Провадження №6/523/335/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2025 р.

Пересипський районний суд містаОдеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участі секретаря Дзюби Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №21 в місті Одесі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», заінтересовані особи: стягувач: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА», боржник: ОСОБА_1 , про заміну сторони стягувача у виконавчому документі

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду міста Одеси» з заявою звернулось Одесі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», заінтересовані особи: стягувач: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА», боржник: ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 30.07.2020р. року відповідно до результатів відкритих торгів між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_І_6 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 805/2007/840-М/5/29/2 від 22.11.2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, згідно рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 07 листопада 2013 року по справі №107/7890/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра».

Від представника заявника в матеріалах заяви є клопотання про розгляд справи без його участі, в якій він зазначив, що підтримує заявлені вимоги в повному обсязі.

В судове засідання інші учасники процесу не з`явилися, про розгляд заяви повідомлялися, їх неявка в силу ч.3 ст.442 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 07 листопада 2013 року по справі № 107/7890/2013 позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено; вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства комерційного банку «Надра» (МФО 380764, ОКПО 20025456) заборгованість по кредитному договору №805/2007/840 М/5/29/2 від 22 листопада 2007 року у розмірі 104 259 (сто чотири тисячі двісті пятдесят девять ) доларів США 54 центи, що еквівалентно за курсом НБУ 863331 (вісімсот шістдесят три тисячі триста тридцять одній) гривні 20 копійок та судові витрати у розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одну ) гривню 00 копійок, а всього 866 772 (вісімсот шістдесят шість тисяч сімсот сімдесят дві) гривні 20 копійок.

30 липня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року, між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_І_6 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) №805/2007/840-М/5/29/2 від 22.11.2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Згідно з вимогами ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до положень ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові ВС від 19.02.2020р. по справі №2-3897/10.

У постанові Касаційного цивільного суду від 27.11.2019 року по справі №496/2685/13-ц зазначено, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статті 124 Конституції України суди ухвалюють свої рішення іменем України. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Цим визначено суверенні права України на здійснення правосуддя та захист державою прав і свобод людини та законних інтересів інших суб`єктів права, які звернулися в установленому порядку до судів України. Відповідний припис про ухвалення судових рішень іменем України заснований на положеннях Конституції України про те, що судова влада є гілкою державної влади України, а тому рішення судів є уособленням волевиявлення держави і відповідно вони мають бути гарантовані державою.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2025 року по справі №369/13444/20 зазначено, що на переконання Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, заборони відступати право вимоги, яке виникло на підставі договору чи з іншої підстави, визначеної статтею 11 ЦК України, та трансформувалось у зобов`язання за рішенням суду, закон не містить, а тому такий договір не суперечить закону та відповідає загальним засадам цивільного законодавства, зокрема щодо свободи договору (статті З, 6 ЦК України), а також прямій вказівці спеціальної норми, яка визначає підстави заміни кредитора у зобов`язанні та забороняє таку заміну лише у випадках, встановлених договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України).

Водночас суд врахував, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постановах від 10 липня 2018 року у справі № 922/3535/15 та від 11 липня 2018 року у справі №908/1490/17 дійшов інших висновків, зазначивши, що заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають; при укладенні договору уступки права вимоги у вказаних справах сторони, не замінюючи кредитора у зобов`язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувана на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що уступка права стягувана за рішенням суду шляхом укладення цивільно- правового договору чинним законодавством не передбачена.

Такі висновки Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зробив з посиланням на постанову Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі №923/945/13, де, вирішуючи спір про визнання недійсним договору уступки права вимоги, суд касаційної інстанції сформулював зазначений висновок.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Отже, із змісту вказаних норм видно, що можлива заміна стягувача на його правонаступника, тому подана заява є обґрунтованою та законною, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260,261, 353, 354,442 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», заінтересовані особи: стягувач: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА», боржник: ОСОБА_1 , про заміну сторони стягувача у виконавчому документі - задовольнити.

Замінити сторону стягувача з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника, а саме: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (, місцезнаходження: 49089, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Автотранспортна, будинок 2, офіс 205 рахунок 0095, IBAN: № НОМЕР_1 , як такого, що набув всі права та обов`язки стягувача згідно з Договором № GL48N718070_І_6 про відступлення прав вимоги, укладеного 30 липня 2020 року, у виконавчих листах, виданих на виконання рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 07 листопада 2013 року по справі № 107/7890/2013 .

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Ухвала складена та підписана 15.09.2025 року

Суддя: В.К. Кисельов