Справа № 595/438/25
Провадження № 2/595/224/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Боднара М.Г.

представника позивача, адвоката Кравчука В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Кравчук В.М., звернулася в суд з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її користь на утримання дітей: доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини з усіх доходів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 березня 2025 року. Заявлені вимоги мотивує тим, що шлюб, укладений між нею та відповідачем 19.07.2004, розірвано рішенням Бучацького районного суду від 28.01.2025. За час шлюбу в них народилися діти: донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. У зв`язку з тим, що батько відмовляється приймати участь у вихованні дітей та надавати допомогу на їх утримання у добровільному порядку, просить позовні вимоги задовольнити. Звертає увагу, що 11.03.2025 вона звернулася до Бучацького районного суду Тернопільської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Ухвалою суду від 13.03.2025 (справа № 595/39/25, провадження № 2-н/595/6/2025) їй відмовлено у видачі судового наказу у зв`язку із тим, що, всупереч вимогам п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, не надано доказів того, що діти знаходяться лише на її утриманні. Разом з тим, відповідно до змісту рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 січня 2025 року сторони повністю припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, сім`я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер. Станом на сьогодні вона з дітьми зареєстровані разом із відповідачем, однак проживають окремо від нього. Зауважує, що вона одноособово здійснює утримання дітей, відповідач, в свою чергу, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Зважаючи на те, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача шляхом звернення до суду із заявою про видачу судового наказу у якій їй було відмовлено, вважає, що має право на присудження таких за минулий час, тобто, з 11 березня 2025 року, а саме з моменту звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін).

24 квітня 2025 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`ять днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

29 квітня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Кравчука В.М. надійшла заява про усунення недоліків разом із доказами. У поданій заяві вказано, що в 2023 році позивачка і її діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виїхали до Республіки Польща та наразі постійно там проживають. Підтвердженням зазначених обставин є копії паспортів громадянина України для виїзду за кордон позивачки та її дітей, копії свідоцтв про народження дітей з відповідними відмітками про перетин державного кордону. Крім того позивачкою укладено в Республіці Польща договір найму помешкання від 22.04.2025, у якому вказано, що нею винаймається житлове приміщення для її проживання та проживання її дітей. Зазначений письмовий доказ викладений польською мовою та у зв`язку із тим, що стороні позивача надано лише 5 днів для усунення недоліків позовної заяви, з яких два дні 26, 27 квітня припадало на вихідні дні, то здійснити його офіційний переклад українською мовою не має можливості. Крім того, послуги такого перекладу є досить дороговартісними, що ставить позивачку та її дітей, які без належного матеріального забезпечення з боку батька, залишилися в скрутному матеріальному становищі. Після розірвання шлюбу, їхнє місце реєстрації так і залишилося в будинку колишнього чоловіка та батька дітей - АДРЕСА_1 . Змінити місце реєстрації позивачка не може, оскільки відсутня згода батька дітей.

Ухвалою суду від 01 травня 2025 року продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

16 червня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача, адвоката Кравчука В.М. про витребування доказів, витребувано з Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, м. Київ) інформацію про перетин державного кордону України (виїзд до іноземної держави) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) разом зі своїми дітьми: донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 01.01.2022 по 01.05.2025.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законм порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Кравчук В.М., будучи присутнім у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, позов підтримав та просив такий задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в зал судового засідання не прибув повторно, про дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Відзиву від імені відповідача на адресу суду не надходило.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом установлено, що заочним рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 січня 2025 року (справа № 608/2492/24) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрвоаний 19.07.2004 виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, атів запис № 8, розірвано. Рішення набрало законної сили 28.02.2025.

Той факт, що сторони є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно, стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , повторно виданим Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 06 лютого 2018 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , повторно виданим Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 06 лютого 2018 року.

За даними довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 182 від 27.06.2025, виданої старостою Соколівського старостинського округу Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області, за адресою в АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (чоловік); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (син); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (син); ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дочка); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дочка).

