Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1419/25
Провадження № 2/935/454/25
РІШЕННЯ

Іменем України

15 вересня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., зі секретарем- Криворучко Я.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду із вказаним вище позовом в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованість за кредитним договором № 24.06.2023-100002143 в розмірі 7528,00 грн. та судовий збір.

В обґрунтування позову вказує, що 24 червня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено кредитний договір № 24.06.2023-100002143 шляхом підписання заявки, яка є невід`ємною частиною договору. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора А226, який був надісланий на мобільний номер відповідача.

Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 4 000 грн., строком на 42 дні, датаповернення кредиту 04.08.2023, первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання , процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у ромзірі 2,1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит.

Однак, відповідач умов договору щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконала, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 7528,00 грн., яка складається з: 4 000 грн. заборгованість за кредитом, 3528,00 грн. заборгованість за процентами. Оскільки відповідач заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позивач ТОВ «Споживчий центр» у підготовче судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду повідомлений належним чином. Представник позивача у позові вказав про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву, в якій прость слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 24 червня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір в електронній формі № 24.06.2023-100002143, шляхом підписання електронним підписом заявки на отримання кредиту та пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (одноразовий ідентифікатор за № А226). (а.с.11-15).

Згідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 4 000 грн., строком на 42 дні з дати його надання. Первинний період користування кредитом становить 14 днів.

Відповідно до пункту 2.1. пропозиції про укладення кредитного договору, електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно пункту 4.1 Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платості і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача НОМЕР_1 .

На підтвердження перерахування коштів за договором ТОВ «Споживчий центр» надано довідку платіжної системи «LiqPay» про надіслання суми кредиту за договором № 24.06.2023-100002143 в розмірі 4 000 грн. ID операції: від 24.06.2023 року о 18 год. 11 хв. (а.с.8).

Відповідно до наданої довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №24.06.2023-100002143, слідує, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 7528,00 грн., яка складається з: 4 000 грн. основного боргу, 3528,00 грн.- проценти по кредиту, які нараховані з 24.06.2023 року до 04.08.2023 року.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що 24.06.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір у формі електронного документу з використанням одноразового електронного підпису. На підставі укладеного договору відповідачем отриманий кредит шляхом перерахування на її банківський рахунок грошових коштів у розмірі 4 000 грн.

На підтвердження здійснення переказу коштів відповідачу у розмірі 4000 грн., позивач надав довідку про перерахування суми кредиту за допомогою платіжних систем LiqPay на банківську картку № НОМЕР_2 .

Таким чином ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором від 24.06.2023 року виконало в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 7528,00 грн., яка складається з: 4 000 грн. основного боргу, 3528,00 грн. проценти по кредиту, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, враховуючи, що відповідач позов визнала повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, тому дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню та про можливість постановлення рішення в зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідач позов визнав до прийняття рішення у справі, 50 відсотків судового збору в сумі 1211,20 грн. слід повернути позивачу з державного бюджету, а з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Враховуючи викладене, і керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-268, 352,354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 509, 526, 530,1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , заборгованість за кредитним договором від 24 червня 2023 року №24.06.2023-100002143 у розмірі 7 528 (сім тисяч п`ятсот двадцять вісім) грн 00 коп. та судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції від 12 червня 2025 року № СЦ00020890 в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , місцезнаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, 133-А

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО