Селище Безлюдівка Харківського району Харківської області, де зареєстрована позивач та відповідач, належить до територіальної юрисдикції Харківського районного суду Харківської області.

З врахуванням правової позиції Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду зазначеної вище, провадження у цій справі Нововолинським міським судом Волинської області було відкрито з порушенням правил підсудності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дана справа підсудна Харківському районному суду Харківської області (вулиця Сковороди, 18, селище Покотилівка, Харківський район, Харківська область, 62458).

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.32 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до вимог ст.378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

За даних обставин справу необхідно передати на розгляд Харківського районного суду Харківської області.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.27, ст.31, ст.260 ЦПК України, суд

постановив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчий комітет Нововолинської міської ради як Орган опіки та піклування. про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на утримання дитини, передати за підсудністю на розгляд Харківському районному суду Харківської області (вулиця Сковороди, 18, селище Покотилівка, Харківський район, Харківська область, 62458).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк