УХВАЛА

22 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 465/171/21

провадження № 61-11749ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Нагорняка Володимира Ярославовича, на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року в провадженні за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05 травня 2025 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 28 лютого 2025 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 та зобов`язано старшого державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Франківський ВДВС) поновити ВП № НОМЕР_1.

Не погодившись із ухвалою місцевого суду начальник Франківського ВДВС Нагорняк В. Я. звернувся із апеляційною скаргою.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 травня 2025 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків скарги, а саме заявнику запропоновано надати документи, що підтверджують наявність у особи, що подала апеляційну скаргу, повноважень на представництво інтересів Франківського ВДВС, оскільки до апеляційної скарги не надано жодних документів на підтвердження повноважень начальника Нагорняка В. Я.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року апеляційну скаргу Франківського ВДВС на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 травня 2025 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Судове рішення мотивовано тим, що заявник, отримавши 29 травня 2025 року ухвалу апеляційного суду від 27 травня 2025 року, шляхом доставлення до електронного кабінету, жодних документів на усунення недоліків апеляційної скарги не подав, так само, із заявою про продовження строку для усунення недоліків до суду апеляційної інстанції не звертався.

У вересні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника Франківського ВДВС - Нагорняка В. Я., на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року.

Скарга мотивована тим, що, якщо до поданої скарги не додано документів, які б підтверджували повноваження особи представляти юридичну особу в порядку самопредставництва в суді, суд не позбавлений права перевірити прізвище, ім`я по батькові, дату обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи та уповноважені представляти таку особу, наведені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних

осіб-підприємців та громадських формувань. Апеляційний суд не вчинив дій з перевірки повноважень представника Франківського ВДВС, а саме начальника Нагорняка В. Я.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

У частині другій статті 357 ЦПК України вказано, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Львівський апеляційний суд, встановивши, що Франківське ВДВС, отримавши 29 травня 2025 року ухвалу суду від 27 травня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом доставлення до електронного кабінету, жодних документів на усунення недоліків скарги не подав, жодних заяв, клопотань до суду не надходило, зокрема й про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, підставно визнав її неподаною та повернув заявнику.

Верховний Суд звертає увагу, що в цьому випадку повернення апеляційної скарги є наслідком неусунення недоліків скарги заявником, тобто за відсутності

будь-яких звернень (заяв, клопотань) від особи, яка звернулася з апеляційною скаргою, що була залишена без руху, та відсутності заяви про продовження строку усунення недоліків, за умови наявності доказів отримання ухвали заявником, суд апеляційної інстанції, який вчинив процесуальну дію як залишення скарги без руху, очевидно не може винести іншого процесуального рішення крім ухвали про повернення апеляційної скарги.

У цій справі Франківський ВДВС з часу отримання ним 29 травня 2025 року ухвали апеляційного суду від 27 травня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху не вчинив жодних дій з метою повідомлення Львівський апеляційний суд про свою правову позицію щодо залишення його апеляційної скарги без руху, зокрема й заперечень щодо мотивів залишення скарги без руху.

Тому, враховуючи таку процесуальну поведінку заявника, який, отримавши ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху, протягом двох місяців, фактично продемонстрував мовчазну згоду із підставою залишення скарги без руху, Верховний Суд погоджується із висновком Львівського апеляційного суду про наявність підстав для повернення апеляційної скарги Франківському ВДВС.

Довід касаційної скарги, що суд апеляційної інстанції міг самостійно перевірити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наявність повноважень начальника Нагорняка В. Я. на представлення інтересів Франківського ВДВС, Верховний Суд відхиляє, оскільки в силу норми права прямої дії, а саме пункту 1 частини четвертої статті 356 ЦПК України, відповідні докази на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу на представництво інтересів учасника справи, від імені якого подана скарга, мають бути додані до апеляційної скарги.

Серед іншого, Верховний Суд зауважує, що Франківський ВДВС є юридичною особою державного значення, тому, очевидно, не можна стверджувати, що такий орган не обізнаний процесуальними процедурними питаннями як то порядок подання апеляційної скарги, усунення недоліків скарги та виконання імперативних норм процесуального закону.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що правильність застосування судом норм права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника Франківського ВДВС - Нагорняка В. Я., на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Нагорняка Володимира Ярославовича, на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року в провадженні за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересована особа ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян