ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6895/25 Справа № 191/477/25 Суддя у 1-й інстанції - Форощук С. А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Білоусов Георгій Олександрович, на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2025 року про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви та повернення позову заявникові, у складі судді Форощук С.А., у справі № 191/477/25 за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Третяк Ірина Павлівна, до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування служба у справах дітей Синельниківської міської ради про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Третяк І.П., до ОСОБА_1 ; третя особа: Орган опіки та піклування - служба у справах дітей Синельниківської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання у справі (а.с. 27 Том ІІІ виділених матеріалів).

05 травня 2025 року до суду з зустрічним позовом звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Білоусов Г.О., який пред`явлений до ОСОБА_2 , визначивши третьою особою Орган опіки та піклування - службу у справах дітей Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав (а.с.48-52 Том ІІІ виділених матеріалів).

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2025 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 , який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування - служба у справах дітей Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Повернуто матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 , який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування - служба у справах дітей Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав, заявникові.

Копію зустрічної позовної заяви долучено до матеріалів справи (а.с. 61,62 Том І).

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 у травні 2025 року через свого представника адвоката Білоусова Г.О. звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 93-100 Том ІІІ виділених матеріалів).

Апеляційна скарга мотивована помилковістю висновку суду першої інстанції щодо недоцільності спільного розгляду первинного позову разом із зустрічним, обґрунтовуючи це тим, що предмети спорів як первинного, так і зустрічного виходять із сімейних відносин та стосуються неповнолітньої дитини ОСОБА_4 .

Сторони у справі своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзиву на апеляційну скаргу не подавали.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції встановив, що відповідач за первісним позовом пропустила строк на звернення до суду із зустрічним позовом, встановленим для подання відзиву на позову в силу ст. 178 ЦПК України, який поновити не просила, в розумінні ст. 126,127 ЦПК України, а тому, втратила право на подання у рамках первісного позову свого зустрічного позову.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постановлена ухвала відповідає вимогам процесуального закону, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позову строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позову строк для подання відзиву.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається у строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 123 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (ч. 1ст. 126 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом,якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19, провадження № 11-24апп21).

Частиною 4 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Колегія суддів наголошує, що провадження у даній справі відкрито ухвалою судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого2025 року з призначенням підготовчого судового засідання на 27 лютого 2025 року об 11-00 год. Також, ухвалою судді про відкриття провадження у справі відповідачці визначений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що відповідно до ч.1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

В підготовчому судовому засіданні 27 лютого 2025 року судом задоволено клопотання представника відповідача адвоката Білоусова Г.О. про відкладення підготовчого судового засідання для його ознайомлення з матеріалами справи.

20 березня 2025 року від відповідачки та її представника надійшов відзив на позовну заяву, в якій вони просять у задоволенні позову відмовити.

Таким чином, колегія суддів встановила, що сторона відповідача у справі скористувалась своїм правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, та подала відзив на позов ОСОБА_2 , тоді як за ч.1 ст. 193 ЦПК України своєчасно не скористались та пропустили встановлений процесуальний строк, який не просили поновити.

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що сторона відповідача не навела поважних причин, що перешкоджали подати зустрічний позов вчасно, будучи достеменно обізнаними про встановлені строки в ухвалі суду першої інстанції про відкриття провадження у справі від 10 лютого 2025 року.

Доводи скаржника про вирішення долі неповнолітньої дитини оскаржуваною ухвалою, її інтересів, бажання жити разом з бабусею ОСОБА_1 , яка нею опікується тривалий час, колегія суддів не приймає до уваги, адже такі доводи стосуються розгляду справи за первісним позовом по суті справи, та аж ніяк не доводять обставин спільного розгляду, тим більше, поновлення пропущеного строку чи наведення поважності причини його пропуску.

Суд апеляційної інстанції, як і суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, наголошує на тому, що повернення зустрічного позову не позбавляє особу права пред`явити даний позов у загальному порядку, а тому ухвала суду першої інстанції, яку оскаржує ОСОБА_1 , не є обмеженням її доступу до правосуддя.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що зустрічний позов поданий з пропуском процесуального строку, встановленого ст. 178, 193 ЦПК України, застосувавши наслідки пропуску цього строку, передбачені ст. 126,127 ЦПК України, дійшов правомірного висновку про неможливість прийняття зустрічного позову до розгляду, а, відтак, і дійшов обґрунтованого висновку про повернення зустрічного позову заявникові.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України, як підстави для скасування рішення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367-369, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Білоусов Георгій Олександрович - залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна