УХВАЛА

17 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 935/2232/19

провадження № 61-11696во25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, ухвали Верховного Суду від 21 листопада 2024 року, ухвали Верховного Судувід 27 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року у прийнятті касаційної скарги ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими та виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі відмовлено (провадження № 61-9535ск22).

Ухвалами Верховного Суду від 15 березня 2024 року, від 17 квітня 2024 року, від 16 травня 2024 року, від 18 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року визнано неподаною та повернуто заявнику (провадження № 61-18205во23, № 61-5374во24, № 61-6831во24, № 61-8573во24).

Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі повернуто заявникові. Дії заявника визнано зловживанням процесуальними правами (провадження № 61-9657во24).

Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі повернуто заявникові. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету України штраф у розмірі 908,40 грн (провадження № 61-11513во24).

Ухвалами Верховного Суду від 21 листопада та 24 грудня 2024 року, від 27 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цій справі залишено без розгляду та повернуто заявникові. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету України штраф у розмірі 3 028,00 грн (провадження № 61-15349во24, № 61-16907во24, № 61-1007во25).

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2020 року, рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року, а також скасування ухвал Верховного Суду про накладення штрафу повернуто заявнику (провадження № 61-2655во25).

Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 для перегляду за виключними обставинами з підстав, передбачених пунктом 3 частини третьої статті 423 ЦПК України, у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування повернуто заявникові (провадження № 61-2655во25).

Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судових рішень, а також ухвал Верховного Суду від 15 серпня та 21 листопада 2024 року, від 27 січня 2025 року про стягнення штрафу в цій справі повернуто заявникові (провадження № 61-3701во25).

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій справі (провадження № 61-4608ск25).

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судових рішень, а також ухвал Верховного Суду від 15 серпня та 21 листопада 2024 року, від 27 січня 2025 року про стягнення штрафу в цій справі повернуто заявникові (провадження № 61-5019во25).

Житомирський апеляційний суд ухвалою від 18 липня 2023 року визнав апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 08 червня 2023 року неподаною та повернув її скаржнику.

Корольовський районний суд м. Житомира ухвалою від 10 серпня 2023 року відмовив ОСОБА_1 у відкритті провадження у цій справі, з підстав, передбачених частиною четвертою статті 315 ЦПК України.

Верховний Суд ухвалою від 13 вересня 2023 року (провадження № 61-13280ск23) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 08 червня 2023 року, ухвалу Житомирського апеляційного суду від 18 липня 2023 року та ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 10 серпня 2023 року у справі № 295/6514/23.

16 жовтня 2023 року Верховний Суд своє ухвалою (провадження № 61-14164ск23) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 08 червня 2023 року, ухвалу Житомирського апеляційного суду від 18 липня 2023 року та ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 10 серпня 2023 року у справі № 295/6514/23.

22 грудня 2023 року Верховний Суд постановив ухвалу, якою відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 10 серпня 2023 року у справі № 295/6514/23.

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 08 червня 2023 року, ухвали Житомирського апеляційного суду від 18 липня 2023 року, ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 10 серпня 2023 року, ухвал Верховного Суду від 13 вересня 2023 року, 16 жовтня 2023 року, 22 грудня 2023 року у справі № 295/6514/23 повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 18 березня 2025 року у справі № 295/6514/23 повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 25 квітня 2025 року, скасування ухвал Верховного Суду від 15 серпня 2024 року та 21 листопада 2024 року, від 27 січня 2025 року про стягнення штрафу, а також про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування повернуто заявнику.

Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 22 травня 2025 року повернуто заявнику.

Ухвалою від 10 липня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно у порядку спадкування.

Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, ухвали Верховного Суду від 21 листопада 2024 року, ухвали Верховного Суду від 27 січня 2025 рокуповернуто заявнику.

15 вересня 2025 року до Верховного Суду повторно надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвал Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, ухвали Верховного Судувід 21 листопада 2024 року, ухвали Верховного Суду від 27 січня 2025 рокупро стягнення штрафу за виключними обставинами, передбаченими пунктом 3 частини третьої статті 423 ЦПК України та клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Вказана заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини третьої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до зазначених вимог закону переглянуті за виключними обставинами можуть бути лише ті рішення суду касаційної інстанції, якими судове рішення було змінено або ухвалено нове судове рішення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що судові рішення, у яких вирішені процедурні питання, пов`язані з рухом справи, не є предметом перегляду за виключними обставинами (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 2-3435/11 (провадження № 14-12звц18), від 17 квітня 2018 року у справі № 2-1178/11 (провадження № 14-10свц18), від 17 квітня 2018 року у справі № 235/2573/13-ц (провадження № 14-3звц18), від 17 квітня 2018 року № 243/2748/16-ц (провадження № 14-26свц18), від 15 травня 2018 року у справі № 0529/5417/2012, від 22 січня 2019 року у справі № 2-4646/11 (провадження № 14-7свц18)).

Ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про (1) закриття провадження у справі, (2) залишення заяви без розгляду, (3) відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду, (4) скасування рішення третейського суду, (5) видачу виконавчого листа, (6) відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду (постанови Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 127/2-н-439/09 (провадження № 61-18192св18), від 06 березня 2020 року у справі № 1121/1717/12-ц (провадження № 61-22788св19), від 11 листопада 2020 року у справі № 461/11703/15-ц (провадження № 61-2382св20), від 08 червня 2021 року у справі № 2-1207/2011 (провадження № 61-1546св21)).

Аналіз змісту ухвал Верховного Суду 15 серпня 2024 року, від 21 листопада 2024 року, від 27 січня 2025 року свідчить, що вказаними судовими рішеннями не було змінено або скасовано судові рішення судів попередніх інстанцій, оскільки заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали суду касаційної інстанцій повернуто заявнику а також застосовано заходи процесуального примусу до ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу

та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі

для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню,

і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Так, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню,

не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (частина друга статті 44 ЦПК України).

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до Верховного Суду із заявами про перегляд за виключними обставинами судових рішень, зокрема ухвал Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, 21 листопада 2024 року та від 27 січня 2025 року, проте у черговий раз звернувся із аналогічною заявою про перегляд за виключними обставинами ухвал Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, 21 листопада 2024 року та від 27 січня 2025 року, Верховний Суд дійшов висновку, що такі дії свідчать про зловживання заявником процесуальними правами, що в силу вимог частини третьої статті 44 ЦПК України є підставою для повернення заяви.

Крім того, Верховний Суд вже повідомляв заявника про те, що вирішення питання про забезпечення позову правилами Глави 2 Розділу V ЦПК України «Касаційне провадження» не передбачене та до компетенції Верховного Суду не належить.

Керуючись статтями 44, 423, 425 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 15 серпня 2024 року, ухвали Верховного Судувід 21 листопада 2024 року, ухвали Верховного Суду від 27 січня 2025 року та клопотання про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Коростишева Житомирської області в особі Коростишівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник