Дата документу 23.09.2025
Справа № 334/4624/23
Провадження № 2-др/334/37/25
23 вересня 2025 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:
судді Бредіхіна Ю.Ю.,
за участю секретаря Жураківської В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Кукурудза Р.О. про винесення додаткового рішення у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання договору недійсним,
рішенням Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 12.09.2025 року задоволено первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми, у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання договору недійсним відмовлено.

Статтею 246 ЦПК України визначено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Адвокат Кукурудз Р.О. звернувся до суду із заявою (з урахуванням уточнень) у про винесення додаткового рішення в частині стягнення з відповідачів судових витрат на правову допомогу у розмірі 33 000 грн. На підтвердження вказаних витрат, адвокатом надані копії договору про надання правничої допомоги (без номеру), укладеного між позивачем і адвокатом Кукурудзом Р.О. 25 липня 2023 року, акту приймання наданих послуг від 09 вересня 2025 року, платіжної інструкції №MB20362643 від 16 вересня 2025 року, платіжної інструкції №MB20363666 від 16 вересня 2025 року.

Представник відповідачів адвокат Вельможко О.О. заперечив проти поданої заяви, вказавши на те, що в позовній заяві та в заявах про уточнення позовних вимог по даній справі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які вона очікувала понести в зв`язку із розглядом справи не вказано. В договорі про надання правничої допомоги від 25.06.23р. укладеного між позивачкою та адвокатом Кукурудз Р.О. п.5.1. порядок розрахунку вартості послуг адвоката не встановлено, лише вказано, що будь-яка послуга адвоката коштує 3000 грн. Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката не співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Крім того, безумовно завищеними є вартість правничих послуг у вказаних судових засіданнях , оскільки всі вказані судові засідання, в яких приймав участь представник позивача не займали значного часу та не тривали навіть 1 години. Заява про стягнення понесених судових витрат представником позивача не містить належного обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі,

У судове засідання сторони не з`явились.

Дослідивши доводи заяви, додані до неї документи суд дійшов до таких висновків.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до приписів статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Верховний Суд у своїй практиці сформулював позицію за змістом, якої практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 134ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137ЦПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 141ЦПК України).

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Матеріалами справи підтверджується факт надання адвокатом правової допомоги позивачу.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020 вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата ВС у справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020).

Суд, оцінивши опис робіт, які надані позивачу адвокатом вважає за необхідне задовольнити заяву про стягнення витрат на правову допомогу. Крім того, твердження представника відповідача про відсутність заяв щодо визначення попереднього розрахунку сум витрат на правову допомогу, спростовуються наявними матеріалами справи (заява представника позивача від 13.02.2025 року).

Керуючись статтями 246, 268,270 ЦПК України, суд

вирішив

Заяву адвоката Кукурудза Р.О. про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) судові витрати з надання правової допомоги у розмірі 33 000 (тридцять три тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін