ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-н/753/914/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобудова" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

до Дарницького районного суду міста Києва надійшла заява ТОВ "Новобудова" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/18289/25 між суддями від 29 серпня 2025 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В.

Як вбачається із інформації, яка найшла до суду 15 вересня 2025 року з електронного реєстру територіальної громади м. Києві "ГІОЦ/КМДА", ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так з тексту заяви про видачу судового наказу вбачається, що заборгованість у ОСОБА_1 виникла за період з 01 серпня 2023 року по 01 серпня 2025 року у розмірі 6038, 93 грн.

В той же час, із долученого до заяви розрахунку, вбачається, що стягувачем до суми боргу у розмірі 6038, 93 грн включено борг у розмірі 1390, 59 грн, який виник невідомо за який період, оскільки заявником зазначено тільки те, що це наявний борг станом на 01 серпня 2023 року, разом з тим стягувач не ставить вимогу до суду про стягнення з боржника заборгованості за період до 01 серпня 2023 року.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Стягувачем не надано суду розрахунку, з якого б вбачалося, за який саме період нарахована сума боргу у розмірі 1390,59 грн та чи входить цей період у межі позовної давності.

Окрім того, стягувачем було здійснено нарахування заборгованості, 3% річних та інфляційної складової за період з серпня 2023 року по липень 2025 року включно.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 5 березня 2022 року № 206, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Втім, нарахування 3% річних та інфляційних втрат на комунальні послуги, у випадку прострочення сплати коштів, поновлено на підставі постанови КМУ від 29 грудня 2023 року № 1405, яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, тобто такі нарахування проводяться з 31 грудня 2023 року.

Таким чином, безпідставним є нарахування 3% річних та інфляційних втрат нарахованих до січня 2024 року.

Як передбачено частиною другою статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження

Частиною третьою цієї статті визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, враховуючи те, що стягувачем чітко визначено період заборгованості боржника, а саме з 01 серпня 2023 року по 01 серпня 2025 року, проте до суми боргу за цей період включено борг, який не охоплюється заявленим періодом (до 01 серпня 2023 року), обгрунтованого розрахунку суми боргу до 01 серпня 2023 року до заяви не долучено; а також те, що заявником ставиться вимога про стягнення 3% річних та суми інфляційних втрат за серпень- грудень 2023 року нарахування яких є безпідставним, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 163, 165, 166, 167, 258-260, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя: К.В.Шаповалова