УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про

забезпечення позову до подачі позовної заяви

Справа № 495/7234/25

Номер провадження 2-з/495/47/2025

22 вересня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

ВСТАНОВИЛА:

22.09.2025 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Заявник, звертаючись до суду заяву про забезпечення позову, просив накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що є у власності гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), гр. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в межах позовної заяви про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання.

В обґрунтування заяви представник ТОВ «Він Фінанс» вказує, що у Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області буде подана позовна заява про стягнення збитку в якості відповідальності за несвоєчасне виконання рішення суду по справі №2-9671/10, 14.07.2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 30.11.2007 р. з гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 . Ціна позову становитиме 101 101,20 грн.

Заявник вважає, що у разі задоволення позовних вимог про стягнення коштів може утруднити виконання рішення суду або навіть зробити неможливим зокрема і через відчуження рухомого та нерухомого майна, що є у власності кожного з відповідачів.

Невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся або має намір звернутися.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви відмовити з наступних підстав.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

При застосуванні заходів забезпечення позову суд має виходити із засад розумності, справедливості, добросовісності та із співмірності засобів забезпечення позову з розміром позовних вимог.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, позивачем не надано відповідних доказів та належним чином не обґрунтовано, чому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Фактично заява позивача про забезпечення позову ґрунтується лише на його припущеннях, що невжиття відповідних заходів в подальшому істотно ускладнить ефективний захист його прав, істотно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову про стягнення коштів.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем зазначено, що їх невжиття може ускладнити або унеможливити в майбутньому виконання рішення суду у разі задоволення позову, а відтак, заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Сам по собі факт звернення особи з позовом до суду не надає підстав для забезпечення цього позову, крім випадків, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем не тільки не надано доказів, які б підтверджували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, але і в тексті заяви про забезпечення позову не вказано на чому ґрунтується його припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. 149, 153 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22.09.2025.

Суддя Юлія ШЕВЧУК