ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1363/25Головуючий по 1 інстанції
Справа № 692/321/25 Категорія: 307020000 ЛЕВЧЕНКО Л. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

секретар: Івануса А.Д.,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

відповідач Великохутірська сільська рада Золотоніська району Черкаської області;

особа, яка подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Бочаров Олександр Михайлович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Бочарова Олександра Михайловича на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 05 червня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх двоюрідна баба ОСОБА_3 . Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Росія», що знаходиться в с. Великий Хутір Золотоніського (колишнього Драбівського) району Черкаської області, розміром 3,14 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало покійній на підставі сертифіката про право власності на земельну частку (пай) від 01.03.1997. Спадщину прийняла її рідна сестра та баба позивачів ОСОБА_4 шляхом фактично вступу в права управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті проживала разом з померлою. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, після її смерті залишилася спадщина, яку прийняв її син та батько позивачів ОСОБА_5 шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, після його смерті залишилася спадщина, яку прийняла його дружина та мати позивачів ОСОБА_6 шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 померла, після її смерті спадщину прийняли позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Під час оформлення спадщини позивачі уклали договір про поділ спадкового майна, розподіливши спадщину, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_6 : одну земельну ділянку (пай) оформив ОСОБА_1 та дві земельні ділянки (пай) оформила ОСОБА_2 .

У вересні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 3,14 га, однак постановою йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки були відсутніми оригінал сертифікату на право на земельну частку пай та докази родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Пізніше ОСОБА_1 звернувся до Драбівського районного суду Черкаської області з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності. Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 18.12.2024 у справі № 692/1203/24 позов було задоволено частково, встановлено факт родинних відносин, в іншій частині позовних вимог відмовлено. Постановою Черкаського апеляційного суду від 13.02.2025 рішення Драбівського районного суду Черкаської області залишено без змін.

Позивач не має можливості надати до нотаріальної контори оригінал сертифікату про право власності на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982, виданого 01 березня 1997 року, оскільки вказаний сертифікат згідно з відповіддю на адвокатський запит зберігається в архіві відділу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

18.12.2024 представник позивача звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру в Черкаської області із вимогою видати оригінал сертифікату. 23.12.2024 з Головного управління Держгеокадастру в Черкаської області надали відповідь, в якій відмовили у видачі оригіналу сертифікату та рекомендували звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай).

Оскільки Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області відмовило у видачі оригіналу сертифікату, тому, на думку позивачів, ефективним способом захисту буде звернутися до суду із позовом про визнання права на спадкове майно.

Позивачі вказують, що уклали письмовий договір про поділ спадщини та здійснили розподіл спадщини, де позивач ОСОБА_2 оформила більшу частину спадщини - дві земельні ділянки, а позивач ОСОБА_1 одну земельну ділянку, тому позивачі між собою домовилися провести поділ спірної земельної ділянки, шляхом визнання права власності на земельну частку (пай) за ОСОБА_1 . Письмова угода про поділ спадщини є нотаріальною дією, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дії у зв`язку з тим, що не подано оригіналів документів, які підтверджують наявність будь-якого рухомого чи нерухомого майна, тому, на думку позивачів, належним способом захисту буде розподіл спадщини судом. Вказують, що у позасудовому порядку не можуть вирішити дане питання.

Відтак, просили суд визнати за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Росія», що знаходиться в с. Великий Хутір Золотоніського (колишнього Драбівського) району Черкаської області розміром 3,14 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало на підставі сертифіката про право власності на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982, від 01.03.1997 покійній ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої була її сестра ОСОБА_4 , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив та помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину, але не оформила та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також просять стягнути судові витрати з відповідача.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 05 червня 2025 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, відмовлено.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги не містять нормативно-правового обґрунтування порушень саме Великохутірською сільською радою прав позивачів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 та є сторонами Договору про поділ спадщини від 13.11.2020. ОСОБА_2 не претендує на визнання за нею права на частину зазначеної земельної частки (паю), тому саме вона у даній справі є належним відповідачем. Натомість ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом для захисту не своїх прав та законних інтересів, порушених іншою стороною (відповідачем), а для захисту прав позивача ОСОБА_1 : зі змісту прохальної частини позову вбачається, що її прав порушено не було, і окремої самостійної вимоги щодо предмету спору ОСОБА_2 не заявляє.

Отже, Великохутірська сільська рада не є належним відповідачем у даній справі, оскільки не порушувала прав як позивача ОСОБА_1 , так і позивача ОСОБА_2 і відсутні умови для визнання органу місцевого самоврядування належним відповідачем у цій справі.

