Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2/641/3119/2025 Справа № 641/6233/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Чайка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Шумейко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» через систему Електронний суд звернулося до Слобідського районного суду міста Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути суму заборгованості за кредитним договором № TDB.2020.0991.967 від 24.02.2020 в загальному розмірі 37 504,94 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 11 200 грн.

Ухвалою суду від 28.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

19.09.2025 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Ключником С.В. до суду подано клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з проходженням відповідачем військової служби.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та його представник відповідача в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи та подане клопотання про зупинення провадження у справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008(далі - Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Таким чином, достовірним доказом в розумінні ст.79 ЦПК України, на підставі якого можна встановити перебування сторони у складі Збройних Сил України, є письмовий наказ по особовому складу.

Аналогічної думки притримується й Верховний Суд у постанові від 29.03.2023 року у справі № 756/3462/20. Зокрема, у вказаному рішенні Верховним Судом зазначено, що для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, беруть участь у виконанні бойових завдань. Належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008.

Суду не були надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 проходить військову службу у складі Збройних Сил України в підрозділах, які беруть участь у бойових діях.

Суд звертає увагу на правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 13.03.2025 року у справі №904/4027/22, відповідно до якої для вирішення питання про зупинення провадження недостатньо самого факту введення воєнного стану і формального перебування сторони у складі ЗСУ, оскільки не кожен структурний елемент у складі ЗСУ переведений на воєнний стан, тобто виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

У даному випадку представник відповідача, ініціювавши питання зупинення провадження у справі, не надав належних і допустимих доказів, окрім тих, що відповідач ОСОБА_1 перебуває у складі Збройних Сил України, про його залученість до виконання завдань в умовах воєнного стану, в тому числі участь у бойових діях.

Суд зазначає, що відповідач має можливість висловитися щодо позовних вимог шляхом подання письмових пояснень або відзиву на позовну заяву, більше того, має можливість користуватися правовою допомогою адвоката.

Разом із тим, судом береться до уваги положення п.10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України щодо необхідності забезпечення розгляду справи протягом розумного строку.

Так, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідач ОСОБА_1 може вести справу в суді особисто або за участі свого представника. Тоді згідно з ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

На переконання суду, зупинення провадження в справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України порушуватиме право позивача на розгляд його справи упродовж розумного строку, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відтак, в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.251, 259, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ключника Сергія Вікторовича про зупинення провадження у справі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя -І. В. Чайка