Справа № 487/2357/25
Провадження № 2/487/1748/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Темнікової А.О., за участю секретаря судового засідання Демиденко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження по справі №487/2357/15 заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Український експертний центр по вимірюванню та оцінці» адвоката Борщенко Владлени Валеріївни про відвід судді Темнікової Альони Олександрівни по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український експертний центр по вимірюванню та оцінці» до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У проваджені Заводського районного суду міста Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український експертний центр по вимірюванню та оцінці» до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним та стягнення коштів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2025 року головуючим суддею у справі №487/2357/25 визначено суддю Темнікову А.О.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 10.04.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Під час проведення підготовчого судового засідання 15.07.2025 року, відповідно до норм ст. 92 та ст. 234 ЦПК України, було задоволено клопотання представника відповідача адвоката Розніна Володимира Андрійовича про виклик та допит відповідачки ОСОБА_1 в якості свідка.

Не погодившись із вказаною ухвалою, представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Український експертний центр по вимірюванню та оцінці» Борщенко В.В. звернулась 04.08.2025 року з апеляційної скаргою до Миколаївського апеляційного суду, в якій просила скасувати протоколу увалу Заводського районного суду міста Миколаєва від 15.07.2025 року про виклик свідка ОСОБА_1 та постановити нову про відмову у задоволенні клопотання про виклик ОСОБА_1 у якості свідка.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 08.08.2025 року зазначену вище апеляційну скаргу було повернено скаржнику відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України у зв`язку з тим, що скаржником подана апеляційна скарга на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

18.09.2025 року, пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, до канцелярії суду надійшла заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Український експертний центр по вимірюванню та оцінці» Борщенко В.В. про відвід судді Темнікової А.О.

В обґрунтування заявленого відводу представником відповідача зазначено, що суддя Темнікова А.О. не може брати участі у розгляді зазначеної справи та підлягає відводу, оскільки, на думку представника відповідача,під час розгляду даної справи суддею було допущено грубе порушення процесуального закону, яке безпосередньо ставить під сумнів її об`єктивність та неупередженість. Зокрема, суддею ухвалено рішення про залучення відповідача у якості свідка, тобто особу, яка є одночасно заінтересованою особою у даній справі. Така процесуальна дія є неприпустимою та суперечить як положенням ЦПК України, так і фундаментальним принципам судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З цих же підстав вказаним особам може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Статтею 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява про відвід подана відповідачем пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, у зв`язку з чим згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи (ч. 8 ст. 40 ЦПК України).

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч. 11 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦПК України, сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Згідно із ч. 1 ст. 234 ЦПК України, якщо сторона, третя особа, їх представники заявляють, що факти, які мають значення для справи, їм відомі особисто, вони за їхньою згодою можуть бути допитані як свідки згідно із статтями 230-232 цього Кодексу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Європейський суд з прав людини у рішенні (далі за текстом ЄСПЛ) по справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02, остаточне рішення 10.03.2009 року, пункти 66-67, 69) вказав, щозгідно з усталеною практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Iталії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

З поданої заяви про відвід та матеріалів справи не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність судді Темнікової А.О. при розгляді даного позову. Незгода з процесуальними діями та рішеннями судді не є підставою для відводу, а відтак суд вважає, що заява про відвід є невмотивованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Український експертний центр по вимірюванню та оцінці» адвоката Борщенко Владлени Валеріївни про відвід судді Темнікової Альони Олександрівни по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український експертний центр по вимірюванню та оцінці» до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним та стягнення коштів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Темнікова