Справа № 368/788/24
Рішення

Іменем України

"25" серпня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Марчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

встановив :

Позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 .

Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді транспортного засобу , тип- легковий /седан-загальний, марка, модель СНЕVROLET AVEO 2007 року випуску, номер шасі ( кузова, рами НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований ТСЦ 7145, 22.12.2022, який належав померлому ОСОБА_3 .

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2023 року виданого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Лагутінською Є.П. транспортний засіб належить мені їй спадкоємиці.

ЇЇ померлий батько співмешкав з 2014 року ОСОБА_2 . На час смерті транспортний засіб ,перебував за місцем проживання батька, який він придбав під виплату, а саме по місцю проживання його співмешканки ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_2 .

На її звернення про повернення траспортного засобу, як спадкоємиці після смерті батька, було відмовлено.

А тому позивачка просить витребувати у ОСОБА_2 на її користь належнй їй автомобіль тип- легковий /седан-загальний, марка, модель СНЕVROLET AVEO 2007 року випуску, номер шасі ( кузова, рами НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зобов`язавши останню передати їй вказаний автомобіль.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали. Також позивачка пояснила, що не знає де в даний час знаходиться автомобіль.

Відповідачка та її представник проти позову заперечили. Відповідачка пояснила, що автомобіль ОСОБА_3 взяв під виплату. Після його смерті до неї додому приїхали незнайомі чоловіки, пояснивши що автомобіль їх і забрали авто. Де знаходиться автомобіль вона не знає. Після смерті вона на ньому не їздила, посвідчення водія не має. Автомобіль був у несправному стані. Працівники поліції оглядали її подвір`я і автомобіля не виявили.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з слідуючих підстав.

Згідно із ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції .

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками справи, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань з приводу забезпечення доказів

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , що стверджується копіями свідоцтв про смерть та народження.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді транспортного засобу , тип- легковий /седан-загальний, марка, модель - СНЕVROLET AVEO 2007 року випуску, номер шасі ( кузова, рами НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований ТСЦ 7145, 22.12.2022, який належав померлому ОСОБА_3 , на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 , виданого тим же ТСЦ 7145, 22.12.2022 та облікової картки № НОМЕР_4 від 22.12.2022.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2023 року виданого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Лагутінською Є.П. вище вказаний транспортний засіб належить спадкоємиці ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді з Територіального сервісного центру 7145 регіонального центру МВС у Черкаській області вказано, що згідно відомостей ЄДР транспортних засобів МВС, станом на 19.01.2024 року, автомобіль СНЕVROLET AVEO 2007 року випуску, номер шасі ( кузова, рами НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , значиться зареєстрованим за гр. ОСОБА_3 .

Згідно висновку від 27.12.2023 року про результати звернення позивачки до ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області було встановлено, що в грудні 2022 року мій батько придбав автомобіль під виплату. Проте ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько перебуваючи у місті Київ на роботі помер. Приблизно через тиждень після смерті батька позивачки, як вказала ОСОБА_2 до неї приїхали двоє невідомих чоловіків та повідомили, що вони забирають автомобіль, оскільки ОСОБА_3 не розрахувався за нього. А тому позивачці було дано рекомендацію звернутися до суду , так як дана категорія справ відноситься до цивільно правових.

Допитана в судовому засіданні свідок пересіда пояснила суду, що бачила яв відповідачка із своїм сином їздили на автомобілі, зе кермом був її син.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_2 приїздили автомобілем в с.Зеленьки. Приблизно чере два місяці після смерті ОСОБА_5 він, свідок, бачив як на автомобілі їздив син ОСОБА_6 . Де на даний час автомобіль він не знає і його не бачив.

Свідок ОСОБА_7 , пояснила суду, що ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2 приїздив до неї на автомобілі. Після смерті бачила як ОСОБА_2 разом зі своїм сином приїздили в село. За кермом автомобіля був син ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що після поховання ОСОБА_3 на заправці бачив сина ОСОБА_2 на автомбілі. Де в даний час знаходиться автомобіль він не знає.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона проживає в с.Липовець. Дійсно до смерті ОСОБА_3 , бачила автомобіль в подвір`ї ОСОБА_2 .. Через деякий час після пховання ОСОБА_3 , ОСОБА_6 їй говорила, що автомобіль приїхали незнайомі і забрали, так як ОСОБА_5 за нього не розплатився.

Отже, жоден із свідків не зміг з впевненістю підтвердити суду, що даний автомобіль знаходиться у відповідачки ОСОБА_2 .

За змістом статей 317 і 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Також, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2025 року у справі № 727/348/23 вказано, що предметом доказування у справі про витребування майна з чужого незаконного володіння є: факти, що підтверджують право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння власника (титульного володільця), наявність майна в натурі у особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, і відсутність у такої особи правових підстав для володіння майном.

Можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно).

На думку суду, факт перебування спірного автомобіля у відповідача позивач не довела належними та допустимими доказами.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час розгляду справи № 760/6034/16-ц (постанова від 15.02.2023 року) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Всебічність та повнота, зокрема, передбачають з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

Крім того, Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц.

Отже, у даній справі позивачем не надані докази, які підтверджують, що на момент пред`явлення позову спірний автомобіль перебував та на даний час перебуває у фактичному володінні відповідача, внаслідок чого саме від неї він має бути витребуваний, а тому позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 15, 16, 387 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом 30 днів.

Суддя : Т.Є. Іванюта