Березівський районний суд Одеської області
24.09.2025
Справа № 509/2884/25
Провадження № 2-др/494/6/25
24.09.2025 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді - Римаря І.А.,
за участю: секретаря судового засідання Антонишиної І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» від 22.09.2025 року про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №509/2884/25 за позовом Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Заочним рішенням Березівського районного суду Одеської області від 15.09.2025 року позовні вимоги «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено.
22.09.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулось до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 6000.00 грн.
Вивчивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи рішенням Березівського районного суду Одеської області від 15.09.2025 року позовні вимоги Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою «Споживчий центр» та адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕРІТАС» укладено договір про надання правничої допомоги №01/25-СЦ від 01.04.2025 року.
Суд вважає зазначити, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, об`єм доказової бази, пропорційність витрат, керуючись принципами справедливості та розумності, суд вважає за можливе визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1500.00 грн., які належить стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» від 22.09.2025 року про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №509/2884/25 за позовом Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя І.А.Римар