Справа № 521/9505/25
Номер провадження № 2-з/521/160/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.

секретаря судового засідання Шелкопляс В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні по суті в приміщенні суду в місті Одесі заяву заступника керівника Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси Стадника Сергія Олександровича в інтересах держави в особі Одеської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі за позовом заступника керівника Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси Стадника Сергія Олександровича в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

10.06.2025 року заступника керівника Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси Стадник Сергій Олександрович в інтересах держави в особі Одеської міської радизвернувся до суду із вищевказаним позовом, та з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 15.07.2025 року (Вхідний №46968), просив суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Одеської міської ради кошти у сумі 133 238,68 грн.

23.09.2025 року заступник керівника Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси Стадник С.О. в інтересах держави в особі Одеської міської ради подав заяву про забезпечення позову (Вхідний № 62833), в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_1 в розмірі 133 238,68 грн., які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках відповідача, інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову та просив стягнути з ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у сумі 1514,00 грн. на користь позивачів.

Учасники в судове засідання з`явились, представники позивачів просили клопотання задовольнити, представник відповідача просив відмовити у задоволенні клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 п. 1 та ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У заяві про забезпечення позову, представник позивачів просить суд накласти арешт на майно відповідача та грошові кошти відповідача у всіх установах банків, які будуть виявлені під час виконання ухвали. В обґрунтування вказаної заяви представник позивачів посилається та ускладнення виконання рішення у разі задоволення позовної заяви, при цьому ніяким чином не обґрунтовує, яким саме чином буде ускладнення виконання рішення суду.

Суд зазначає, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, при вирішенні питання про забезпечення позову, має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Отже, законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві.

Тобто, суд на цій стадії має перевірити, яке конкретно майно, яка його вартість та чи належить воно лише відповідачеві і де воно знаходяться.

Судом встановлено, що у заяві про забезпечення позову та матеріалах позовної заяви, не вказано: на яке саме майно необхідно накласти арешт, де воно знаходиться, і чи належить воно лише відповідачеві, відсутня оцінка майна, на яке представник позивача бажає накласти арешт.

Суд звертає увагу заявника, що забезпечення позову у вигляді накладення арешту майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , без визначення його вартості порушить права відповідача на майно та принцип співмірності інституту забезпечення позову з позовними вимогами. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачам вчиняти певні дії, оскільки відповідачу може належати майно, вартість якого у рази перевищує ціну позову.

Також, заява представника позивача відповідно до вимог статті 151 ЦПК України має містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично це є збереження існуючого стану status-quo між сторонами до ухвалення кінцевого рішення суд. Частиною 1 статті 151 ЦПК України, чітко визначено вимоги до заяви про забезпечення позову, а саме заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Питання щодо застосування зустрічного забезпечення вирішує суд у кожному конкретному випадку.

Отже, суд не може накласти арешт на майно без вирішення питань щодо вартості майна, на яке накладається арешт та зустрічного забезпечення, оскільки заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Слід зазначити, що арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що позивачем не надано відповідних доказів та не обґрунтовано, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи унеможливить виконання рішення суду.

Представник відповідача не погоджуюсь із заявою про забезпечення позову, у судовому засіданні, вказує, що сума, яка була розрахована представником позивача є спірною, зокрема, тому що відповідачем було сплачено суму, визначену протоколом №90 від 09.10.2020 року про пайову участь в розвитку інфраструктури м.Одеси.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При цьому відповідно до частини десятої статті 150 ЦК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_1 в розмірі 133238,68 грн., які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках відповідача, інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, позивач по суті просить вирішити заявлені позовні вимоги без проведення судового розгляду, що суперечить приписам частини десятої статті 150 ЦПК України.

Отже у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно ч. ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 261, 263, 352-354 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви заступника керівника Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси Стадника Сергія Олександровича в інтересах держави в особі Одеської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі за позовом заступника керівника Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси Стадника Сергія Олександровича в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 24.09.2025 року.

СУДДЯ: