Провадження №2-н/367/2774/2025
УХВАЛА

Іменем України

16 вересня 2025 року м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Одарюк М.П., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОЛГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ,

УСТАНОВИВ:

15 вересня 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області на підставі ухвали Києво Святошинського районного суду Київської області від 17 січня 2025 року надійшла цивільна справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОЛГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ.

Відповідно до ч.2 ст.32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. При цьому згідно з ч.1 даної статті спори між судами про підсудність не допускаються.

Однак, ознайомившись з матеріалами заяви та ухвалою судді Києво Святошинського районного суду Київської області від 17 січня 2025 року, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з ухвали від 17 січня 2025 року, направляючи справу для розгляду до Ірпінського міського суду Київської області, суддя виходив з того, що послуги з постачання природного газу надаються боржнику ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься за територіальною підсудністю Києво Святошинського районного суду Київської області, а згідно з ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцемзнаходження майна або основної його частини. Оскільки предметом розгляду у даній справі є зобов`язання, які випливають за спожитий природний газ, що надаються за місцем знаходження нерухомого майна та позов про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу мають пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Частиною 8 ст.165 ЦПК України передбачена можливість постановлення ухвали про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи-підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду.

Можливості передачі заяви про видачу судового наказу за підсудністю у разі, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - фізичної особи буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, нормами ЦПК України не передбачено.

В даному випадку боржник ОСОБА_1 не є юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, в поданій заяві боржником є фізична особа, а відтак процесуальні підстави для передання заяви про видачу судового наказу за підсудністю відсутні, а справа помилково надіслана до іншого суду за підсудністю.

Згідно з вимогами п. 9 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявку подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ до Києво Святошинського районного суду Київської області, як помилково направлену.

Керуючись ст.ст.27, 30, 31, 165, 353, 354, 378 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Цивільну справу №369/14415/24 (провадження номер 2-н/367/2774/2025) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, повернути до Києво Святошинського районного суду Київської області, як помилково направлену.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.П. Одарюк