Справа № 496/1977/25
Провадження № 2/496/1996/25
У Х В А Л А

07 квітня 2025 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

Адвокат Алієв А.Т. огли, який діє від імені та в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» із позовною заявою, в якій просить:

-звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»;

-стягнути з ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» () на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 8873 грн 57 к.

-стягнути з ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» () на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Перевіривши відповідність позовної заяви вимогам, викладеним в статтях 175, 177 ЦПК України, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як на підставу звільнення від сплати судового збору представник позивачки посилається на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», яка звільняє споживачів від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Водночас, предметом даного позову є повернення грошових коштів, які стягнуто приватним виконавцем на підставі виконавчого напису нотаріуса, який є нотаріальною дією, що полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Повернення безпідставно набутих коштів на підставі вчинення нотаріусом виконавчого напису взагалі не пов`язане з споживанням позивачкою певних послуг, в даних правовідносинах вона не є споживачем в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином на правовідносини, що виникають з приводу повернення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса, норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюються.

Посилання представника позивачки на те, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» потребують обґрунтованості, оскільки вирішити спір представник позивачки просить на підставі ст. 1212 ЦК України (збереження майна без достатньої правової підстави), а не на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», а тому посилання на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору, є безпідставними.

У зв`язку з вищенаведеним приходжу до висновку, що дія Закону України «Про захист прав споживачів» на спірні правовідносини не поширюється, а тому при зверненні до суду з позовом про стягнення безпідставно набутих грошових коштів судовий збір підлягає сплаті на загальних підставах.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році з 01 січня становить 3028 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже за подання даного позову позивачка повинна сплатити судовий збір у розмірі 968 грн 96 к. (1211 грн 20 к.*0,8) та надати оригінал квитанції до суду.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини»).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху відповідно до ст. 185 ЦПК України, про що повідомити представника позивачки та надати йому строк для виправлення викладених вище недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів залишити без руху.

Надати представнику позивачки строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити представнику позивачки, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Копію ухвали невідкладно надіслати представнику позивачки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 07.04.2025 року.

Суддя Л.О. Пендюра