Справа № 635/1486/24
Провадження № 2/643/348/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кашуби Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

у с т а н о в и в :

Стислий зміст позовних вимог та доводів позивача

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Іващенко Д.А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка утворилася у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання у загальному розмірі 826 000,00 гривень, та сплачений судовий збір у розмірі 8 260,00 гривень.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилався, що 11 листопада 2021 року він надав у позику ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 826 000,00 грн, про що ОСОБА_2 склав власноруч написану розписку. Зазначив, що укладений між ним та відповідачем договір є письмовим правочином, який відповідає формі, передбачений ст. 207, 1047 ЦК України. Зазначив, що відповідно до вказаної розписки відповідач був зобов`язаний сплатити отримані грошові кошти в строк до 15 лютого 2022 року включно. Посилався, що станом на дату пред`явлення позову відповідач не виконав свого грошового зобов`язання за Договором та не повернув грошову суму позики у розмірі 826 000,00 грн. Зазначив, що він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути йому надані у позику грошові кошти, але відповідач ігнорував такі звернення, відтак він змушений звертатися до суду з даним позовом.

Аргументи учасників справи

Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Рух справи

Харківський районний суд Харківської області ухвалою від 06 лютого 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу передав на розгляд Московському районному суду м. Харкова.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 травня 2024 року справа №635/1486/24 надійшла до провадження судді Московського районного суду м. Харкова Семенової Я.Ю.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 03 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху, надав позивачу строк 5 днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків заяви.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 07 червня 2024 року прийняв до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ухвалив розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначив проведення підготовчого засідання на 02 липня 2024 року на 15-00 годину.

28 червня 2024 року від відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланнями відповідача на те, що ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими документами він не отримував. Підготовче засідання було відкладено на 22 липня 2024 року на 11-00 годину.

18 липня 2024 року через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланнями відповідача на неможливість його явки в підготовче засіданні за станом здоров`я. До клопотання відповідачем додано копію довідки з КНП Мереф`янської міської ради «Мереф`янська центральна районна лікарня» від 18 липня 2024 року. Підготовче засідання було відкладено на 09 вересня 2024 року на 08-30 годину.

05 вересня 2024 року відповідач ОСОБА_2 в приміщенні Московського районного суду м. Харкова отримав копію ухвали суду від 07.06.2024 про прийняття до свого провадження вказаної вище цивільної справи та позовну заяву ОСОБА_1 з доданими документами, ознайомився з матеріали цивільної справи №635/1486/24, про що при матеріалах справи міститься розписка відповідача ОСОБА_2

05 вересня 2024 року відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи для можливості реалізувати своє право на подання відзиву на позовну заяву. Підготовче засідання було відкладено на 09 жовтня 2024 року на 11-00 годину.

20 вересня 2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи.

09 жовтня 2024 року відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Розгляд справи було відкладено на 11 листопада 2024 року на 09-00 годину.

08 листопада 2024 року від відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його перебуванням на лікуванні. Доказів на підтвердження причин поважності неявки в підготовче засідання відповідачем до клопотання додано не було. Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 11 листопада 2024 року оголосив перерву у підготовчому засіданні по вказаній цивільній справі до 20 листопада 2024 року до 09-30 години для виклику відповідача. Зазначив про неможливість вирішення клопотання відповідача про призначення у справі почеркознавчої експертизи за відсутності відповідача. Роз`яснив відповідачу положення ч. 1 ст. 44 ЦПК України, згідно з якими учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено положеннями ч. 4 ст. 12 ЦПК України.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 20 листопада 2024 року частково задовольнив клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, призначив по справі судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинив до отримання висновку експерта.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 02 грудня 2024 року поновив провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, призначив підготовче засідання по справі для відібрання експериментальних зразків підпису відповідача ОСОБА_2 на 12 грудня 2024 року на 15-00 годину.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 12 грудня 2024 року частково задовольнив клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, призначив по справі судову почеркознавчу експертизу, для проведення експертизи надав в розпорядження експертів матеріали цивільної справи №635/1486/24; експериментальні зразки підпису відповідача ОСОБА_2 на 16 аркушах, відібрані Московським районним судом м. Харкова у судовому засіданні 12 грудня 2024 року. Провадження у справі зупинив до отримання висновку експерта.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 31 січня 2025 року поновив провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, призначив підготовче засідання по справі для відібрання вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків почерку та підпису відповідача ОСОБА_2

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 28 лютого 2025 року доручив експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Зал. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України проведення призначеної ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2024 року судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, зупинив провадження у справі на час проведення експертизи.

02 квітня 2025 року на адресу Московського районного суду м. Харкова від заступника директора з експертної роботи Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України Володимира Міненка надійшли матеріали цивільної справи №635/1486/24 з листом №2141/16/128-16-25-4/25 від 28.03.2025, в якому зазначено, що станом на 24.03.2025 рахунок вартості робіт по проведенню експертизи №242 не сплачено, у зв`язку з чим судову почеркознавчу експертизу за ухвалою суду від 12.12.2024 залишено без виконання та знято з провадження.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 03 квітня 2025 року поновив провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, призначив проведення підготовчого засідання на 06 травня 2025 року на 14 годину 00 хвилин.

05 травня 2025 року від відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його перебуванням на лікуванні. До клопотання відповідачем додано копію медичної карти стаціонарного хворого №2751 від 03 травня 2025 року, виданої КНП Мереф`янської міської ради «Мереф`янська центральна районна лікарня». У підготовчому засіданні було оголошено перерву на 09 червня 2025 року на 13-00 годину.

06 червня 2025 року від відповідача ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з проходженням ним обстеження на підтвердження статусу особи з інвалідністю. Доказів на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні суду надано не було. Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 09 червня 2025 року закрив підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, призначив справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи на 21 липня 2025 року на 13-00 годину.

21 липня 2025 року від відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його перебуванням на лікуванні. До клопотання відповідачем додано копію медичної карти стаціонарного хворого №4361 від 17 липня 2025 року, виданої КНП Мереф`янської міської ради «Мереф`янська центральна районна лікарня». Розгляд справи було відкладено на 09 вересня 2025 року на 14-30 годину.

08 вересня 2025 року від відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з посиланнями на погіршення стану здоров`я відповідача. Будь-яких доказів на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні суду не надано.

Законом України «Про внесення змін до закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» №4273-ІХ від 26 лютого 2025 року, який набрав законної сили 25 квітня 2025 року, змінено найменування Московського районного суду міста Харкова на Салтівський районний суд міста Харкова.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, 09 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іващенко Н.А. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. У поданій заяві представник зазначила, що позовні вимоги позивач та її представник підтримують в повному обсязі, просять проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, 08 вересня 2025 року через канцелярію суду вчергове подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Жодних доказів на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні, відповідачем суду надано не було.

За правилами п. 1, 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №731 судову повістку у справі №635/2486/24 29.08.2025 вручено особисто ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

За правилами п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на те, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, учасники справи належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час і місце судового засідання, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач вчергове в судове засідання не з`явився, жодних доказів на підтвердження причин поважності неявки в судове засідання до клопотання про відкладення розгляду справи не надав, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Як убачається зі змісту оригіналу власноруч написаної розписки від 11.11.2021, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий № НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Московським РВХМУГУМВС України в Харківській області, зареєстрований: АДРЕСА_1 , (боржник) взяв у борг у ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 22.10.1999, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 826 000,00 (вісімсот двадцять шість тисяч) грн, які він зобов`язується повернути не пізніше 15 лютого 2022 року. Підписання боржником та свідками цієї розписки свідчить про отримання суми боргу готівкою, що мало місце 11.11.2021 за адресою: АДРЕСА_3 , у присутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 7).

На зворотній сторінці розписки міститься копія першої сторінки паспорта громадянина України ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 .

02 квітня 2025 року на адресу суду від заступника директора з експертної роботи Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України Володимира Міненка надійшли матеріали цивільної справи №635/1486/24 з листом №2141/16/128-16-25-4/25 від 28.03.2025, в якому зазначено, що станом на 24.03.2025 рахунок вартості робіт по проведенню експертизи №242 не сплачено, у зв`язку з чим судову почеркознавчу експертизу за ухвалою суду від 12.12.2024 залишено без виконання та знято з провадження.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За правилами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 08 липня 2019 року, прийнятій по справі №524/4946/16-ц, договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Судом установлено, що між сторонами існують договірні правовідносини з позики на підставі розписки від 11 листопада 2021 року. Дійсність даного договору не викликає сумніву. Вказаною розпискою підтверджується, що 11 листопада 2021 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 в борг 826 000,00 грн. Кошти за вказаною розпискою мали бути повернуті не пізніше 15 лютого 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦПК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Главою 50 ЦК України передбачений перелік підстав припинення зобов`язань, у тому числі виконання зобов`язання, проведеного належним чином.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Жодних доказів на підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором позики від 11 листопада 2021 року, у тому числі розписок або квитанцій про грошові перекази коштів, відповідач в ході судового розгляду не надав.

Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів з дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором, як це закріплено положеннями абз. 2 ч. 1 ст. 1049 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених речовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківських рахунок.

У ході судового розгляду судом не встановлено наявність у відповідача будь-яких перешкод для повернення суми боргу за договором позики, а також щодо відмови ОСОБА_1 прийняти виконання зобов`язання за договором позики.

