Справа № 484/1767/25 Головуюча у 1-й інстанції Коваленко Н. А.
Провадження № 22ц/812/1583/25 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 вересня 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Юніт Капітал»,

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 червня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Коваленко Н. А. у місті Первомайськ Миколаївської області о 8 год 05 хв зі складанням повного судового рішення, у справі

за позовом

ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1

про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

31 березня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 31 706 грн 08 коп. кредитної заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог товариство зазначило, що 6 березня 2025 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №060325-У, за яким до позивача перейшло право наявної та майбутньої вимоги до усіх боржників, що набуто ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за договором факторингу №23/0224-01, укладеним 23 лютого 2024 року з Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Таліон», яким в свою чергу це право набуто за договором факторингу №28/1118-01, укладеним 28 листопада 2018 року з первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога (далі ТОВ «МШФД») та додатковими угодами до нього, якими продовжений строк договору факторингу до 31 грудня 2024 року.

За цими договорами та додатковими угодами до позивача перейшло право вимоги до боржниці ОСОБА_1 , яка 31 серпня 2022 року за допомогою використання одноразового ідентифікатора уклала договір кредитної лінії №314026141 з ТОВ «МШФД».

За умовами договору кредитної лінії ТОВ «МШФД» надало позичальниці відповідачці ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 6 400 грн, зі сплатою процентів за кожен день користування кредитом в розмірі 2,10% (766,5% на рік) за умови, що позичальниця не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту шляхом сплати процентів за увесь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду; або у розмірі 2,98 % (1087,7% на рік) у разі виконання зобов`язань щодо сплати процентів після закінчення дисконтного періоду кредитування, та у розмірі 1, 37 % (498,4% річних) на день у разі здійснення дострокового повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення дисконтного періоду з урахуванням його можливої пролонгації.

Втім, зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 не виконані та отримані кредитні кошти не повернуті.

Тому, у зв`язку з невиконанням позичальницею своїх обов`язків, первісний кредитор ТОВ «МШФД» передало ТОВ «Таліон», як правонаступнику, право вимоги до позичальниці на загальну суму 15 113 грн 44 коп., яку ТОВ «Таліон» передало за договором факторингу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а те в свою чергу право вимоги за укладеним іншим договором факторингу, але вже на суму 31 706 грн 08 коп. передали позивачу.

Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з позичальниці суму боргу за договором кредитної лінії та 6 000 грн витрат на правничу допомогу, у зв`язку зі зверненням його до суду.

У відзиві на позовну заяву відповідачка, від імені якої діє представниця ОСОБА_2 , вважала позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зазначаючи про несправедливість умов щодо процентної ставки за користування кредитом, яка має бути фіксованою та залишатись на рівні 2,1 %, а не дисконтною - тобто змінюваною, розмір якої суперечить чинному законодавству.

Також зазначала, що кредитор ввів позичальницю в оману, оскільки за розрахунком вона мала сплатити за договором мешу суму в рахунок повернення кредиту.

Звертала увагу на відсутність в матеріалах справи оригіналу кредитного договору.

Направила до суду через свою представницю заяву з проханням розглядати справу без її участі та участі її представниці.

У додаткових поясненнях у справі позивач заперечив доводи відзиву на позовну заяву переважно з аргументів викладених у позовній заяві та детально роз`яснив механізм нарахування відсотків за користування кредитом.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 червня 2025 року у задоволенні позову ТОВ «Юніт Капітал» відмовлено.

При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову, у зв`язку з не доведенням позивачем порушення його прав та наявності права на звернення до суду із цим позовом.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на те, що рішення суду прийняте з невідповідністю висновків встановленим ним обставинам справи, а тому просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу та додаткові угоди до нього, за умовами яких клієнт зобов`язувався відступити факторові право вимоги за кредитними договорами зазначеними у реєстрах переходу прав вимоги, починаючи з 28 листопада 2018 року та по 31 грудня 2024 року, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також право вимоги, яка виникне у майбутньому. Тому, ТОВ «Таліон Плюс» отримало 1 листопада 2022 року за реєстром №201 до вищевказаного договору факторингу у встановленому законом порядку право вимоги до боржниці ОСОБА_1 , яке у повному обсязі, передбаченому умовами договору, укладеного з позичальницею 31 серпня 2022 року, перейшло до правонаступника первісного кредитора, тобто після укладення договору факторингу, але до укладення додаткової угоди за цим реєстром.

За такого вважав передачу прав вимоги до ОСОБА_1 за договорами факторингу, укладеними в подальшому з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», належними та достатніми підставами для набуття позивачем права вимоги, і як наслідок підставою для стягнення боргу за кредитом.

Посилався на відповідну судову практику переважно за постановами судів апеляційної інстанції та просив стягнути на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Ухвалами Миколаївського апеляційного суду від 13 серпня та 5 вересня 2025 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справу за положеннями частини 1 статті 369 ЦПК України, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймають участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статей 1046, 1049 ЦК України визначається, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

З матеріалів справи вбачається, що 31 серпня 2022 року, після оформлення заявки на отримання грошових коштів та ознайомлення з умовами надання споживчого продукту «СМАРТ» між позичальницею ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір кредитної лінії №314026141 на отримання кредитних коштів на суму 6 400 грн строком на 30 днів дисконтного періоду із нарахуванням у цей період процентної ставки у розмірі 1,37 % на день (500,05 % річних) за кожен день фактичного користування за умови дострокового повернення кредиту; та в подальшому у розмірі 1,37% на день (498,4 % річних) у разі пролонгації дисконтного періоду у порядку відповідно до пункту 3.2. цього договору. При цьому у відповідності до пунктів 8.3, 8.4 договору, за умови, якщо позичальниця не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту, то зобов`язання по сплаті процентів на весь строк дисконтного періоду кредитування визначається процентною ставкою у розмірі 2,1 % на день (766,5% річних) та є базовою процентною ставкою; у разі сплати процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду, зобов`язання визначається за процентною ставкою 2,98% на день (1087,7% річних) (а.с.12-13, 13зв-21).

Підставою для продовження дії договору з нарахуванням іншого розміру процентів за відкладальною обставиною є виконання позичальницею в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активації функції продовження строку дисконтного періоду на 30 днів ( п. 3.2. договору). При цьому у відповідності до пункту 11.1. договору, він діє протягом 5 років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання( а.с.19зв).

Договір підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV2D67P, відправленого 31 серпня 2022 року о 13:40:41 годині та введеного 31 серпня 2022 року о 14:02:02 годині із застосуванням телефонного номеру НОМЕР_1 (а.с.21 зв, 28).

На виконання умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснено переказ коштів ОСОБА_1 для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_2 у відповідності до платіжного доручення сформованого 31 серпня 2022 року (а.с.38).

Переказ коштів 31 серпня 2022 року за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підтверджено довідкою ПАТ КБ «Приватбанк», де вказано про здійснення успішного платежу через платіжний сервіс LiqPay здійснено на платіжну карту НОМЕР_2 (а.с.39-40).

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовам якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги строком до 28 листопада 2019 року ( п. 8.2), а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором (а.с.41-45).

28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до договору факторингу №20/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладено додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії вищевказаного договору продовжено до 31 грудня 2020 року. Складено нові реєстри прав вимоги (а.с.48).

31 грудня 2020 року між цими сторонами знову укладено додаткову угоду №26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою вищевказаний договір викладено у новій редакції та продовжено строк його дії до 31 грудня 2021 року (а.с.49-52). Предметом договору стали зобов`язання клієнта відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором.

В подальшому, 31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до договору факторингу №20/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладено додаткову угоду №27, згідно з якою строк дії вищевказаного договору продовжено до 31 грудня 2022 року включно та 31 грудня 2023 року укладено додаткову угоду № 32, якою строк дії договору продовжено далі, до 31 грудня 2024 року, та викладено умови фінансування та порядок розрахунків у новій редакції. Також складено нові реєстри прав вимоги (а.с.56).

До додаткової угоди №2 від 31 грудня 2023 року договору факторингу №20/1118-01 від 28 листопада 2018 року додано реєстр прав вимоги №201 від 25 червня 2022 року, за яким передано право вимоги за електронним кредитним договором з ОСОБА_1 на загальну суму 15 113 грн 44 коп. (а.с.57-58).

В подальшому, 23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23/0224-01 строком до 31 грудня 2024 року (а.с.59-62). Предметом даного договору є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому в відповідному додатку договору (п.4.1.) При цьому у відповідності до п. 1.3. договору правом вимоги є всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Боргом, у відповідності до пункту 1.4. договору, є суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суму кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які ніші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 23 лютого 2024 року до договору факторингу №23/0224-01 від 23 лютого 2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги, яке виникло у первісного кредитора до відповідачки ОСОБА_1 , але вже на загальну суму 31 706 грн 08 коп. (а.с.64-65).

6 березня 2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №060325-У, за умовами якого на підставі акту прийому-передачі реєстру боржників, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором на загальну суму 31 706 грн 08 коп. (66-69, 71-72).

Отже, на переконання колегії суддів, позивачем правомірно набуто право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 , яке виникло з підстав невиконання нею кредитного зобов`язання за електронним кредитним договором, яке первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передав ТОВ «Таліон Плюс» не лише на підставі договору факторингу, а і у відповідності до додаткових угод, укладених до нього з приєднанням витягів з реєстрів прав вимоги до боржників, яке в подальшому відійшло до ТОВ ФК «Онлайн Фінанс», та яке, в свою чергу, набув позивач.

Втім, не врахувавши пролонгацію прав і обов`язків за договором факторингу шляхом укладення додаткових угод до нього між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а також наступні договори факторингу, укладені між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс», суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги за договором, укладеним між позичальницею ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

За наведеного, рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з порушенням норм матеріального права та з огляду на те, що висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи, підлягає скасуванню у відповідності до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України з ухвалення нового, виходячи з наступного.