Стороною позивачів у справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявлено, а суд не вправі самостійно замінювати неналежного відповідача на належного, інших відповідачів у справі немає, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Не погодившись з рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 05 червня 2025 року, представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Бочаров О.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначає, що належність відповідача визначається нормами матеріального права. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай)) можуть бути предметом розгляду судів і відповідачами в таких справах є КСП, с/г кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі тощо.

В апеляційній скарзі зазначено, що спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які прийняли спадщину після смерті матері в рівних частка не вбачається, отже позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності фактично по частині земельної ділянки, оскільки позивачі попередньо домовилися про поділ спадщини, однак даний поділ не можуть провести в нотаріальному порядку, тому і звернулися до суду. На думку позивачів, ефективним способом захисту буде визнання права власності за позивачем ОСОБА_1 . А тому, належним відповідачем є Великохутірська сільська рада Золотоніського району Черкаської області, оскільки саме вона буде вирішувати питання про виділення земельної ділянки (паю) в натурі і саме вона може оспорити дане право.

Адвокатом Бочаровим О.М. в апеляційній скарзі також заявлений попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивачі очікують понести в суді апеляційної інстанції, в розмірі 6000,00 грн, та вказано, що докази понесених витрат будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, враховуючи таке.

Із матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03.04.1961 Великохутірським сіль ЗАГС Золотоніського району Черкаської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 та його батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 13 на звор.).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 30.04.1968 Великохутірським сіль ЗАГС Драбівського району Черкаської області, ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 та її батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 68).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 24.05.1986 Великохутірською сільською Радою Драбівського району Черкаської області, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 уклали шлюб 24.05.1986, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 8. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини: ОСОБА_9 (а.с. 64 на звор.).

Згідно з Договором про поділ спадщини від 13.11.2020, посвідченого державним нотаріусом Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (Сторона-1) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (Сторона-2) є спадкоємцями по закону, які закликані до спадкування після спадкодавця ОСОБА_6 , номер спадкової справи 119/2020 рік, домовились про поділ спадщини: відповідно до часток Сторін у спадщині після ОСОБА_6 , на частку кожного з спадкоємців за домовленістю між ними має припадати наступне майно. Сторона-1 отримує земельні ділянки, розміром 3,0194 га та 3,0194 га, розташовані на території Великохутірської сільської ради Драбівський район, Черкаська область. Сторона-2 отримує земельну ділянку розміром 3,6309 га, розташовану на території Великохутірської сільської ради Драбівський район, Черкаська область (а.с. 61 на звор.).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом № 1732, спадкова справа № 119/2020, виданого 13.11.2020 державним нотаріусом Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М., спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_6 , 1942 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 3,6309 га, кадастровий номер 712068600:03:002:2423, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великохутірської сільської ради, Драбівський р-н, Черкаська область (а.с. 69 на звор.).

Згідно з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 262 від 02.10.2024, державним нотаріусом Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах після смерті ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифіката на право на земельну частку, що належить ОСОБА_3 або оригіналу державного акта на право власності на землю, а також підтвердження родинних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано не було, право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване (а.с. 29 на звор.).

З копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0218982, виданого 13.04.1997 Драбівською РДА, вбачається, що він виданий члену КСП «Росія», с. Великий Хутір Драбівського р-ну Черкаської області, ОСОБА_3 на підставі рішення Драбівської районної державної адміністрації № 127 від 01.03.1997, в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного с/г підприємства «Росія» розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 20.04.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 1004 (а.с. 18-19).

Відповідно до копії листа ГУ Держгеокадастру у Черкаській області № 29-23-0.31-4660/2-24 від 08.07.2024, згідно з наявною у відділі № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ, відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) про КСП «Росія», с. Великий Хутір Золотоніського (Драбівського) району Черкаської області, на ім`я ОСОБА_3 наявний запис щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982 згідно з розпорядженням Драбівської РДА № 127 від 01.03.1997. Розмір земельної частки (паю) становить 3,14 умовних кадастрових гектарів та її вартість в цінах 1997 року становить 15617,00 грн. За інформацією відділу Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982 не був отриманий ОСОБА_3 , про що свідчить відсутність відповідного підпису у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та на даний час зберігається в архіві відділу. Згідно з книгою реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, книгами реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорами оренди землі по Великохутірській сільській раді, станом на 31.12.2012 відсутній запис про реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982 на ім`я ОСОБА_3 .

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 18.12.2024 по справі № 692/1203/24 позов ОСОБА_1 до Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задоволено частково, встановлено факт родинних відносин, а саме той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була рідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 . У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 належить до кола спадкоємців належного померлій ОСОБА_6 майна, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Росія», що знаходиться в с. Великий Хутір Золотоніського (колишнього Драбівського) району Черкаської області, розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (місцевості), що належало на підставі сертифікату про право власності на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982 від 01.03.1997 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої була її сестра ОСОБА_4 , яка фактично прийняла вказану спадщину, але не оформила її і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_5 , який прийняв зазначену спадщину, але не оформив її та помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_6 , яка прийняла зазначену спадщину, але не оформила її та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, встановлено, що державний акт на право власності на землю взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982 на ім`я ОСОБА_3 не реєструвався, а оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 3,14 умовних кадастрових гектарів серії ЧР № 0218982 від 13.04.1997 ОСОБА_3 не видавався та на даний час зберігається у архіві відділу № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Черкаській області. Таким чином сертифікат втрачено не було, право на земельну частку (пай) розміром 3,14 умовних кадастрових гектарів згідно з сертифікатом серії ЧР № 0218982 від 13.04.1997 ніким не оспорюється, а ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_3 , не позбавлений можливості звернутись до вказаного відділу та отримати зазначений сертифікат.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 13.02.2025 рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 18.12.2024 у справі № 692/1203/24 залишено без змін.

Отже, підставою відмови у задоволенні позову в справі № 692/1203/24 в частині визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, було те, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець майна ОСОБА_3 , не був позбавлений можливості звернутись до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області та отримати оригінал зазначеного сертифікату, а відтак, реалізувати своє спадкове право у нотаріальному порядку.

Як вбачається з вказаного рішення, та підтверджено представником позивачів, станом на день прийняття рішення Драбівським районним судом Черкаської області від 18.12.2024 у справі № 692/1203/24, позивачем не було надано доказів неможливості отримати оригінал зазначеного сертифікату із ГУ Держгеокадастру у Черкаській області.

Такі докази було надано суду тільки під час звернення позивачів із даною позовною заявою.

Так, відповідно до копії листа ГУ Держгеокадастру у Черкаській області № 29-23-0.31-8829/2-24 від 23.12.2024, згідно з наявною у Відділі № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ, згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) про КСП «Росія», с. Великий Хутір Драбівського району Черкаської області, на ім`я ОСОБА_3 наявний запис за № 1004 від 20.04.1997 щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982, згідно з рішенням Драбівськогої районної державної адміністрації № 127 від 01.03.1997. Розмір земельної частки (паю) становить 3,14 умовних кадастрових гектарів та її вартість в цінах 1997 року становить 15617,00 грн. Вказано, що сертифікат ОСОБА_3 не був отриманий та на даний час зберігається в архіві Відділу. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводилась відповідною районною державною адміністрацією. До повноважень Головного управління не належить засвідчення копій сертифікатів на земельну частку (пай) та їх видачі, оскільки Головне управління не є органом, яким видавались сертифікати на право на земельну частку пай. Наразі Книги записів реєстрації та видачі сертифікатів на земельну частку (пай) закрито, тобто немає можливості видати оригінал документа (а.с. 83).

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позов заявлено до неналежного відповідача Великохутірської сільської ради. А належним відповідачем у справі є ОСОБА_2 , яка не претендує на визнання за нею права на частину зазначеної земельної частки (паю).

З таким висновком колегія суддів погодитися не може з огляду на таке.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який (які) прийняв (прийняли) спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Згідно з частинами першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спір виник стосовно спадкування майна після смерті матері ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому, позовні вимоги стосуються саме прав ОСОБА_1 на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов пред`явлено до Великохутірської сільської ради Золотоніська району Черкаської області.

Із матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є її син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 , які прийняли спадщину після смерті матері.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачі, як спадкоємці після смерті матері ОСОБА_6 , уклали письмовий договір про поділ спадщини та здійснили розподіл спадщини, де ОСОБА_2 оформила більшу частину спадщини дві земельні ділянки, а позивач ОСОБА_1 одну земельну ділянку.

У позовній заяві позивачі підтвердили, що між собою домовилися провести поділ спірної земельної ділянки, шляхом визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 3,14 га за ОСОБА_1 .

Тобто, ОСОБА_2 , як спадкоємиця після смерті матері ОСОБА_6 , не претендує на визнання за нею права на земельну частку (пай) розміром 3,14 га без визначення меж цієї частки в натурі (місцевості), що належало на підставі сертифікату про право власності на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982 від 01.03.1997 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої була її сестра ОСОБА_4 , яка фактично прийняла вказану спадщину, але не оформила її і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_5 , який прийняв зазначену спадщину, але не оформив її та помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_6 , яка прийняла зазначену спадщину, але не оформила її та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Колегія суддів зазначає, що кожен юридичний випадок є унікальним і потребує індивідуального підходу при застосуванні норм права, оскільки існує багато факторів, які можуть вплинути на результат його вирішення. Врахування всіх обставин у конкретній справі є важливим для прийняття справедливого та обґрунтованого рішення.

Враховуючи всі обставини, які склалися у даній справі, колегія суддів висновує, що хоча ОСОБА_2 і прийняла спадщину після смерті матері, однак остання не претендує на визнання за собою права на спірну земельну частку (пай), що вбачається з матеріалів справи, зокрема подання позовної заяви від двох позивачів. Відтак, залучення її у справу в якості відповідача/співвідповідача є недоцільним, оскільки спору між братом та сестрою (позивачами у справі) немає, спадкові права та інтереси ОСОБА_2 , у даному конкретному випадку, не порушуються.

Крім того, колегія суддів враховує, що Великохутірська сільська рада, залучена у справу як відповідач, проти заявлених позовних вимог фактично не заперечувала.

Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Метою судочинства є забезпечення реальної справедливості і швидке вирішення спорів, а не лише дотримання формальних процедур, що може призводити до зволікань та невиправданих затримок.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що визначення у справі відповідачем Великохутірську сільську раду, за обставин, які мають місце у даному спорі, є обґрунтованим. Підстав для висновку про неналежність відповідача колегія суддів не вбачає.

Як вбачається з матеріалів справи, у рішенні Драбівського районного суду Черкаської області від 18.12.2024 у справі № 692/1203/24 судом встановлено, що ОСОБА_1 належить до кола спадкоємців належного померлій ОСОБА_6 майна, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Росія», що знаходиться в с. Великий Хутір Золотоніського (колишнього Драбівського) району Черкаської області, розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (місцевості), що належало на підставі сертифікату про право власності на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982 від 01.03.1997 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої була її сестра ОСОБА_4 , яка фактично прийняла вказану спадщину, але не оформила її і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_5 , який прийняв зазначену спадщину, але не оформив її та помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_6 , яка прийняла зазначену спадщину, але не оформила її та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з листа ГУ Держгеокадастру у Черкаській області № 29-23-0.31-8829/2-24 від 23.12.2024, на ім`я ОСОБА_3 наявний запис за № 1004 від 20.04.1997 щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982, згідно з рішенням Драбівськогої районної державної адміністрації № 127 від 01.03.1997. Розмір земельної частки (паю) становить 3,14 умовних кадастрових гектарів та її вартість в цінах 1997 року становить 15617,00 грн. Вказано, що сертифікат ОСОБА_3 не був отриманий та на даний час зберігається в архіві Відділу. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводилась відповідною районною державною адміністрацією. До повноважень Головного управління не належить засвідчення копій сертифікатів на земельну частку (пай) та їх видачі, оскільки Головне управління не є органом, яким видавались сертифікати на право на земельну частку пай. Наразі Книги записів реєстрації та видачі сертифікатів на земельну частку (пай) закрито, тобто немає можливості видати оригінал документа.

Таким чином, з огляду на те, що факт належності ОСОБА_1 до кола спадкоємців майна, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай), що належало на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982 від 01.03.1997 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкоємцем якої була її сестра ОСОБА_4 , яка фактично прийняла вказану спадщину, але не оформила її і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_5 , який прийняв зазначену спадщину, але не оформив її та помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_6 , яка прийняла зазначену спадщину, але не оформила її та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ), встановлений і не підлягає додатковому доказуванню, беручи до уваги, що вказаний сертифікат є дійсним, однак, отримати оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982 від 01.03.1997 для оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) розміром 3,14 га є неможливим з підстав, незалежних від позивача ОСОБА_1 , враховуючи, що спадщина включає в себе всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і які не припинилися внаслідок його смерті, і беручи до уваги, що позивач не мав можливості оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку, колегія суддів вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З огляду на зазначене, колегія суддів висновує про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд, у зв`язку з ухваленням нового судового рішення, змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви позивачами було сплачено судовий збір в розмірі 968,96 грн (з урахуванням коефіцієнту 0,8) та 1453,44 грн за подачу апеляційної скарги. Відтак, з відповідача Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області на користь позивачів слід стягнути витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Бочарова Олександра Михайловича задовольнити.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 05 червня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права на спадкове майно, скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на земельну частку (пай), що знаходиться в с. Великий Хутір Золотоніського (колишнього Драбівського) району Черкаської області розміром 3,14 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0218982, від 01.03.1997 покійній ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої була її сестра ОСОБА_4 , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив та помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину, але не оформила та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви в сумі 968,96 грн.

Стягнути з Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1453,44 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Судді Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова