РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/11101/24

Номер провадження 2/495/1766/2025

16 вересня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі судового засідання Кракатиця В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ.«А» - житловий будинок, загальною площею 56,2 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м.; літ.«Б» - літня кухня; літ.«б» - навіс; літ.«В» - гараж-сарай; літ.«в» - підвал; літ.«Д» - сарай; літ.«Е» - вбиральня; літ.«Є» - сарай; літ.«Ж» - сарай; літ.«З» - сарай; №3 цистерна; №5 хвіртка; №6 ворота; №7- огорожа; №8 огорожа, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 13.02.2019, актовий запис №24. З довідки Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 26.02.2024 року №04.1-29/352 вбачається, що згідно записів по господарської книги Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за 2016-2020 роки №10, особовий рахунок № НОМЕР_2 , власником житлового будинку АДРЕСА_1 на день смерті був ОСОБА_2 .. За своє життя ОСОБА_2 на випадок своєї смерті 10.04.2014 року склав на ім`я позивача ОСОБА_1 заповіт, посвідчений юрисконсультом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Сердюк Т.А., зареєстрований в реєстрі за №24, відповідно до якого належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 заповідав позивачу, заповіт є чинним (не був змінений та скасований). Про існування заповіту позивачу стало відомо лише 08 березня 2024 року після отримання його дублікату. У зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини після смерті дідуся ОСОБА_2 , позивач звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку про прийняття спадщини. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 28.05.2024 року, справа №495/2521/24 позивачу було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини 3 (три) місяці. З копією вказаного судового рішення позивач звернулась до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та відсутністю реєстрації права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області від 17.09.2024 року №212/02-14. Проте у позивача наявні перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку прав на спадщину у вигляді житлового будинку за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , у звязку з чим, позивач звернулась до суду з даним позовом, оскільки єдиним способом реалізації її спадкових прав є тільки у судовому порядку.

Рух справи у суді

17.12.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Протоколом автоматизованої системи розподілу судової справи між суддями від 17.12.2024 року цивільна справа №495/11101/24 за позовом ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О..

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу судових справі від 08.04.2025 року №746 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2025 року цивільна справа №495/11101/24 за позовом ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В..

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.04.2025 року цивільна справа прийнята до свого провадження, призначена до судового розгляду та витребувані докази по справі.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просила задовольнити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо 187 відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 13.02.2019, актовий запис №24.

З довідки Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 26.02.2024 року №04.1-29/352 вбачається, що згідно записів по господарської книги Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за 2016-2020 роки №10, особовий рахунок № НОМЕР_2 , власником житлового будинку АДРЕСА_1 на день смерті був ОСОБА_2 ..

За своє життя ОСОБА_2 на випадок своєї смерті 10.04.2014 року склав на ім`я позивача ОСОБА_1 заповіт, посвідчений юрисконсультом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Сердюк Т.А., зареєстрований в реєстрі за №24, відповідно до якого належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 заповідав позивачу, заповіт є чинним (не був змінений та скасований).

Отже, відповідно до ст.ст.1223, 1233 ЦК України позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом нерухомого майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 .

Про існування заповіту позивачу стало відомо лише 08 березня 2024 року після отримання його дублікату.

У зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті дідуся ОСОБА_2 , позивач звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку про прийняття спадщини.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 28.05.2024 року, справа №495/2521/24 позивачу було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини 3 (три) місяці.

З копією вказаного судового рішення позивач звернулась до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та відсутністю реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області від 17.09.2024 року №212/02-14.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч.1, 3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Статтею 1247 ЦК України встановлені загальні вимоги до форми заповіту. Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1248 України, н отаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

З листа приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області від 06.05.2025 року №102/01-16 вбачається. що до майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрита спадкова справа за №36/2004, з заявою про прийняття спадщини зверталась ОСОБА_1 ..

Згідно ст.15 ЦК України, к ожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК визнання права є одним із способів цивільних прав та інтересів.

Статтями 66-68 Закону України «Про нотаріат» визначено, що обов`язок щодо встановлення спадкового майна, кола спадкоємців та видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно покладений на органи нотаріату.

Згідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно положень п.4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Висновки за результатами розгляду справи

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем цілком обґрунтовано заявлені, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216-1218, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 263, 265, 268, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ.«А» - житловий будинок, загальною площею 56,2 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м.; літ.«Б» - літня кухня; літ.«б» - навіс; літ.«В» - гараж-сарай; літ.«в» - підвал; літ.«Д» - сарай; літ.«Е» - вбиральня; літ.«Є» - сарай; літ.«Ж» - сарай; літ.«З» - сарай; №3 цистерна; №5 хвіртка; №6 ворота; №7- огорожа; №8 огорожа, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 22.09.2025.

Суддя Юлія ШЕВЧУК