Справа № 442/6351/25
Провадження № 2/442/1952/2025
УХВАЛА

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

"22" вересня 2025 р. м. Дрогобич

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючої судді - Курус Р.І., розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом особистої приватної власності, -

в с т а н о в и в :

21.08.2025 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право особистої власності на земельну ділянку та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

21.08.2025 суддею отримано відповідь №1691052 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача, відповідно до якої відомості щодо ОСОБА_2 в реєстрі відсутні, у зв`язку з чим скеровано запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби.

Ухвалою від 25.08.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 22.09.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

15.09.2025 отримано відповідь з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби відповідно до якої місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Поштова кореспонденція що надсилалась на адресу позивача повернулась з відміткою «закінчення терміну зберігання».

Поштова кореспонденція що надсилалась на адресу відповідача повернулась з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Пунктом 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України визначено, що судова повістка фізичній особі направляється за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Пунктом 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи.

Відповідачем ані клопотання про розгляд справи за участю сторін, ані відзиву на позовну заяву суду не надано.

Розглядаючи зазначену справу, судом встановлені обставини, які перешкоджають ухваленню судового рішення, виходячи з наступного.

Так, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За нормою статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, у своїй позовній заяві позивач просить визнати за нею право особистої власності на земельну ділянку та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що у період з 22 жовтня 1988 року по 12 листопада 1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 , виданим Будинком урочистих подій м. Дрогобич Львівської області 22 жовтня 1988 року, та свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 , виданим Дрогобицьким районним відділом ЗАГСу 21 жовтня 1997 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Попелі Дрогобицького району Львівської області померла рідна бабуся позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Ясеницько-Сольнянською сільською радою 15 березня 1983 року. За життя бабуся була власницею земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . До дня смерті бабуся була зареєстрована та фактично проживала за вказаною адресою.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті бабусі був батько позивачки, ОСОБА_4 . У встановленому порядку батько звернувся до Дрогобицької районної Ради народних депутатів та відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки.

У зв`язку із його відмовою та на підставі рішення Виконавчого комітету Дрогобицької районної Ради народних депутатів №223 від 20.09.1990 позивачці було видано свідоцтво про право особистої власності на вказаний житловий будинок від 24 вересня 1990 року (довідка КП «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №1990 від 23.08.2024).

Згодом, на підставі рішення Попелівської сільської ради від 18.03.1994, XII сесія І скликання №15, головою Попелівської сільської ради мені було видано Державний акт на право на земельну ділянку серії ЯД №471968 від 02 квітня 2008 року.

На момент набуття права власності на земельну ділянку та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , остання перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Хоча замість нотаріального свідоцтва про право на спадщину позивачці були видані свідоцтво про право особистої власності на підставі рішення Виконавчого комітету Дрогобицької районної Ради народних депутатів №223 від 20.09.1990 та державний акт на право на земельну ділянку на підставі рішення Попелівської сільської ради від 18.03.1994, XII сесія І скликання №15, юридична суть набуття права власності - в порядку спадкування - залишається.

Поряд з цим, будь-яких доказів щодо переходу права власності в порядку спадкування до позовної заяви не додано та не зазначено про існування доказів на підтвердження цієї обставини.

Разом з тим, в позові позивач належним чином не обґрунтувала свої позовні вимоги в частині викладення обставин, які б свідчили про наявність спору між нею та відповідачем та неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку, що впливає на наявність чи відсутність спору між сторонами.

Оскільки, без зазначення наведених вище обставин, розглянути справу неможливо, оскільки суд позбавлений можливості збирати докази з власної ініціативи, суд вважає за необхідне заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Поряд з цим, ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, з наведених норм вбачається, що позивач, звертаючись до суду з відповідною позовною заявою, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, зобов`язана оформити таку у відповідності до вимог цивільного-процесуального кодексу, що сприятиме її своєчасному розгляду і вирішенню.

Враховуючи вище наведене, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення вказаних вище недоліків та роз`яснити, що інакше позовну заяву буде залишено без розгляду на підставі ч. 8 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом особистої приватної власності, - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в п`ятиденний термін з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що інакше позовна заява буде залишена без розгляду на підставі ч. 8 ст. 257 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Дата складення ухвали 22.09.2025.

Суддя Курус Р.І.