Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/7851/23
Провадження № 2/644/1086/25
19.09.2025
РІШЕННЯ

іменем України

09 вересня 2025 Індустріальний районний суд м. Харкова в особі судді Шевченка С.В. розглянув в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні,

в с т а н о в и в :

У поданому до суду позові ОСОБА_1 просить припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивачка посилається на те, що вона є власницею 5/6 часток вказаної житлової нерухомості. Відповідачці належить 1/6 її частки, однак остання у квартирі ніколи не проживала, нею не користується. Оскільки квартира є однокімнатною, то вона не може бути розподілена в натурі, відтак вважає можливим припинити право власності відповідачки на належну їй частку нерухомого майна з виплатою грошової компенсації його вартості.

Відповідач подала до суду відзив в якому вказала, що не заперечує проти вимог позивачки, однак не погоджується з визначеним розміром компенсації.

16.10.2023 року судом було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

23.11.2023 року було завершене підготовче провадження та призначено у справі оціночно-будівельну експертизу, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинене.

01.04.2025 року провадження у справі було поновлене у зв`язку з надходженням до суду висновку за результатами проведеного експертного дослідження.

Представники сторін подали до суду заяви з проханням проведення судового розгляду у їх відсутність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласницями квартири АДРЕСА_1 . Позивачці належить 5/6 часток квартири, а відповідачці 1/6 частка.

Відповідачка не заперечує проти припинення її права власності на частку житлової нерухомості з отриманням компенсації її вартості.

Положеннями ч. 1 ст. 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини другої цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (ч. 2 ст. 365 ЦК України).

Верховний Суд України у постанові від 15.05.2013 по справі № 6-37цс13 зазначав, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

В постанові від 02.07.2014 по справі № 6-68цс14 Верховний Суд України роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Аналіз ст. 365 ЦК України свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Частка відповідачки у спірному майні становить 1/6, частка позивачки 5/6, тобто частка відповідачки є незначною, а виділити її в натурі є неможливим з технічної точки зору, оскільки квартира розташована в багатоквартирному, багатоповерховому будинку, спільне користування та володіння майном між сторонами теж є неможливим.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_2 позов визнає та погоджується на присудження компенсації вартості належної їй 1/6 частки спірної квартири, а позивачкою ОСОБА_1 попередньо внесені грошові кошти у розмірі вартості цієї частки, яка була визначена в ході судової оціночно-будівельної експертизи, на депозитний рахунок.

Враховуючи те, що відповідачка визнала позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

При пред`явленні до суду позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1030,66 грн.

За проведення судової оціночно-будівельної експертизи відповідачкою ОСОБА_2 було сплачено 15 145,60 грн.

Зважаючи на те, що проведення експертного дослідження відповідало інтересам обох сторін між якими виник спір щодо вартості 1/6 частки майна, суд доходить висновку, що витрати на оплату експертизи, яка була призначена судом, сторони мають нести у рівних частках.

Відтак, зважаючи, що з відповідачки, так як позов задоволений, на користь позивачки підлягають стягненню витрати з оплати судового збору у розмірі 1030,66 грн, а з позивачки на користь відповідачки частина від витрат з оплати експертного дослідження, яка становить 7572,80 грн, суд стягує з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 різницю понесених витрат у сумі 6542,14 грн.

Керуючись 10, 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 в загальному розмірі 238 166 грн 66 коп., шляхом перерахування ОСОБА_2 цієї суми з депозитного рахунку Територіального управління ДСА України в Харківській області, внесених ОСОБА_1 згідно з квитанцією № 0.0..2 від 05.10.2023 року у розмірі 128 833 грн та згідно з квитанцією № 0.0..1 від 29.08.2025 року у розмірі 109 333 грн 66 коп.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності в цілому на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 6542,14 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складений 19.09.2025 року.

Суддя С.В. Шевченко