Згідно довідки № 183, виданої 27.06.2025 старостою Соколівського старостинського округу Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та її діти: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на даний час не проживають за місцем реєстрації за адресою в АДРЕСА_1 . Соколівський старостинський округ не володіє інформацією про їх фактичне місце проживання.

Як вбачається з відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19/62183-25-Вих від 31.07.2025 на запит суду № 595/438/25/1752/2025 від 25.07.2025, повідомили, що згідно з наявною в базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у період з 01.01.2022 по 01.05.2025, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснила виїзд з України через пункт пропуску Шегині 19.02.2022, в`їхала на територію України 03.03.2022 через пункт пропуску Краківець. Іншої інформації немає. Водночас повідомляють, що інформації стосовно інших громадян України в базі даних немає.

Разом з тим, представником позивача до матеріалів справи долучено наступні довідки, які перекладені з польської мови на українську директором Бюро Перекладів «Адмірал» Кушнір М.М. 10.09.2025:

- довідка-підтвердження відвідування навчального закладу за підписом директора школи про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народжена в с. Соколів, проживає за адресою по АДРЕСА_2 . У 2025/2026 навчальному році є ученицею 6С (6S) класу Початкової школи № 18 ім. Аркадего Федлера в м. Зелена Гура. Зарахована до навчального закладу 01.09.2025. Вищевказана учениця, згідно з освітньою програмою, закінчить навчання у 2028 році.

- довідка № 32/2025/2026, за підписом спеціаліста з навчальних курсів магістра Патриції Лісовської, якою засвідчується, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у 2025/2026 навчальному році є ученицею третього класу Технікуму № 5 у Комплексі шкіл та закладів професійної освіти в м. Зелена Гура за професією «технік перукарських послуг». Запланований термін закінчення навчання серпень 2028.

- довідка з реєстру кодів з універсальної електронної системи реєстру населення від 05.01.2023, з якої вбачається, що за дорученням президента міста Зелена Гура Республіки Польща інспектором у Відділі громадянських справ ОСОБА_9 , іноземцю ОСОБА_10 UKR-іноземець, 16.03.2022 присвоєно код з універсальної електронної системи реєстру населення (РЕSEL) 81 у зв`язку з конфліктом на території України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

За відсутності домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За приписами ч.2 ст.161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» встановлено з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком;від 6 до 18 років 3196 грн.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зобов`язаний брати участь в їх утриманні.

Відповідач не скористався своїм правом надати суду докази, які б свідчили про те, що він бере участь в утриманні дітей, як і не надав жодних відомостей щодо свого працевлаштування та розміру доходу.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів того, що відповідач отримує дохід не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Однак, докази того, що існують перешкоди для працевлаштування відповідача у матеріалах справи також відсутні.

З огляду на досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачє особою працездатного віку, відомостей, які б свідчили про обмеження його фізичної діяльності суду не надано, а тому такий має об`єктивну можливість працювати та утримувати на належному рівні спільних з позивачкою дітей.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Приймаючи до уваги те, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, вік дітей на утримання яких стягуються аліменти, щорічні потреби дітей, які з віком постійно зростають, що в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дітей, які є загальновідомими та не потребують доказування, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити і аліменти визначити у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2025 і до досягнення дітьми повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та буде достатнім в деякій мірі для гармонійного розвитку дітей та захистить їх права.

Одночасно суд звертає увагу, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів з відповідача за минулий час, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

На підтвердження наявності підстав для стягнення аліментів на утримання дітей за минулий час позивач посилається на те, що 11 березня 2025 року вона зверталася до Бучацького районного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, проте, ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 березня 2025 року (справа № 595/349/25) у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей було відмовлено.

Зазначена ухвала суду в апеляційному порядку не оскаржувалася.

Норми процесуального закону не містять вимоги про направлення судом на адресу боржника копії ухвали про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, відсутні підстави стверджувати, що позивач вжив заходів щодо одержання аліментів, а відповідач, після вжиття відповідних заходів ухилився від їх сплати.

Отже, посилання сторони позивача на необхідність призначення аліментів з часу звернення позивача до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньок не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Згідно Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280, 282, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27 березня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Бучацького районного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 25 вересня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: І. І. Тхорик