Справа № 372/5890/24
Провадження № 2-п-26/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рабчуна Р.О.,

за участю секретаря Редька Н.Н.

за участю представника позивача - адвокат Пилипенко С.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 лютого 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Коллект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2025 року відповідачка ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, свої вимоги мотивує тим, що 18 лютого 2025 року Обухівським районним судом Київської області було ухвалено заочне рішення по справі № 372/5890/24 (провадження № 2-369/25), однак відповідачка зазначає, що не була належним чином повідомлена про розгляд справи, оскільки судові повістки їй не вручалися. Про існування судового рішення вона дізналася лише після накладення арешту на її банківські рахунки та отримання копії виконавчого листа від приватного виконавця. Крім того, відповідачка вважає вимогу позивача про стягнення 3 % річних неправомірною, оскільки під час дії воєнного стану законодавством заборонено нарахування будь-яких штрафних санкцій, а позивач нараховував відповідні платежі протягом останніх п`яти років, що перевищує позовну давність. На підставі викладеного відповідачка просить переглянути заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 лютого 2025 року по справі №372/5890/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Коллект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача подав до суду, письмові заперечення на заяву, в яких просив суд відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 лютого 2025 року у справі № 372/5890/24, свої заперечення обґрунтовує тим, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зазначає, що заочне рішення скасовується лише за умови, якщо відповідач не з`явився у судове засідання з поважних причин, не подав відзив та подав докази, що мають істотне значення для справи. Відповідачем не доведено поважності причин неявки в судові засідання та неподання відзиву, пояснень чи заперечень підчас розгляду справи. Таким чином,відповідачем подано до суду заяву про перегляд заочного рішення, в якому також не надано жодних доказів, які б мали істотні значення для «іншого» правильного вирішення справи, отже підстави для скасування заочного рішення відсутні. Щодо вимоги про стягнення 3 % річних пред`явлені в межах продовженого строку позовної давності, оскільки дію строків було зупинено на період карантину та воєнного стану. Верховний Суд неодноразово підтверджував цю правову позицію (постанови від 07.09.2022, 16.11.2022, 25.09.2024).

В судовому засіданні представник підтримав свої заперечення та просив суд відмовити в задоволенні заяви відповідача.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи без участі сторони заявника, вимоги заявлені в заяві підтримав та просив суд їх задовольнити.

Перевіривши доводи заяви про скасування заочного рішення, а також заперечення позивача, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 18.11.2024 року ухвалою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін на 20.12.2024 року на 11 годину 00 хв., на адресу відповідача поштою були направлені документи, однак 01.12.2024 року на адресу суду з пошти повернувся конверт з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». 20.12.2024 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 21.01.2025 року на 15 год. 00 хв., на адресу відповідача поштою були направлені документи, конверт з якими був повернутий суду 06.01.2025 року з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», крім того судом неодноразово було здійснено заходи забезпечення явки відповідачки ОСОБА_1 , шляхом оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Заяв та клопотань чи відзиву за час розгляду справи від відповідача не надходило.

Згідно ч. 4, 8 ст. 128 ЦПК України судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Днем вручення судової повістки є, в тому числі, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У відповідності до норм вказаного вище законодавства, 18 лютого 2025 Обухівським районним судом Київської області (справа № 372/5890/24, провадження №2-369/25) було розглянуто цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Коллект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та винесено заочне рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних було задоволено.

Відповідачка звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення 15.07.2025 року.

Відповідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідачка вказує що не була належним чином повідомлена про розгляд справи, оскільки судові повістки їй не вручалися. Про існування судового рішення вона дізналася лише після накладення арешту на її банківські рахунки та отримання копії виконавчого листа від приватного виконавця.

До суду, до початку розгляду справи по суті відзив також надісланий не був. На час подачі заяви про перегляд заочного рішення, судом не встановлено наявність доказів, на які посилається відповідач, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того в своїй заяві відповідачка посилається на те що вимога позивача про стягнення 3 % річних неправомірною, оскільки під час дії воєнного стану законодавством заборонено нарахування будь-яких штрафних санкцій, а позивач нараховував відповідні платежі протягом останніх п`яти років, що перевищує позовну давність.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

З 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким було доповнено Прикінцеві положення ЦК України пунктом 12 такого змісту: «під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Якщо строк позовної давності закінчувався після набрання чинності вказаним Законом, строки, визначені статтями 257, 258 ЦК України, продовжилися на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відмінено з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року.

Тому позивач звернувшись до суду у грудні 2025 року в частині вимог про стягнення 3% річних за період з 02 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року дотримався строку позовної давності, який продовжувався відповідно до Законів № 540-ХІ, № 2120-ХІ.

Крім того, посилання відповідача, що нарахування у період воєнного стану 3 % річних не допускається, суд вважає неспроможними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є стягнення 3 % річних за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року, тобто 3 % річних нараховано до введення воєнного стану.

Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України за результатом розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вищевказаної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин:

-відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин;

-докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідачка впродовж перебування на розгляді у суді даної цивільної справи жодного разу в судові засідання не з`являлась, будучи у відповідності до норм ЦПК належним чином повідомленою про дату, час та місце їх проведення. Також, за весь час перебування справи в провадженні суду, відповідачка не скористалася правом на подання заперечень проти позову, хоча про таке суд їй роз`яснював в ухвалі про відкриття провадження у справі та надавав строк для того, щоб остання скористалася наданим їй правом. Отже, відповідачка будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, без поважних причин не з`явилася в судове засідання, не повідомила про причини неявки та не подала відзив на позов.

Крім того, надані відповідачкою докази (додано до заяви про перегляд заочного рішення) на переконання суду не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відсутні достатні законні підстави для скасування заочного рішення.

Керуючись ст.128, 287-288 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 лютого 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Коллект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 16.09.2025 року.

Суддя Р.О. Рабчун