Справа № 2-1-36/2009
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Романовій К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну сторони стягувача та боржника у виконавчому проваджені №21324135, відкритому на виконання виконавчого листа у справі № 2-1-36/2009, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 29.10.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»звернувся до суду з вказаною заявою та просить замінити сторону стягувача та боржника виконавчого провадження, яке відкрите на підставі виконавчого листа у справі №2-1-36/2009 від 29.10.2009 року за позовом ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 18.06.2024 року дану заяву прийнято до розгляду, витребувано у Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію щодо стану виконавчого провадження №213241135, відкритого на виконання виконавчого листа у справі № 2-1-36/2009, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 29.10.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості за кредитним договором.

23.07.2024 року представника Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли додаткові пояснення, з яких вбачається, що виконавче провадження №21324135 перебуває на виконанні у відділі, проте вважається втраченим.

Ухвалою суду від 04.09.2024 року судове засідання відкладено, витребувано у Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію щодо стадії виконавчого провадження №21324135 (відкрито/закінчено/зупинено) з наданням підтверджуючих документів (витяг з АСВП, копія постанови тощо).

13.09.2024 року представника Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли додаткові пояснення з доданою постановою про прийняття виконавчого провадження №21324135.

Ухвалою суду від 24.10.2024 року відкладено судовий розгляд заяви, витребувано з архіву Центрального районного суду м. Миколаєва матеріали цивільних справ №490/1517/14-ц та №490/11462/23; витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського МНО Миколаївської області Чорної Людмили Сергіївни інформацію щодо заведення спадкової справи до майна ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02.06.2025 року від приватного нотаріуса Миколаївського МНО Миколаївської області Чорної Л.С. надійшов лист, згідно якого нотаріусом повідомлено суд, що 20.03.2023 року була заведена спадкова справа №39/2023 до майна ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 07.07.2025 року відкладено судове засідання, витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського МНО Миколаївської області Чорної Людмили Сергіївни інформацію копію спадкової справи №39/2023, заведеної 20.03.2023 року до майна ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30.07.2025 року від приватного нотаріуса Чорної Л.С., на виконання вимог ухвали суду від 07.07.2025 року, надійшла копія витребуваної судом спадкової справи.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд заяви здійснювати за його відсутності.

Інші заінтересовані особи по справі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку неявкою учасників справи в судове засідання, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п.9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.06.2009 року у справі №2-1-36/2009 ухвалено наступне:

1. Позов відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії «Миколаївобленерго» до закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору поруки припиненим з 24.02.2005 року задовольнити.

2. Договір поруки № 26/1-СК від 03.09.2003 року, укладений між закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення промінвестбанку в м. Миколаїв», відкритим акціонерним товариством енергопостачальною компанією «Миколаївобленерго» та ОСОБА_1 припинити з 24.02.2005 року.

3. Позов закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення промінвестбанку в м. Миколаїв» до ОСОБА_1 , відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії «Миколаївобленерго» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення промінвестбанку в м. Миколаїв» 82262,43 грн., судові витрати в сумі 853,00 грн., а всього 83115,43 грн.

5. У задоволенні вимог закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» B особі філії «Відділення промінвестбанку B м. Миколаїв» до відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії «Миколаївобленерго» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити..

29.10.2009 року, на виконання вищевказаного рішення, Центральним районним судом м.Миколаєва видано виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1

09.09.2010 року Артемівський відділ державної виконавчої служби м. Луганська Головного територіального управління юстиції у Луганській області, правонаступником якого є Луганський відділ державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на підставі отриманого виконавчого листа № 2-1-36/2009 від 29.10.2009 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 21324135.

Постановою заступника начальника відділу Луганського відділу ДВС у Луганському районі Луганської області Східного МУМЮ від 02.07.2024 року, у зв`язку з реорганізацією відділів, передано виконавчий лист №2-1-36 від 29.10.2009 року Луганському відділу ДВС у Луганському районі Луганської області Східного МУМЮ.

Постановою заступника начальника відділу Луганського відділу ДВС у Луганському районі Луганської області Східного МУМЮ від 02.07.2024 року прийнято виконавче провадження №21324135 з примусового виконання виконавчого листа №2-1-36 від 29.10.2009 року.

В поясненнях, наданих Луганським відділом ДВС у Луганському районі Луганської області Східного МУМЮ на виконання вимог ухвали суду, зазначено наступне.

Перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Луганському відділі державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження ВП 21324135 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1-36 виданого 29.10.2009 Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ "АКБ "Промінвестбанк" боргу у сумі 83115,43 грн.

10.12.2010 року відповідного до Закону України « Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ( АСВП 21324135).

Матеріали виконавчого провадження у паперовому вигляді відсутні, відомості щодо примусового виконання рішення надаються згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження. Також слід зазначити, що виконавче провадження АСВП 21324135 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа вважається втраченим.

Станом на сьогоднішній день до відділу не надходила заява про відновлення втраченого (знищеного) виконавчого провадження. У разі пред`явлення дублікату виконавчого листа № 2-1-36 виданого 29.10.2009 Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ "АКБ "Промінвестбанк" боргу у сумі 83115,43 грн. державним виконавцем будуть вжиті всі заходи примусового характеру.

Інших відомостей щодо примусового виконання вищезазначених виконавчих документів в Автоматизованій системі виконавчого провадження не міститься, надати більш детальну інформацію щодо вчинення державним виконавцем виконавчих дій не виявляється можливим, оскільки, матеріали виконавчих проваджень, матеріально-технічна база та інше майно Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходяться за місцем його попередніх реєстрацій на тимчасово окупованій території Луганської області.

17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив ТОВ «Кредитні Ініціативи» свої права вимоги за договорами кредиту, в тому числі і за Кредитним договором № 26-СК від 03.09.2003 року до боржника ОСОБА_1 .

Договір про відступлення прав вимоги сторонами не оспорювався та на даний час є чинним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №1039.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №39/2023, всю спадщину за законом після смерті ОСОБА_1 прийняла його дружина ОСОБА_2 .

Щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні №21324135.

Виходячи з вище встановлених обставин справи, ТОВ «Кредитні Ініціативи»є власником права вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором № 26-СК від 03.09.2003 року.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні(крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України,за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і за відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10.

Такі ж висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 14 ЦПК України і статті 18 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинено тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене підсумнів ("Брумареску проти Румунії").

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однакце право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судоверішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, щосуперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаю чи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Враховуючи, що рішення суду фактично не виконано, а також те, що ТОВ «Кредитні Ініціативи»прийняло право вимоги, що належали первісному кредитору, тим самим, ставши новим кредитором за вищезазначеним кредитним договором одержало право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань, то суд приходить до висновку, що дані обставини є підставою для задоволення заяви.

Щодо заміни боржника у виконавчому провадженні №21324135.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частини перша та друга статті 55 ЦПК України).

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим, для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене ст.55 Цивільного процесуального кодексу України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі №917/1339/16.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша та друга статті 15 Закону про виконавче провадження).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду упостанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 дійшла висновку, що заміна сторони виконавчого провадження як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження. Велика Палата Верховного Суду, згідно правового висновку зазначеному у постанові від 11жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 вважає, що вказаними нормами права, виходячи з їх системного тлумачення, передбачено заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником.

При вирішенні питання заміни учасника справи правонаступником та заміни сторони виконавчого провадження у разі смерті фізичної особи (боржника, відповідача) судам перш за все необхідно з`ясувати коло всіх спадкоємців померлої особи, а також встановити, чи пред`явлено кредитором вимоги до спадкоємців боржника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі№ 916/617/17(пункт 101)).

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (пункт 98)).

Невизначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (пункт 109)).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

З огляду на норми цивільного законодавства та правові позиції Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що спірні правовідносини у даній справі допускають правонаступництво у виконавчому провадженні фізичної особи боржника ОСОБА_1 , що помер, на його спадкоємицю - ОСОБА_2 , в межах вартості спадкового майна.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про заміну сторін виконавчого провадження є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За таких обставин, ст. 512, 514, 516 ЦК України; ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну сторони стягувача та боржника у виконавчому проваджені №21324135, відкритому на виконання виконавчого листа у справі № 2-1-36/2009, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 29.10.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості за кредитним договором задовольнити.

1. Замінити стягувача - ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (2) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () у виконавчому проваджені №21324135 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1-36/2009, виданого 29.10.2009 року щодо стягнення з ОСОБА_1 (заборгованості за кредитним договором №26-СК від 03.09.2003 року у сумі 83115,43 грн.

2. Замінити боржника ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №1039) на його спадкоємицю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 у виконавчому провадження №21324135 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1-36/2009, виданого 29.10.2009 року щодо стягнення з ОСОБА_1 (заборгованості за кредитним договором №26-СК від 03.09.2003 року у сумі 83115,43 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 19 вересня 2025 року.

Суддя Н.П. Черенкова