Справа № 473/2260/25
УХВАЛА

іменем України

"18" вересня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Москаленко С.Л., представниці позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача Науменка А.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське виробниче підприємство «Вознесенське» про розірвання договорів оренди земельних ділянок, зобов`язання повернути земельні ділянки, стягнення заборгованості по орендній платі, пені, штрафу, інфляційних втрат та 3 % річних,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ «СГВП «Вознесенське» про розірвання договорів оренди земельних ділянок, зобов`язання повернути земельні ділянки, стягнення заборгованості по орендній платі, пені, штрафу, інфляційних втрат та 3 % річних, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 23 квітня 2021 року, реєстр. №№410, 411, вона є власницею земельних ділянок площею 5,3971 га, кадастровий №:01:000:0095, та площею 1,2402 га, кадастровий №:09:000:0287, розташованих в межах території Таборівської сільської ради Вознесенського району, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, успадкованих позивачкою після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, 28 серпня 2017 року між ОСОБА_3 , як орендодавцем, та ТОВ «СГВП «Вознесенське», як орендарем, було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 5,40 га, кадастровий №:01:000:0095 строком на 11 років. 21 червня 2018 року право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За умовами вказаного договору орендар зобов`язався щорічно до 25 грудня сплачувати орендну плату у розмірі 8 000 грн (з правом її перегляду), а в разі порушення своїх зобов`язань сплачувати неустойку.

Також, 13 жовтня 2017 року між ОСОБА_3 , як орендодавцем, та ТОВ «СГВП «Вознесенське», як орендарем, було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 1,24 га, кадастровий №:09:000:0287 строком на 11 років. 22 червня 2018 року право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За умовами вказаного договору орендар зобов`язався щорічно до 25 грудня сплачувати орендну плату у розмірі 3 600 грн (з правом її перегляду), а в разі порушення своїх зобов`язань сплачувати неустойку.

Однак ТОВ «СГВП «Вознесенське» належним чином взяті на себе зобов`язання в частині сплати орендної плати перед орендодавцем не виконало, а тому ОСОБА_2 просила:

- розірвати Договори оренди земельних ділянок від 28 серпня 2017 року та від 13 жовтня 2017 року;

- зобов`язати відповідача повернути їй спірні земельні ділянки, що були об`єктом оренди;

- стягнути з ТОВ «СГВП «Вознесенське» на свою користь заборгованість по орендній платі за 2022-2024 роки у розмірі 53 551,14 грн;

- стягнути з ТОВ «СГВП «Вознесенське» на свою користь пеню за порушення зобов`язань за 2022-2024 роки у розмірі 1 392,27 грн та штраф за порушення зобов`язань за 2022-2024 роки у розмірі 65 151,16 грн;

- стягнути з ТОВ «СГВП «Вознесенське» на свою користь 3 % річних за весь період прострочення грошового зобов`язання у розмірі 1 712,95 грн та інфляційні втрати у розмірі 6 097,86 грн.

Ухвалою суду від 16 травня 2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання.

29 травня 2025 року від представниці відповідача Третьяк Г.О. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представниця відповідача не погодилася з вимогами позивачки та просила відмовити у задоволенні позову.

06 червня 2025 року від представниці позивачки Чередніченко І.Б. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій представниця позивачки наполягала на задоволенні позову.

У підготовчому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивачки, її представниця ОСОБА_1 подала заяву про залишення без розгляду позовних вимог про стягнення з ТОВ «СГВП «Вознесенське» на користь позивачки заборгованості по орендній платі за 2022 рік, пені за порушення зобов`язань за 2022 рік, штрафу за порушення зобов`язань за 2022 рік, 3 % річних та інфляційних втрат за цей же період.

Представник відповідача Науменко А.С. у підготовчому засіданні проти заяви представниці позивачки не заперечував.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Судом встановлено, що представниця позивачки ОСОБА_1 не обмежена у праві на подачу заяви про залишення усіх або частини вимог без розгляду.

Тому, керуючись ст.ст. 200, 257-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське виробниче підприємство «Вознесенське» про стягнення заборгованості по орендній платі, пені, штрафу, інфляційних втрат та 3 % річних (у частині вимог за 2022 рік) залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв