КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 вересня 2025року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/9420/25

Головуючий у першій інстанції - Петренко Н.О.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/16142/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 28 липня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовлено (а.с. 124-125).

Не погодившись з рішенням районного суду, 28 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кундіус Г.В. подала безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу через підсистему «Електронний суд» (а.с. 128-134).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 серпня 2025 року витребувано матеріали цивільної справи з суду першої інстанції (а.с. 136).

11 вересня 2025 року зазначена справа отримана Київським апеляційним судом та 12 вересня 2025 року передана судді-доповідачу (а.с. 139).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали (а.с. 140).

Апелянту на виконання вимог ухвали слід було направити до Київського апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

17 вересня 2025 року Київським апеляційним судом отримано заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кундіус Г.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому остання зазначала, що причина пропуску строку на апеляційне оскарження є скрутне матеріальне становище позивача ОСОБА_1 , який проживає у Харківській області разом із родиною, має на утриманні новонароджену дитину та нестабільний дохід. Для складання апеляційної скарги та оплати судового збору позивачу були необхідні кошти з метою оплати роботи адвоката та судового збору, які він отримав саме в день подання апеляційної скарги. Крім того, строк пропущено на 1 день, що є незначним часом і обумовлений тим, що позивач докладав максимальних зусиль для отримання необхідних коштів. Оскаржуване рішення надійшло 28.07.2025 року до електронного кабінету адвоката, але через технічні проблеми рішення стало доступним для ознайомлення лише 29.07.2025 року (а.с. 143-147).

Згідно з ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи, що оскаржуване рішення було ухвалено 28 липня 2025 року, а апеляційну скаргу було подано 28 серпня 2025 року, апелянтом пропущено тридцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваного рішення було отримано представником апелянта 28 липня 2025 року (а.с. 127).

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що доказів неможливості подати апеляційну скаргу у період з 28 липня 2025 року (дата отримання копії повного тексту оскаржуваного рішення (а.с. 127) по 27 серпня 2025 року, а також обставин, на які представник посилалася (матеріальний стан позивача, нестабільний дохід, технічні проблеми із електронним кабінетом), обґрунтовуючи заяву про поновлення процесуального строку, до суду не надано.

Разом з тим, скрутне матеріальне становище апелянта не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, а може бути підставою для отримання безоплатної правничої допомоги та відстрочення/розстрочення або звільнення від сплатити судового збору.

Виходячи з п. 4 частини першої ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходженняапеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина третя ст. 358 ЦПК України).

Зважаючи на те, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані апеляційним судом неповажними, відповідно до п. 4 частини першої ст. 358 ЦПК України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Підстави пропуску строку оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання скарги. Виключно наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2019 року у справі № 0818/4970/2012.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Апелянтом не наведені обґрунтовані причини поважності пропуску строку апеляційного оскарження, що не залежали від волі заявника і дійсно були пов`язані з істотними перешкодами та труднощами, що об`єктивно ускладнювали можливість позивача (заявника) своєчасно звернутися до суду у визначений законом строк або аргументи, які б свідчили про дотримання ним такого строку.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись ст.ст. 354, ч. 4 ст. 357, ст. 358, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 липня 2025 року.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов