Провадження №2/447/1012/25
Справа №447/1865/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

17.09.2025 Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ДрузюкМ.М.

секретар судового засідання Іськів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням( викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс»» (далі по тексту ТОВ "ФК "ЕЙС") подав до Миколаївського районного суду Львівської області позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості .

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що 22.06.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №633320599 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV45JW5. Заповненням анкети заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановлений законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. 22.06.2021 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 6 000 грн на його банківську карту № НОМЕР_1 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а саме перерахувало грошові кошти на банківську карту відповідача. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором №633320599 від 22.06.2021 становить 23 230,18 грн, яка складається з: 5 998,78 грн заборгованість по кредиту; 17 231,40 грн заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, у зв`язку з чим просив позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 23 230,18 грн., судовий збір 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 27.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень.

У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити у його відсутності.

На адресу суду 09.07.2025 надійшов лист від операційного директора АТ «Універсал банк» Примаченко Тетяни №БТ/Е-7128 від 08.07.2025, на ім`я ОСОБА_1 банком емітувалась платіжна карта № НОМЕР_2 та інші карти, фінансовий номер НОМЕР_3 на вказаний рахунок за період з 22.06.2021 по 27.06.2021 ьуло зарахування коштів у розмірі 6 000 грн.

16 липня 2025 року через систему «Електронний суд» від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що не заперечує проти наявності заборгованості за кредитом у розмірі 6 000 грн., однак не погоджується з розміром нарахованих відсотків.

Ухвалою суду від 04.08.2025 розгляд справи відкладено на 17.09.2025.

3 вересня 2025 року через систему "Електронний суд" від представника позивача ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення у справі, у яких просив задоволити позовні вимоги.Зазначив, що відповідач частково здійснював сплату відсотків та тіла кредиту, а нарахування відсотків здійснювалась за період з 15.08.2021-14.09.2021 у розмірі 1.36 % за день, за період з 15.09.2021 -12.01.2022 у розмірі 0,85 % в день. Відповідно до п.1.12.2 договору з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позивачальник зобов`язаний щоденно сплачувати проценти з розрахунку 839,50 процентів річних , що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожен день користування ним.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, 22.06.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №633320599. Відповідно до кредитного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 6 000 грн строком на 30 днів. За користування кредитом відповідач зобов`язаний сплатити проценти за користування кредитом(а.с.30-32).

Згідно з заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 22.06.2021, вбачається, що такий містить загальну інформацію про кредит, персональні дані позичальника, також вказано номер банківської картки ОСОБА_1 ( а.с.17).

Згідно з платіжним дорученням № 59723с13-е43d від 22.06.2021, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу ОСОБА_1 6 000 грн., призначення платежу переказ коштів згідно з договором №633320599 від 22.06.2021(а.с.9).

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №633320599 від 22.06.2021, за період з 29.05.2025-05.06.2025 сума кредиту складає 23 230,18 грн., яка складається з: 5 998,78 грн заборгованість по кредиту; 17 231,40 грн заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом(а.с.38).

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» заборгованість ОСОБА_1 , за період з 22.06.2021-15.02.2022 складає 25 605,42 грн., з яких: 6 000 грн. заборгованість по кредиту, 21 988,45 грн. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом(а.с.39-40).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість ОСОБА_1 , за період з 15.02.2022-23.02.2024 складає 23 230,18 грн, яка складається з: 5 998,78 грн заборгованість по кредиту; 17 231,40 грн заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом(а.с.38 на звороті).

Додатковими угодами№ 19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено строк дії договору факторингу .

Відповідно до договору факторингу №28/1118-01від 28.11.2018 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором(а.с.60-63).

Відповідно до договору факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором(а.с.53-56).

Відповідно до договору факторингу №29/05/25-/Е від 29.05.2025, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс»» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги , строк виконання зобов`язань, за якою настав або виникне у майбутньому третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту(а.с.46-49).

Відповідно до акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №29/05/25-/Е від 29.05.2025, ТОВ « ФК "Онлайн фінанс» передав, а фактор ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняв реєстр прав вимоги кількістю 7 277 шт., та права вимоги боргу від позичальників.(а.с.43).

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №29/05/25-/Е від 29.05.2025, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №633320599 у розмірі 23 230,18 грн, яка складається з: 5 998,78 грн заборгованість по кредиту; 17 231,40 грн заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом(а.с.45).

Норми права, які застосував суд

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, у відповідачки виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти.

Відповідно до ч.1,3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено та відповідачем не заперечується, що 22.06.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №633320599. Відповідно до кредитного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 6 000 грн строком на 30 днів. За користування кредитом відповідач зобов`язаний сплатити проценти за користування кредитом.

Надавши оцінку аргументам сторін, суд погоджується з аргументами позивача, вважає їх обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування, надані у встановленому законом порядку, узгоджуються між собою та доповнюють один одного.

Суд зауважує, що відповідач, підписавши договір про надання кредиту шляхом ведення одноразового ідентифікатора відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" погодилася з умовами договору.

Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував.

Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування.

Щодо доводів відповідача в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, суд зазначає наступне.

Згідно з п.1.7 договору кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період). У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.

За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються відповідно до умов договору, а саме:

В п.1.9.1 договору прописано, що на період строку визначеного пунктом 1.7 договору (дисконтний період) нарахування процентів здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 3,65 процентів річних, що становить 0,01 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним.

В пункті 1.9.2 договору зазначено, що за умови продовження строку дисконтного періоду договору на умовах п.1.8 , з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті.

За змістом п.1.12.2 договору з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Згідно з п.1.13 договору проценти, визначені в розмірі пунктами 1.9 або пунктом 1.12.2 договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником.

Отже, сторонами узгоджено істотні умови договору, якими є: розмір кредиту, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення кредитного електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Суд погоджується із доводами та розрахунками позивача, що заборгованість по кредиту становить 5 998,78 грн., сума заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом за період з 15.02.2022-23.02.2024 підтверджується випискою з особового розрахунку. Спростування щодо неправильності проведеного розрахунку, відповідачем суду не надано.

Враховуючи наявні докази у матеріалах справи у своїй сукупності та зважаючи на те, що майнове право позивача порушене відповідачем, а відтак підлягає захисту, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість у сумі 23 230,18 грн.

Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представником ТОВ «ФК «ЕЙС» долучено до матеріалів справи наступні документи: договір про надання правової допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025, додаткову угоду №3 до договору про надання правової допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; акт прийому передачі наданих послуг , відповідно якого сторони підтвердили, що адвокатське бюро "Тараненко та партнери" надав, а ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 7 000 грн.

Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (які складаються з написання позовної заяви), а також критерію розумності їхнього розміру, дійшов переконання, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи, розгляд якої проведений в порядку спрощеного позовного провадження та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), та вважає, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір у сумі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись ст. 141, 246, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс»» заборгованість у розмірі 23 230 (двадцять три тисячі двісті тридцять) грн. 18 (вісімнадцять) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс»» судовий збір у розмірі 2 422(дві тисячі чотириста двадцять дві) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс»» витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Миколаївський районний суд Львівської області.

Повні найменування та ім`я сторін

Позивач :Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс»» місцезнаходження: Харківське шосе, 19, офіс 2005, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Друзюк М. М.