Провадження №2/748/1062/25
Єдиний унікальний № 748/2185/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді: Майбороди С.М.,

з участю секретаря судового засідання Пасько К.П.,

представника позивача адвоката Кульгейко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівка АГ» про розірвання договорів оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2025 року представник позивача Кульгейко Л.Ю. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом до ТОВ "Агрофірма «Іванівка АГ», в якому просила розірвати договори оренди : № 331 від 12.04.2018 року на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0053 площею 2,2549 га на території Шестовицької сільської ради та № 343 від 11.06.2019 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0054 площею 2,2549 на території Шестовицької сільської ради. В обгрунтування позову зазначено, що позивачам належать на праві приватної власності вищевказані земельні ділянки. Земельна ділянка 0053 перебуває в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Іванівка АГ» відповідно до Договору оренди землі №331 від 12 квітня 2018 року. Земельна ділянка 0054 перебуває в оренді у Відповідача відповідно до Договору оренди землі №343 від 11 червня 2019 року. Відповідно до п. 9 Договору оренди №331, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі, що становить 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 2864.22 грн. в рік. Відповідно до п. 9 Договору оренди №343. орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі, що становить 4091,75 гривень, за один повний рік користування земельною ділянкою. Всупереч умовам Договорів оренди землі ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» не дотримується зобов`язань, систематично порушує терміни сплати орендної плати за користування земельними ділянками.

Ухвалою судді від 02 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з вказаних у ньому підстав. Вказала, що відповідач несвоєчасно сплачував орендну плату з 2021 року, при цьому не довів наявність непереборної сили, оскільки не звернувся до Торгово-промислової палати та не отримав відповідний сертифікат про наявність непереборної сили, не повідомив позивачів про виниклі форс-мажорні обставини щодо сплати орендної плати.

Відповідач не забезпечив явку в судове засідання свого представника, про поважні причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не надав. Разом з тим представник відповідача надав письмові пояснення по справі, в яких просив відмовити в задоволенні позову, враховуючи наявність форс-мажорних обставин, пов`язаних з військовою агресією.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з урахуванням письмових пояснень відповідача, дослідивши письмові докази, зважає на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2.2549 га у межах згідно плану, кадастровий номер :03:000:0053, розташованої на території Шестовицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, наданої для ведення особистого селянського господарства відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.06.2009 року державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Деркач Н.Б., зареєстрованим в реєстрі за № 2-103 (а.с. 13) та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 119872794 від 05.04.2018 року (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про право па спадщину за законом, виданого 30.01.2019 року державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В. зареєстрованим в реєстрі за № 1-148 (а.с.20), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка площею 2.2549 га у межах згідно плану, кадастровий номер :03:000:0054, розташована на території ІІІестовицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, надана для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 154465737 та № 154462459 від 05.04.2018 (а.с.21,23).

Земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0053 перебуває в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю «Агророфірма «Іванівка АГ» відповідно до договору оренди землі №331 від 12 квітня 2018 року(а.с.16-17) , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 122164706 від 26.04.2018 року (а.с.18).

Земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0054 перебуває в оренді у відповідача відповідно до Договору оренди землі № 343 від 11 червня 2019 року (а.с.24-26), що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 313681 від 02.07.2019 року (а.с.27).

Відповідно до п. 9 Договору оренди №331, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі, що становить 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 2864.22 грн в рік. П.10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з врахуванням коефіцієнта індексації на поточний рахунок. В п.11 сторони обумовили, що орендна плата сплачується Орендарем на протязі року, але останній платіж не пізніше 30 грудня розрахункового року. Орендар, за погодженням з Орендодавцем, може перенести термін виплати орендної плати.

Відповідно до п. 9 Договору оренди №343, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі, що становить 4091,75 гривень, за один повний рік користування земельною ділянкою. П.10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з врахуванням коефіцієнта індексації на поточний рахунок. В п.11 сторони обумовили, що орендна плата сплачується Орендарем на протязі року, але останній платіж не пізніше 30 грудня розрахункового року. Орендар, за погодженням з Орендодавцем, може перенести термін виплати орендної плати.

Згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб ОСОБА_1 орендну плату за 2021 рік отримала в січні 2022 року, за 2022 рік отримала в березні 2023 року, за 2023 рік отримала в січні 2024 року, за 2024 рік сума орендної плати нарахована в серпні та зі слів позивача по даний час не виплачена. (а.с. 28) За 2022 рік орендна плата була нарахована в грудні в сумі 4910,10 грн, сплачено податок та військовий збір, разом з тим не виплачена у встановлений договором строк. За 2023 рік орендна плата нарахована в грудні 2023 року в сумі 11 489,62 грн, сплачено податок та військовий збір, разом з тим не виплачена у встановлений договором строк. За 2024 рік орендна плата нарахована в серпні 2024 року в сумі 8199,86 грн, сплачено податок та військовий збір, разом з тим не виплачена у встановлений договором строк.

Згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб ОСОБА_2 орендну плату за 2021 рік отримав в січні 2022 року, за 2022 та 2023 роки отримав в лютому 2024 року, за 2024 рік сума орендної плати нарахована в серпні та зі слів позивача по даний час не виплачена. (а.с. 29). За 2022 рік орендна плата була нарахована в грудні в сумі 2045,88 грн, сплачено податок та військовий збір, разом з тим не виплачена у встановлений договором строк. За 2023 рік орендна плата нарахована в грудні 2023 року в сумі 3420,70 грн, сплачено податок та військовий збір, разом з тим не виплачена у встановлений договором строк. За 2024 рік орендна плата нарахована в серпні 2024 року в сумі 2733,29 грн, сплачено податок та військовий збір, разом з тим не виплачена у встановлений договором строк.

Представник позивача повідомила, що ними не ставиться питання щодо перерахунку нарахованої орендної плати.

Згідно п. 33 Договорів оренди, дія договору припиняється шляхом його розірвання, тому числі, за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Відповідно до ч.4 ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.ст.13-15 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно ст.ст.21, 24 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі", на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Положенням п.д ч.1 ст.141 ЗК України передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є самостійною та достатньою підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, а тому той факт, що відповідач сплатив суму заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди.

Про те, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є вичерпною підставою для розірвання такого договору свідчить усталена судова практика Верховного Суду, яку слід врахувати при застосуванні норми права відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України.

Зокрема, такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16 та від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12.

Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди землі, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Відповідно до укладених договорів оренди землі сторони узгодили істотні умови договору, в договорах закріплено обов`язок за орендарем сплачувати орендну плату щорічно в строк до 30 грудня розрахункового року (пункт 11 вказаного договору). Разом з тим даний обов`язок не виконаний ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ». При цьому таке невиконання умов укладених договір оренди землі № 331 та 343 носить систематичний характер, починаючи з 2021 року і до 2024 року. А отже мало місце порушення умов договору щодо своєчасної сплати орендної плати за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік, 2024 рік. Доводи відповідача щодо наявності форс-мажорних обставин до уваги не приймаються, оскільки таке порушення вже мало місце у 2021 році, при цьому стороною відповідача не доведено, що окупація території Чернігівського району, на якій перебувають передані в оренду земельні ділянки, тривала довше березня 2022 року. Судом звертається увага, що умовами договору передбачено погодження зміни терміну виплати орендної плати за погодженням з Орендодавцем. Разом з тим, суду не надано доказів, що ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» звертались до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з пропозицією щодо перенесення терміну виплати орендної плати. Також суду не надано доказів, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були повідомлені у встановленому законом порядку про наявні форс-мажорні обставини.

Той факт, що ТПП України засвідчила відповідну форс-мажорну обставину сам собою не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань.

Воєнний стан, як обставина непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа

не може виконати ті чи інші зобов`язання. При цьому, наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 червня

2023 року у справі № 910/8580/22.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Враховуючи те, що систематичне невиконання відповідачем обов`язків за договором оренди землі, яке полягає в несвоєчасній сплаті орендної плати, грубо порушує права позивачів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача щодо дострокового розірвання спірного договору оренди землі.

У зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем до позовної заяви додано акт прийняття-передачі наданих послуг судових витрат від 25.06.2025, що складаються з вивчення матеріалів по справі, юридичної консультації, складання позову, супровід позову адвокатом; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордери, копію договору про надання професійної правничої допомоги № 2/6/25 від 02.06.2025, відповідно до якого сторонами узгоджено розмір гонорару 20000 грн, попередній розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу на суму 20000 грн. Встановлено, що такі витрати понесла позивач ОСОБА_1 (а.с.30-36)

Згідно із ч.1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належить, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.3,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У постановах Великої Палати Верховного суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 та Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування по справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджену та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи наведене вище, співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, значенням справи для сторони, відсутність заперечення відповідача щодо визначеної суми гонорару, який передбачений договором про надання правової допомоги, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

При цьому з урахуванням заперечень щодо понесених витрат судом не встановлено підстав для їх зменшення, оскільки адвокатом в кожному конкретному випадку витрачається час на складання позову, збір документів, вивчення наданих документів, участь у судовому засіданні.

Керуючись ст. 81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівка АГ» про розірвання договорів оренди землі - задовольнити.

Розірвати договір оренди землі № 331 від 12.04.2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівка АГ», предметом якого є земельна ділянка з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, площею 2,2549 га, кадастровий номер :03:000:0053, розташована на території Шестовицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

Розірвати договір оренди землі № 343 від 11.06.2019 року між ОСОБА_2 1/2, ОСОБА_1 1/2, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівка АГ», предметом якого є земельна ділянка з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, площею 2,2549 га, кадастровий номер :03:000:0054, розташована на території Шестовицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівка АГ» на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівка АГ» на користь позивача ОСОБА_1 20000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 вересня 2025 року.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 .

Позивач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_2 .

Відповідач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівка АГ», , адреса : вул. Садова, 26А, с. Красне, Чернігівський район, Чернігівська область.

Суддя С. М. Майборода