Справа № 161/6095/25
Провадження № 2/161/5204/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Опальчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка подана в її інтересах адвокатом Немченко Людмилою Анатоліївною до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Немченко Л.А. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.03.2007 наказано стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі частки від усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.12.2021. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 досяг повноліття у зв`язку з чим, стягнення аліментів припинилося.

З 12.08.2024 між Луцьким національним технічним університетом та ОСОБА_1 було укладено договір Б-02009 про надання освітніх послуг для ОСОБА_3 , який навчається на факультеті бізнесу та права денної форми навчання за контрактом.

Посилаючись на вищенаведене, та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просила суд, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі частки з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на час навчання, але не довше як до досягнення останнім 23-х років. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені у справ судові витрати.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.05.2025 позов задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі частки з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на час навчання, але не довше як до досягнення останнім 23-х років. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. та на користь ОСОБА_1 витрати понесені у зв`язку з наданням правничої допомоги в сумі 4000,00 грн.

Ухвалою від 31.07.2025 скасовано заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.05.2025, справу призначено до розгляду.

14.08.2025 позивачем змінено предмет позову. Відповідно до поданої заяви позивач просила суд стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 2500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на час навчання, але не довше як до досягнення останнім 23-х років та понесені по справі судові витрати.

До початку розгляду справи від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовну заяву з урахуванням заяви про зміну предмета позову підтримала та просила задовольнити.

Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме згний сплачувати аліменти в розмірі 2000,00 грн. щомісячна на утримання сина.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 08).

Відповідно до судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.01.2022, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі частки від усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.12.2021.

Судом встановлено, що на даний час син сторін ОСОБА_3 є повнолітнім та продовжує навчання.

З довідки № 661 від 18.03.2025, виданої Луцьким національним технічним університетом, вбачається, що ОСОБА_3 01.09.2024 зарахований до Луцького національного технічного університету і в даний час навчається на 1 курсі факультету бізнесу та права денної форми навчання за контрактом. Термін закінчення університету 30.06.2028 (а.с. 17).

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, аналізуючи наведене, приймаючи до уваги часткове визнання позову відповідачем, враховуючи матеріальний стан сторін, суд дійшов висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина сторін, в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку .

Крім того, позивачем заявлена вимога на відшкодування понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., на підтвердження яких надані наступні докази: копія договору про надання правничої допомоги № 07-01/01 від 07.01.2025, копію додаткової угоди № 2 до договору про надання правничої допомоги № 07-01/01 від 07.01.2025, квитанцію до прибуткового касового ордера № 31-03/01 від 31.03.2025, копію акту № 2 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 01.04.2025.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 року у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 року у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, ст.ст. 198-200 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 в користь ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 01 квітня 2025 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 в користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 витрати понесені у зв`язку з наданням правничої допомоги в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта