УХВАЛА

15 вересня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі головуючого судді Харечка С.П. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іващенко Ірини Ігорівни про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Редакція газети «Вісті Рівненщини» Рівненської обласної ради про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Іващенко Ірина Ігорівна звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Редакція газети «Вісті Рівненщини» Рівненської обласної ради про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати.

12 вересня 2025 року позивача ОСОБА_1 адвокат Іващенко Ірина Ігорівнаподала до суду заяву про забезпечення позову, в якому просить суд: вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб`єктам, а також будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації вчиняти та/або скасовувати та/або корегувати будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації припинення ТОВ Редакція газети «Вісті Рівненщини» (адреса: 33028, м.Рівне, Майдан Просвіти 1, Код ); заборонити Міністерству юстиції України, його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб`єктам, а також будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації вчиняти та/або скасовувати та/або корегувати будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів, пов`язаних із зміною власників часток у статутному капіталі ТОВ Редакція газети «Вісті Рівненщини» (адреса: 33028, м.Рівне, Майдан Просвіти 1, Код ).

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що відповідно до наказу № 017 від 30.04.2025 року ОСОБА_1 звільнена з роботи 30.04.2025 року за угодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпП України. Станом на 10.09.2025 року ТОВ Редакція газети «Вісті Рівненщини» має заборгованість перед позивачем щодо суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за невикористані щорічні відпустки у загальному розмірі 54 960 грн. 88 коп. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.09.2025 року ТОВ Редакція газети «Вісті Рівненщини» перебуває в стані припинення. У зв`язку з перебуванням відповідача у стані припинення, останній може або прискорити процедуру припинення товариства, що ускладнить розгляд судом даної справи. В зв`язку з викладеним позивач вважає, що присутні підстави, передбачені законом для застосування заходів забезпечення позову, оскільки забезпечення позову, захистить її законні права на стягнення суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати заробітної плати та компенсації за невикористані щорічні відпустки у загальному розмірі 54 960 грн. 88 коп.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-10 ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (постанови Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 361/3399/20, від 14 січня 2021 року провадження № 61-16635св20, від 11 листопада 2020 року у справі № 932/14900/19, від 04 червня 2020 року у № 200/12227/17).

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову не наведено жодного доводу стосовно того, як невжиття в даному випадку визначеного позивачем заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за його вимогами.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви.

На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іващенко Ірини Ігорівни про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Редакція газети «Вісті Рівненщини» Рівненської обласної ради про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Рівненський міський суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд.

Суддя Харечко С.П.