УХВАЛА

17 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 501/1973/23

провадження № 61-10541ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 червня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 січня 2025 року у справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси в особі правонаступника Одеського квартирно-експлуатаційного управління Командування сил логістики Збройних Сил України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа- Військова частина НОМЕР_1 , про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2025 року Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеси, через систему «Електронний суд», подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 червня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 січня 2025 року в указаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 25 серпня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, запропоновано заявнику: подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення, та надати відповідні докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції; надати до суду нову редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості учасників справи з врахуванням вимог цієї ухвали щодо повноти зазначення підстав касаційного оскарження та їх нормативно-правового обґрунтування та зазначення у касаційній скарзі відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , їх місце проживання чи перебування; надати докази надсилання копії касаційної скарги та копій доданих матеріалів всім учасникам справи з урахуванням положень статті 43 ЦПК України; сплатити судовий збір.

Відповідно до повідомлення про доставлення електронного листа електронний екземпляр ухвали доставлений Квартирно-експлуатаційному відділу міста Одеси та його представнику Корчевському М. Ю. до електронного кабінету в системі «Електронний суд» 29 серпня 2025 року о 1:01:05 годині, отже вважається доставлений 01 вересня 2025 року.

09 вересня 2025 року, на виконання вимог ухвали, представник Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси - Корчевський М. Ю. подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги. До заяви додано касаційну скаргу датовану 14 серпня 2025 року, докази сплати судового збору за подання касаційної скарги та докази направлення касаційної скарги Військовій частині НОМЕР_1 та ОСОБА_5 .

10 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвокат Судаков В. В., через систему «Електронний суд», направив до Верховного Суду заперечення, в яких просить відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 червня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 січня 2025 року.

Заява Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що відповідно до Положення про КЕВ м. Одеси, затверджене наказом командувача сил логістики Збройних Сил України від 29 травня 2024 року № 174, КЕВ м. Одеси є органом військового управління, який входить до складу Збройних Сил України та створений з метою організації та виконання завдань з інженерного інфраструктурного, квартирно-експлуатаційного забезпечення військових частин закладів, установ та організацій Міністерства оборони України та Збройних Сил України, дислокованих у гарнізонах Одеського, Березівського, Подільського, Роздільнянського районів Одеської області у мирний час та на особливий період. З перших же годин збройної агресії, КЕВ м. Одесибезперебійно виконує поставлені завдання, чим постійно сприяє захисту держави від країниагресора в умовах воєнного стану. Зазначають, що спір у даній справі стосується державного військового майна. Таким чином, ненадання додаткового строку на оскарження рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 червня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 30 січня 2025 року, унеможливить подальше оскарження незаконних вищезазначених рішень судів першої та другої інстанції, що призведе до втрати державного нерухомого майна та завдасть значних збитків державі в особі Міністерства оборони України.

Аналізуючи обставини, наведені заявником у клопотанні про поновлення строку, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За правилами частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Необхідно підкреслити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація цього права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями процесуального закону. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

У разі доведення заявником недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, то в цьому випадку для відліку строку на касаційне оскарження застосовуються положення частини другої статті 390 ЦПК України, відповідно до якої заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження в разі подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Проте, заявником ні до касаційної скарги ні до заяви про усунення недоліків не надано жодних доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови Одеського апеляційного суду від 30 січня 2025 року та доказів порушення апеляційним судом, передбаченого статтею 272 ЦПК України, порядку вручення судового рішення.

До відкриття касаційного провадження суд касаційної інстанції не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії рішення заявнику, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжено й триває досі.

Питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте, сам лише факт запровадження воєнного стану на всій території України не може бути безумовною підставою для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження без підтвердження заявником конкретних обставин, які унеможливили вчинення саме ним відповідної процесуальної дії у визначений законом строк в період воєнного стану.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22.

Квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеси не доведено існування обставин непереборної сили, які у зв`язку з запровадженими в Україні воєнного стану перешкоджали йому подати касаційну скаргу вчасно.

Верховний Суд зауважує, що після запровадження воєнного стану на території України діяльність судів не зупинялася. Лише на окупованих територіях змінено територіальну підсудність судових справ. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду працював у штатному режимі.

Оцінивши наведені Квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеси у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження обставини, Верховний Суд дійшов переконання про відсутність обставин для поновлення пропущеного строку (з моменту складання повного тексту - 20 лютого 2025 року) на касаційне оскарження рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 червня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 січня 2025 року.

Крім того, згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У заяві про усунення недоліків заявником зазначено про те, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції, необгрунтовано посилається на певні положення рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», зокрема зазначає, що «відповідач з дітьми вселилася у спірне житлове приміщення на підставі спеціального ордеру...», однак у даному випадку відсутні докази надання відповідачу та членам його сім'ї даного приміщення як службового у встановленому законом порядку з видачою спеціального ордеру, у зв'язку з чим можливо зробити висновок про самовільне зайняття відповідачами приміщення N1, переобладнаному для тимчасового проживання, яке знаходиться за адресою: в/м Іллічівськ-2, будівля за ГГІ N 3, без достатніх правових підстав. Судом відбулося порушення норм процесуального права передбачених пунктом 2 частини першої статті 43 ЦПК України. 21травня 2024року через систему ЄСІТС Одеським КЕУ було направлено заяву про проведення розгляду справи з обов`язковою участю представника КЕУ. Разом з тим суд виніс рішення 03 червня 2024року без урахування заяви про участь у судових засідання представника Одеського КЕУ.

Проте заявником не наведено передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження судових рішень.

Посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права, без зазначення наявності підстав, визначених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

При касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Отже, коректне зазначення підстав касаційного оскарження та їх належне обґрунтування є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яке необхідне для вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для подальшого розгляду касаційної скарги.

Також, заявником не додано уточненої редакції касаційної скарги із зазначенням відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , їх місце проживання чи перебування та доказів направлення їм копії касаційної скарги з урахуванням положень статті 43 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що заявником не усунуто в повному обсязі недоліків касаційної скарги, визначені ухвалою Верховного Суду від 25 серпня 2025 року.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи те, що заявник не усунув недоліки касаційної скарги та не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги, така скарга підлягає поверненню заявнику.

Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 червня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 січня 2025 року у справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси в особі правонаступника Одеського квартирно-експлуатаційного управління Командування сил логістики Збройних Сил України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Військова частина НОМЕР_1 , про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров