Справа № 577/4753/25
Провадження № 2/577/1687/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Логіна Є.В.,

секретаря судового засідання Скляр О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Конотоп, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

ТзОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду із позовною заявою, в якій просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 723612 від 07.10.2021 року в розмірі 60851,84 грн. та понесені судові витрати на сплату судового збору та правової допомоги.

Свої вимоги мотивує тим, що 07.10.2021 року між ТзОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 723612. Підписанням договору позичальник підтвердила, що вона ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТзОВ «Слон Кредит». Відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 25000 грн. на строк 1096 днів, тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти за процентною ставкою, яка залежить від періоду її встановлення. Відповідач зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

28.08.2023 р. згідно умов Договору факторингу №2808/23, ТзОВ «Слон Кредит» відступлено право вимоги за кредитним договором № 723612 від 07.10.2021 р. на користь ТзОВ «Діджи Фінанс», яким відповідно набуто право вимоги до відповідача.

Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитом не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за кредитним договором № 723612 від 07.10.2021 року в розмірі 60851,84 грн., із яких: 24348,99 грн. заборгованість за тілом кредиту , 36502,85 грн.- заборгованість за відсотками.

Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, внаслідок чого ТзОВ «Діджи Фінанс» змушене звернутись до суду.

Ухвалою судді від 15.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі повторної неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.10.2021 року між ТзОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 723612. Підписанням договору позичальник підтвердила, що вона ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТзОВ «Слон Кредит». Відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 25000 грн. на строк 1096 днів, тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти за процентною ставкою, яка залежить від періоду її встановлення.

ТзОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 10081 від 07.10.2021 р. щодо перерахування на рахунок ОСОБА_1 від ТОВ «Слон Кредит» 25000 грн. ( а.с. 37) .

ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених кредитним договором.

Згідно договору факторингу № 2808/23 від 28.08.2023 р. ТзОВ «Слон Кредит» відступило право вимоги за кредитним договором № 723612 від 07.10.2021 р. на користь ТзОВ «Діджи Фінанс», яке відповідно набуло право вимоги до відповідача.

Однак, відповідач свої зобов`язання перед ТзОВ «Діджи Фінанс» не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 28.08.2023 року становить 60851,84 грн., із якої: 24348,99 грн. заборгованість за тілом кредиту , 36502,85 грн.- заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості в матеріалах справи.( а.с. 13)

31.07.2024 року позивачем направлено на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яка залишена відповідачем без реагування. (а.с. 38).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 не виконувала взяті на себе зобов`язання належним чином, що спричинило виникнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що внаслідок невиконання умов кредитного договору ОСОБА_1 були порушені права позивача. А тому, оцінюючі представлені позивачем докази та наведені аргументи, суд приходить до висновку, що позов, в частині стягнення суми заборгованості є підставним та підлягає до задоволення.

При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.

Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Відповідно до ч.1 п.1 ч. 3 ст. 133 та ч.1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025 р., укладеного між ТзОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Лівак І.М., копію додаткової угоди № 1163176 до № 42649746 від 01.01.2025 р., копію акту про підтвердження факту надання правничої допомоги від 30.05.2025 р., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. ( а.с.10,11,15-18,36,39)

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає необґрунтованими вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі 6 000 грн. який, на переконання суду, не є співмірним із наданими адвокатом послугами та складністю справи, та приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на оплату послуг адвоката, пов`язані із складанням, поданням до суду цивільного позову в розмірі 3 000 грн.

Саме такий розмір відповідатиме критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд ,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № 723612 від 07.10.2021 року в розмірі 60851 (шістдесят тисяч вісімсот п`ятдесят одна) грн. 84 коп., судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн.40 коп. та 3000 (три тисячі) грн. витрат на правничу допомогу.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.

Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (юридична адреса: 07406, м.Бровари, Київська область, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, , IBAN: НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ», МФО:334851))

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , НОМЕР_2 ).

,).

Суддя Логін Є. В.