Справа № 504/3578/25
Номер провадження 2-н/504/335/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025с-ще Доброслав

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Якимів А.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості по сплаті за спожитий природний газ та судового збору -

ВСТАНОВИВ:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз Україна» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованості по сплаті за спожитий природний газ та судового збору.

Згідно з ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п.п.3, 4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст.163 цього Кодексу.

Заявником до заяви про видачу судового наказу долучено лише розрахунок заборгованості, не підписаний сторонами бланк Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Натомість, належних і допустимих доказів на підтвердження того, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальні мережі України» та ОСОБА_1 укладено договір постачання природного газу до заяви про видачу судового наказу не долучено.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , із 22.05.1992 року, тобто не за місцем знаходження абонентського номеру, щодо користування котрим виникла заборгованість за даними Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз Україна». Крім того, у відповідь на запит суду, з ДРРП надійшли відомості, що ОСОБА_1 не є власником чи співвласником будинку за адресою: АДРЕСА_2 , щодо користування котрим виникла відповідна заборгованість. З цих підстав, жодного доказу того, ОСОБА_1 є користувачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , в матеріалах справи немає, а до заяви про видачу судового наказу таких не долучено. З розрахунку заборгованості, що наданий суд також не вбачається, щоб ОСОБА_1 коли-небудь здійснювала оплату послуг з газопостачання за вищевказаною адресою.

Отже заява про видачу судового наказу про стягнення грошової заборгованості не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, а саме до заяви не додано жодного доказу користування ОСОБА_1 послугами з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.160, 161, 163, 165, 166, 167, 260 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Якимів А. В.