КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 6/947/381/25
УХВАЛА

24.09.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за участі заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчих документах по справі №2-3206/10, виданих Ленінським районним судом міста Севастополя,

ВСТАНОВИВ:

Суть заяви, що вирішуються судом:

27.08.2025 року до Київського районного суду міста Одеси, через засоби поштового зв`язку, надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за участі заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчих документах по справі №2-3206/10, виданих Ленінським районним судом міста Севастополя.

Рух справи.

27.08.2025 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла вищевказана заява про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Заявником порушено питання на стадії примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 17 вересня 2010 року по цивільній справі №2-3206/10.

У відповідності до ч. 1 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно з розпорядженням Верховного Суду від 05.07.2022 № 36/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (суди Автономної Республіки Крим та м. Севастополя)», територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду міста Севастополя змінено на Київський районний суд міста Одеси.

Отже, справа за вказаною заявою підсудна Київському районному суду міста Одеси.

Дійшовши до висновку про відповідність поданої заяви вимогам ст. 183, 442 ЦПК України, підсудність справи Київському районному суду міста Одеси, ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 28.08.2025 року прийнято до розгляду вказану заяву та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін по справі.

Позиції учасників справи.

Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» в обґрунтування заяви, посилається на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 17 вересня 2010 року по цивільній справі №2-3206/10 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк „Надра в особі філії Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк „Надра Кримського регіонального управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №805/2008/840-М/02/101 від 29.08.2008 року було задоволено, а саме, суд вирішив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк „Надра в особі філії Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк „Надра Кримського регіонального управління суму заборгованості за кредитним договором №805/2008/840-М/02/101 від 29.08.2008 року у розмірі 753 299 грн. 43 коп. , у відшкодування сплаченого судового збору суму у розмірі 1700 грн., у відшкодування витрат з ІТЗ розгляду справи суму у розмірі 120 грн., а всього стягнути 755 119 гривень 43 коп.

30 липня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінанcгруп» був укладений Договір №GL48N718070_I_6 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) №805/2008/840-М/02/101 від 29.08.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

З посиланням на вказані обставини, заявник звернувся до суду з даними вимогами.

У судове засідання призначене на 24.09.2025 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином.

Представник заявника у первісній заяві зазначив про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності.

Заінтересовані особи під час розгляду даної заяви позицію з приводу заявлених вимог не висловили, заперечення проти задоволення заяви не надали.

Згідно з ч. 3 статті 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Приймаючи викладене та строки для розгляду відповідної заяви, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 24.09.2025 року за відсутності сторін по справі на підставі наявних в матеріалах справи документів.

У зв`язку з неявкою усіх учасників справи згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву, перевіривши наведені заявником доводи, суд дійшов до таких висновків.

Мотиви та висновки суду.

Заявником у даній заяві порушено питання про заміну сторони виконавчого провадження на його правонаступником, що врегульовано положеннями статті 442 ЦПК України Розділу VI процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з ч. 5ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»,у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду зі заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У пункті 2.12 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України за № 512/5 від 02.04.2012 року, передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду зі заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Відповідно до п. 2.13 вказаної інструкції, правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного Кодексу України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 Цивільного Кодексу України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до положень ст. 514 Цивільного Кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 Цивільного Кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 Цивільного Процесуального Кодексу України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір рецесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 21.03.2018 року у справі № 6-1355/10, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування в цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини.

Під час розгляду даної заяви судом одночасно на виконання приписів ч.4 ст. 263 ЦПК України враховуються висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13 та від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. За відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі №727/9430/13-ц щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником вважалася можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20, пункт 6.18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 дійшла висновку, що відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, ч. 6 ст. 12, п. 1ч.1, ч.5 ст.26, ч.5 ст.37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного статусу стягувача у виконавчому документі. Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам ч. 1 ст. 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набрало законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог ч.1 ст.2 ЦПК України.