Отже, у зв`язку з відсутністю доказів виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором позики від 11 листопада 2021 року, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача суми грошового зобов`язання за зазначеним договором у повному обсязі.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Як це унормовано положеннями п. 2 ч. 1 ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами.

У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (ч. 1 ст. 109 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 20 вересня 2024 року надав суду клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що наданий позивачем документ розписка від 11 листопада 2021 року викликає сумніви щодо його підписання саме відповідачем ОСОБА_2 та іншими особами: позивачем ОСОБА_1 , свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . Просив на вирішення експерта поставити такі питання: чи виконаний рукописний підпис від імені ОСОБА_2 на розписці від 11 листопада 2021 року саме ОСОБА_2 ; чи виконаний рукописний підпис від імені ОСОБА_1 на розписці від 11 листопада 2021 року саме ОСОБА_2 ; чи виконаний рукописний підпис від імені ОСОБА_4 на розписці від 11 листопада 2021 року саме ОСОБА_4 ; чи виконаний рукописний підпис від імені ОСОБА_3 на розписці від 11 листопада 2021 року саме ОСОБА_3 ; чи відповідає час нанесення підпису, прізвища з ініціалами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на розписці, часу складання розписки, а саме 11 листопада 2021 року. Посилався, що він, ОСОБА_2 , був позбавлений можливості провести почеркознавчу експертизу до цього часу та подати висновок експерта разом з відзивом, позаяк у нього відсутні оригінали документів, експертизу яких необхідно провести, та з документами він ознайомився тільки 05 вересня 2024 року.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 20 листопада 2024 року частково задовольнив клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, призначив по справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: «чи виконано рукописний підпис від імені ОСОБА_2 (Боржник ОСОБА_2 ) в розписці від 11 листопада 2021 року ОСОБА_2 чи іншою особою?». Витрати за проведення експертизи поклав на ОСОБА_2 . Суд зупинив провадження у справі на час проведення експертизи.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 02 грудня 2024 року поновив провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, призначив підготовче засідання по справі для відібрання експериментальних зразків підпису відповідача ОСОБА_2 на 12 грудня 2024 року на 15-00 годину.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 12 грудня 2024 року частково задовольнив клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, призначив по справі судову почеркознавчу експертизу, для проведення експертизи надав в розпорядження експертів матеріали цивільної справи №635/1486/24; експериментальні зразки підпису відповідача ОСОБА_2 на 16 аркушах, відібрані Московським районним судом м. Харкова у судовому засіданні 12 грудня 2024 року. Суд зупинив провадження у справі на час проведення експертизи.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 31 січня 2025 року поновив провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, призначив підготовче засідання по справі для відібрання вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків почерку та підпису відповідача ОСОБА_2

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 28 лютого 2025 року доручив експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Зал. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України проведення призначеної ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2024 року судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, зупинив провадження у справі на час проведення експертизи.

Водночас, 02 квітня 2025 року на адресу Московського районного суду м. Харкова від заступника директора з експертної роботи Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України Володимира Міненка надійшли матеріали цивільної справи №635/1486/24 з листом №2141/16/128-16-25-4/25 від 28.03.2025, у якому зазначено, що станом на 24.03.2025 рахунок вартості робіт по проведенню експертизи №242 не сплачено, у зв`язку з чим судову почеркознавчу експертизу за ухвалою суду від 12.12.2024 залишено без виконання та знято з провадження.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 , зазначивши у клопотанні про проведення у справі почеркознавчої експертизи про покладення на нього витрат за проведення експертизи, отримавши повідомлення експерта про необхідність внесення такої оплати, ухилився від виконання взятого на себе обов`язку, у зв`язку з чим, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням ним процесуальних дій.

При цьому суд зауважує, що, як це закріплено положеннями ч. 1 ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу, позивач у разі наявності труднощів щодо витребування доказів у справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, наділений процесуальним правом звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів, водночас, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, за наявної з боку відповідача ОСОБА_2 бездіяльності з приводу несплати ним вартості судової почеркознавчої експертизи, унаслідок чого таке експертне дослідження проведено не було, матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано доказів, що він не складав і не підписував розписку від 11 листопада 2021 року.

З урахуванням викладеного вище, беручи до уваги вимоги ст. 12, 81 ЦПК України, згідно з якими, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд бере до уваги, що положеннями п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» унормовано, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №317930, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом ІІ групи з 06 серпня 2024 року. Вказана обставина також підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 . Відтак, ОСОБА_2 звільняється від сплати судового збору.

За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на те, що відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору в сумі 8 260,00 гривень компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 80, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість, що виникла у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання в сумі 826 000 (вісімсот двадцять шість тисяч) гривень 00 копійок.

Судовий збір у сумі 8 260,00 гривень компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 19 вересня 2025 року.

Суддя : Я.Ю. Семенова