З розрахунку первісного кредитора та позивача, як його правонаступника, вбачається, що відповідачкою умови договору протягом тривалого часу не виконувалися і отримані нею кредитні кошти не повернуті, окрім сплати 20 грн.

А з огляду на те, що зобов`язання мають бути виконані належним чином відповідно до умов договору, положень статті 526 ЦК України та інших вимог цього Кодексу, то наявні підстави для стягнення на користь позивача з ОСОБА_1 суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 400 грн та стягнення передбачених договором процентів за умовами, які нею погоджені 31 серпня 2022 року з первісним кредитором шляхом підписання електронного договору кредитної лінії одноразовим ідентифікатором.

Так, з наданого розрахунку заборгованості, проведеного первісним кредитором (а.с.76-77), слідує, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 1 листопада 2022 року ОСОБА_1 нараховано борг за умовами електронного кредитного договору: борг за тілом кредиту в розмірі 6 400 грн та борг зі сплати процентів, виходячи з розрахунку 2,98% в день, у розмірі 8 733 грн 44 коп., а всього на суму 14 922 грн 72 коп. (74-75).

Також в подальшому правонаступником первісного кредитора, яким за додатковою угодою до договору факторингу стало ТОВ «Таліон Плюс», та яким, крім наявної вимоги, отримано право майбутньої вимоги, позичальниці додатково нараховано проценти за користування кредитом, починаючи з 1 листопада 2022 року по 23 лютого 2024 року (станом на 27 січня 2023 року), які разом з сумою процентів, що передано за правом вимоги, склали загальну суму 31 706 грн 08 коп. Цю суму ТОВ «Таліон Плюс» передав на підставі іншого договору факторингу, укладеного ним з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а останнє, в свою чергу, позивачу ТОВ «Юніт Капітал», які заявили про їх стягнення у поданому до суду позові.

Отже, додатково нараховані проценти, нараховані відповідно до умов договору та у відповідності до умов договорів факторингу, предметом за якими згідно до положень пунктів 1.3 є права грошової вимоги до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також право вимоги, які виникнуть в майбутньому, на підставі реєстру боржників з визначенням суми боргу первісним кредитором та з можливістю нарахування його правонаступниками додаткових сум у відповідності до укладеного електронного договору з боржницею.

Такі проценти правонаступника первісного кредитора нараховані правильно та позичальницею розмір їх нарахування належним чином не спростовано.

Відповідно до умов договору кредитної лінії, його строк кредитування становить 30 днів та дорівнює дисконтному періоду. За довідкою щодо дій позичальниці в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МШФД», що сформована 29 лютого 2024 року, ОСОБА_1 дії з метою продовження дисконтного періоду не вчинялись (а.с.28).

Тобто відповідачкою умови договору не виконані та дій з продовження дисконтного періоду не вчинено, а отже, розмір процентної ставки первісним кредитором та його правонаступниками застосовано правильно.

За наведеного, колегія суддів вважає наявними підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором за розміром боргу, що визначено первісним кредитором, на загальну суму 15 113 грн 44 коп., який прораховано з урахуванням проведеної ОСОБА_1 оплати 20 грн, та який перейшов на підставі права вимоги до позивача, а також борг за процентами, які нараховані правонаступниками первісного кредитора на підставі переходу до них права майбутньої грошової вимоги, виходячи з умов договору кредитної лінії на суму 16 592 грн 64 коп., а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню загальна сума боргу в розмірі 31 706 грн 08 коп.

Таким чином позов слід задовольнити повністю та стягнути з позичальниці на користь правонаступника первісного кредитора, яким є позивач ТОВ «Юніт Капітал» 31 706 грн 08 коп. загальної суми боргу, яка складається з: 6 400 грн заборгованості за кредитом та 25 306 грн 08 коп. боргу за процентами за користування кредитом.

У відповідності до положень статті 141 ЦПК України у зв`язку із скасуванням рішення суду першої інстанції та задоволенням позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» з відповідачки на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал» слід стягнути 2 422 грн 40 коп. судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та 3 633 грн 60 коп. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Також наявні підстави для стягнення на користь позивача 6 000 грн понесених ним витрат на правову допомогу у суді першої інстанції, виходячи із підготовкою та складанням позову у справі, її складністю та тривалістю розгляду, а також обсягу задоволених вимог та відсутності заперечень з боку відповідачки.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 червня 2025 року - скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за електронним договором кредитної лінії №314026141 від 31 серпня 2022 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , в загальному розмірі 31 706 грн 08 коп., яка складається з: 6 400 грн заборгованості за кредитом та 25 306 грн 08 коп. боргу за процентами за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 2 422 грн 40 коп. судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та 3 633 грн 60 коп. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції, а також 6 000 грн витрат на правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді Т. В. Крамаренко

О. В. Локтіонова