Отже, приймаючи вищевказані висновки, суд зазначає, що заміна стягувача, за наявності судового рішення яке набрало законної сили, в межах провадження по справі без визначеної стадії не допускається, оскільки відповідна заміна стягувача відбувається лише на стадії виконавчого провадження, як на завершальній стадії судового провадження.

За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У поданій до суду заяві заявник стверджує, що в провадженні Ленінського районного суду міста Севастополя на розгляді перебувала цивільна справа №2-3206/10 за позовною заявою Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк „Надра в особі філії Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк „Надра Кримського регіонального управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором, звернення стягнення.

Згідно з розпорядженням Верховного Суду від 05.07.2022 № 36/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (суди Автономної Республіки Крим та м. Севастополя)», територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду міста Севастополя змінено на Київський районний суд міста Одеси.

Відповідно до довідки Київського районного суду міста Одеси, станом на 24.09.2025 року матеріали цивільної справи №2-3206/10 за позовною заявою Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк „Надра в особі філії Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк „Надра Кримського регіонального управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором, звернення стягнення, яка перебувала на розгляді у Ленінському районному суді міста Севастополя, до Київського районного суду міста Одеси не були передані.

Однак, заявником у поданій заяві не порушувалось відповідного питання з відновлення втраченого судового провадження цивільної справи №2-3206/10 за позовною заявою Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк „Надра в особі філії Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк „Надра Кримського регіонального управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором, звернення стягнення, яка перебувала в провадженні Ленінського районного суду міста Севастополя.

З наданих до заяви доказів вбачається, що 30 липня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_I_6 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) про стягнення заборгованості за кредитним договором №805/2008/840-М/02/101 від 29.08.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Приймаючи вищевикладене, суд зазначає, що заявником в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано жодних доказів на підтвердження перебування у Ленінському районному суді міста Севастополя цивільної справи №2-3206/10, доказів що за наслідком її розгляду було ухвалено рішення, предметом розгляду даної справи було стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк „Надра в особі філії Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк „Надра Кримського регіонального управління суму заборгованості за кредитним договором № 805/2008/840-М/02/101 від 29.08.2008 року, право вимоги за яким набуто заявником - ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» за договором №GL48N718070_I_6 про відступлення прав вимоги від 30 липня 2020 року.

У відповідності до судових рішень оприлюднених у Єдиному державному реєстрі судових рішень, який перебуває у вільному доступі, судом встановлено наявність оприлюдненого тексту заочного рішення Ленінського районного суду міста Севастополя від 17.09.2010 року по цивільній справі №2-3206/10 за позовною заявою Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк „Надра в особі філії Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк „Надра Кримського регіонального управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором, звернення стягнення.

Вказаним заочним рішенням Ленінського районного суду міста Севастополя від 17.09.2010 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк „Надра в особі філії Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк „Надра Кримського регіонального управління суму заборгованості за кредитним договором №805/2008/840-М/02/101 від 29.08.2008 року у розмірі 753 299 грн. 43 коп. , у відшкодування сплаченого судового збору суму у розмірі 1700 грн., у відшкодування витрат з ІТЗ розгляду справи суму у розмірі 120 грн., а всього стягнути 755 119 гривен 43 коп.

Однак, в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, заявником не надано доказів на підтвердження видачі відповідних виконавчих листів з примусового виконання заочного рішення суду Ленінського районного суду міста Севастополя за наслідком розгляду цивільної справи №2-3206/10, відносно боржників: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як і доказів, що строк пред`явлених відповідних виконавчих листів до примусового виконання не сплив.

У відповідності до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, яка перебуває у вільному доступі, судом встановлено відсутність будь-яких відомостей щодо виконавчих проваджень з примусового виконання відносно боржників: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження не доведена та не обґрунтована, за наслідком чого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст. 512, 514 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за участі заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчих документах по справі №2-3206/10, виданих Ленінським районним судом міста Севастополя залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий Л. В. Калініченко