Справа № 331/3671/25
Провадження № 2/331/2450/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.,

при секретарі Солов`ян О.С.,

розглянувши заяву про самовідвід судді Світлицької В.М. по справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя Світлицької В.М., надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що обставини, які випливають із позовних вимог, пов`язані з розглядом кримінального провадження № 0000258 від 25.01.2017 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.366, ч. 2 ст. 15 ст. 191 КК України. При цьому, слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицькою В.М. здійснювався розгляд клопотань, скарг в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000258 від 25.01.2017 року, зокрема про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 .

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується захист прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом.

Так, у рішенні по справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (заява №4785/02) від 10 грудня 2009 року (пункти 66-71) Європейський суд з прав людини зазначає, що наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення. Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Таким чином, з метою уникнення сумнівів сторін у неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду та вирішення даної справи, вважаю, що заява про самовідвід судді Світлицької В.М. обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Світлицької В.М. про самовідвід - задовольнити.

Матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури, передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: В.М. Світлицька