Справа № 344/3977/24
Провадження № 2/344/413/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Боднарук Світлана Іванівна до Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання незаконними та скасування пунктів 8, 8.1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за №575 від 08.10.2015 та пунктів 6, 6.1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.11.2015 року №632, визнання недійсним ордеру №001546 серії АГ від 04.06.2018 року виданого на підставі рішення виконкому Івано-Франківської міської ради від 08.10.2015 №575 та надання (повернення) житла особам із статусом дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, з позовом до Івано-Франківської міської ради про надання (повернення) житла особам із статусом дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, мотивуючи тим, що позивачі є дітьми сиротами, дітьми позбавленими батьківського піклування. Позов мотивують тим, що 16.06.2005 року рішенням Богородчанського районного суду по справі №2-445/205 їх батьків було позбавлено батьківських прав, а дітей передано під опіку державі, та поміщено в Долинський дитячий будинок, де вони перебували до 15.09.2006, далі були передані в прийомну сім`ю ОСОБА_9 , де перебували до повноліття.

Позивачі зазначають, що до опіки проживали з батьками та дідусем у м. Івано-Франківську, ходили тут у садочок та школу. У 2020-2022 роках позивачам стало відомо, що їхнім бабусі та дідусеві Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради в 1973 році була надана 2-кімнатна квартира АДРЕСА_1 на сім`ю з 3-х людей бабусю, дідуся та їхнього батька. Надалі, після перейменування вулиць, змінилась адреса вищевказаної квартири на квартиру АДРЕСА_2 .

Крім того позивачі зазначають, що дітьми вони відвідували бабусю ОСОБА_10 , яка проживала в АДРЕСА_3 , вже дорослими вони дізнались, що їх мати та вони були зареєстровані за цією адресою, однак вони там ніколи не проживали.

Мати померла в 2015 році, батько ІНФОРМАЦІЯ_1 , дідусь 25.07.2010 року, дядько в жовтні 2018 року. Після смерті батька, діда і дядька квартира АДРЕСА_2 не була ніким приватизована, і станом на 07.09.2020 нікому не була розподілена.

Бабуся померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перед смертю передала позивачам документи на квартиру у м. Івано-Франківську. Будинок бабусі в с. Горохолина напівзруйнований, та не придатний для проживання. Крім того опікун позивачів ОСОБА_9 , купив для них за рахунок держави будинок по АДРЕСА_4 який також є непридатним для проживання.

У червні 2020 року позивачі звертались до Івано-Франківської міської ради з проханням надати квартиру АДРЕСА_2 , яка була надана їх дідові, бабусі та батьку, де вони проживали до того, як батьків позбавили батьківських прав. Івано-Франківською міською радою була надана відповідь про те, що вищевказана квартира має статус приміщення державного житлового фонду. В подальшому позивачі навідались у вищевказану квартиру та виявили, що там проживають люди. 21.09.2021 ОСОБА_1 повторно звернулась із заявою до міського голови, в кінці 2021 року отримала відповідь що квартира надана сім`ї ОСОБА_11 на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 17.10.2013 по справі №0907/2-8012/2011, а тому вселити позивачів у цю квартиру не можливо, звернення про надання їм житла залишено без належного розгляду (а.с.1-7, т.1).

09.04.2024 представником Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області подано відзив на позовну заяву у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі. Відзив мотивує тим, що особливості отримання позачергового житла дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування визначені Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та Житловим кодексом України. Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування.

Згідно ст.33 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після завершення перебування у відповідних закладах, дитячих будинках сімейного типу, прийомних сім`ях або завершення строку піклування діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, а також особи з їх числа протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного жилого приміщення для постійного проживання.

Відповідно до листа від 02.04.2024 №11.1-07/87 Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради інформація про те чи перебували та чи перебувають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на квартирному обліку при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради не виявлена. Позивачами не надано жодного доказу того, що вони перебувають на квартирному обліку при Виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради, а також того, що їх місце походження чи місце реєстрації м. Івано-Франківськ. Крім того з обліково-статистичних карток дитини вбачається, що підготовку матеріалів пов`язаних з наданням дітям статусу дітей-сиріт здійснювала служба у справах дітей Калуської міської ради, оскільки їх місце проживання АДРЕСА_5 , а місце народження позивачів с. Горохолина Богородчанського району Івано-Франківської області. Щодо твердження позивачів, що вони проживали у квартирі АДРЕСА_2 , таке не підтверджено жодними доказами.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Горохолинської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 08.12.2008 за неповнолітніми позивачами закріплено частину житла за адресою АДРЕСА_3 . Крім того позивачі набули право власності на житловий будинок по АДРЕСА_4 , згідно договору купівлі-продажу від 27.04.2015.

Щодо посилань позивачів що в їхній квартирі проживали чужі люди, відповідач повідомляє, що за адресою АДРЕСА_6 після смерті ОСОБА_12 проживала сім`я ОСОБА_13 із 5-ти осіб, яку з квартири було виселено на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 03.02.2014 по справі №0907/5743/2012, а згідно рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 08.10.2015 №575 двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 передано сім`ї ОСОБА_11 , на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 17.10.2013 по справі №0907/2-8012/2011. А тому Івано-Франківською міською радою жодних прав та інтересів позивачів не порушено (а.с.56-61, т.1).

25 квітня 2024 року представником позивачів подано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що не зрозуміло чому квартира АДРЕСА_2 , після смерті батька позивачів, які на той час перебували у дитячому будинку, не була закріплена за дітьми, а була перерозподілена іншим стороннім особам. Посилання відповідача, що за позивачами закріплено частину житла за адресою: АДРЕСА_3 вважає безпідставним оскільки будинок за цією адресою перебуває у непридатному для проживання стані. Що стосується будинку за адресою: АДРЕСА_4 , який для позивачів придбав опікун ОСОБА_9 , то про нього позивачі дізнались, коли почали шукати причини чому їх не було забезпечено житлом, ключі від будинку та документи на нього опікуном не передано, відповідно доступу до нього позивачі не мають (а.с.91-93, т.1).

25 квітня 2024 року представником позивача подано клопотання про залучення як співвідповідача Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради (а.с.95-96, т.1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.04.2024 залучено до участі у справі як співвідповідача Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради (а.с.112, т.1)

09 травня 2024 року представником Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області подано заперечення, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 08.10.2015 №575 «Про житлові питання» квартира АДРЕСА_7 була надана ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підставою для прийняття даного рішення було рішення Івано-Франківського міського суду від 17.10.2013 №0907/2-8012/2011 яким зобов`язано Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради виділити і надати вищевказаним особам благоустроєне житлове приміщення, яке відповідало б всім вимогам чинного законодавства з урахуванням усіх членів сім`ї, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_8 .

Щодо твердження позивачів, що їм стало відомо про будинок у с. Іваниківка нещодавно, то таке не відповідає дійсності, 27.04.2015 приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Максьом Г.І. було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку. На момент укладення договору ОСОБА_14 було 23 роки, ОСОБА_1 18 років, ОСОБА_3 17 років. Таким чином, при укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку на АДРЕСА_4 позивачі були сторонами договору, та ставили свій підпис при укладенні договору, крім того ОСОБА_15 та ОСОБА_1 набули майно у власність самостійно, а ОСОБА_3 набула майно у власність за згодою опікуна (а.с.115-117, т.1).

17 травня 2024 року представником Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подано відзив на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив мотивує тим, що позивачі не перебували та не перебувають на квартирному обліку при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради, жодних доказів перебування на квартирному обліку, а також того, що місце походження чи місце реєстрації позивачів є місто Івано-Франківськ - немає.

Відповідно до інформації наданої Службою у справах дітей Івано-Франківської міської ради на первинному обліку дітей сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування в органі опіки і піклування м.Івано-Франківська позивачі не перебували. Згідно даних Єдиної інформаційно-аналітичної системи «Діти» позивачі з 2006 року перебували на первинному обліку дітей сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування у службі у справах дітей Калуської міської ради. Згідно обліково-статистичних карток вони народились у с. Горохолина Богородчанського району, а проживали за адресою: АДРЕСА_5 , документів, що підтверджують проживання позивачів у м. Івано-Франківську немає. Отже, відповідно до рішення Горохолинської сільської ради Богородчанського району від 08.12.2008 №93 за позивачами збереглося житлове приміщення з якого вони вибули будучи неповнолітніми.

Крім того, позивачі набули право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , згідно договору купівлі-продажу від 27.04.2015, набувши по 1/3 частки кожен, кошти виділено Івано-Франківською обласною державною адміністрацією, Калуською міською радою, Горохолинською сільською радою (а.с.121-127, т.1).

30 травня 2024 року представником позивачів подано відповідь на відзив, відповідно до якого вважає, що позивачі не були і не є забезпечені житлом, зважаючи на неналежний стан будинків, тому вважає незаконним той факт, що квартира, яка була надана їх батькові, після його смерті не була збережена для дітей для передачі їм після повернення з дитячого будинку (а.с.142-145, т.1).

03 червня 2024 року представником позивачів подано позовну заяву про визнання незаконним та скасування п.8, 8.1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за №575 від 08.10.2015 та п.6, 6.1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.11.2015 №632, позов мотивує тим, що в п.8.1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за №575 від 08.10.2015 квартира АДРЕСА_2 , надається на виконання рішення Івано-Франківської міської ради від 17.10.2013 по справі №0907/2-8012/2011. Однак у вищезазначеному рішенні спірна квартира не була предметом позову і у резолютивній частині не зазначено, що спірна квартира мала бути надана сім`ї ОСОБА_11 . Вважає, що оскільки сім`я ОСОБА_11 проживала в однокімнатній кімнаті гуртожитку, то згідно норм закону їм не мала бути надана двокімнатна квартира, а рівнозначна. Оскільки рішення від 05.11.2015 №632 п.6.1 є похідним від попереднього рішення відповідно воно теж є незаконним (а.с.149-151, т.1).

10 червня 2024 року позивачами подано узагальнену позовну заяву, відповідно до якої посилаючись на вищевказані мотиви просять суд визнати незаконним та скасувати п. 8, 8.1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за №575 від 08.10.2015 та п.6, 6.1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.11.2015 №632 та визнати недійсним ордер №001456 серії АГ від 04.06.2018 виданий на підставі вішення виконкому Івано-Франківської міської ради від 08.10.2015 №575. Надати (повернути) дітям-сиротам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як особам, що повернулись з під опіки від опікуна, позачергово двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка була надана згідно ордера №000594 серії АБ, виданого виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради від 28.03.1973 №195 на сім`ю: ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , в якій позивачі проживали зі своїми батьками до поміщення в дитячий будинок, а в подальшому там проживали їх родичі, батько, дідусь, дядько, або надати рівноцінну зазначеній двокімнатну квартиру в м. Івано-Франківську, протягом 2-х місяців з моменту набрання сили рішенням суду.

12 червня 2024 року ухвалою суду відмовлено у прийнятті до розгляду заяви представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Боднарук Світлани Іванівни про збільшення (узагальнення) позовних вимог по цивільній справі №344/3977/24 (а.с.186, т.1)

12 червня 2024 року закрито підготовче провадження у справі (а.с.189, т.1).

27 червня 2024 року стороною позивача подано апеляційну скаргу, відповідно до якої просили скасувати ухвалу від 12.06.2024 (а.с.192-194, т.1).

04 вересня 2024 року постановою Івано-Франківського апеляційного суду скасовано ухвалу Івано-Франківського міського суду від 12.06.2024 та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.229-233, т.1).

31 жовтня 2024 року ухвалою Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04.09.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про надання (повернення) житла особам із статусом дітей-сиріт і дітей позбавлених батьківського піклування (а.с.247-249, т.1).

26 листопада 2024 року ухвалою суду прийнято до розгляду узагальнену позовну заяву у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання незаконними та скасування пунктів 8, 8.1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за №575 від 08.10.2015 та пунктів 6, 6.1 рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.11.2015 року №632 та визнання недійсним ордеру №001546 серії АГ від 04.06.2018 року виданого на підставі рішення Виконкому Івано-Франківської міської ради від 08.10.2015 №575 та надання (повернення) житла особам із статусом дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування. Залучено до участі в справі як третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Витребувано у Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради рішення та документи про зміну статусу та прийому-передачі на баланс квартири АДРЕСА_2 за період з 28.03.1973 по даний час, а також рішення міської ради про зміну адреси з АДРЕСА_9 на АДРЕСА_7 (а.с.1-2, т.2).

10 грудня 2024 року представником Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважають позов безпідставним, необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню. Мотивує відзив тим, що житловий будинок по АДРЕСА_7 є житловим фондом місцевих рад та відповідно об`єктом права комунальної власності Івано-Франківської міської територіальної громади. Згідно довідки КП «Єдиний розрахунковий центр» №691 від 16.02.2012 основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_2 був ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя наймача у квартиру був зареєстрований ОСОБА_17 з 09.06.2010, як піднаймач жилого приміщення, однак згідно акту обстеження піднаймач фактично не проживав за вказаною адресою, а проживали ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , з трьома малолітніми дітьми без реєстрації. Разом з тим, у зв`язку з смертю основного квартиронаймача ОСОБА_12 , була припинена дія договору найму житла, та одночасно з цим припинена дія договору піднайму житла. У зв`язку з чим рішенням Івано-Франківського міського суду від 03.02.2014, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 13.03.2014 по справі 0907/5743/2012 позовні вимоги виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради задоволено та виселено без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , та їх малолітніх дітей ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_20 . Вважає твердження позивачів про проживання у вищевказаній квартирі їх дядька голослівним та непідтвердженим належними доказами.

Крім того слід зазначити, що до компетенції виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради входить вирішення питань про надання вивільненого житлового приміщення. Отже, будучи власником будинку по АДРЕСА_7 Виконавчий комітет правомірно розпорядився незайнятими приміщеннями, надавши квартиру АДРЕСА_7 сім`ї ОСОБА_11 , на виконання рішення суду у справі №0907/2-8012/2011.

Щодо позовної вимоги про визнання ордеру № 001546 серії АГ від 04.06.2018 на житлове приміщення недійсним, то такий ордер може бути визнаний судом недійсним у випадках, коли при вирішенні питання про надання житлового приміщення мали місце неправомірні дії службових осіб, було порушено порядок та умови надання і такий позов заявлений до суду не пізніше 3-х років, у матеріалах справи не надано доказів для визнання ордеру недійсним. Додатково повідомляють, що відповідно до ухвали Івано-Франківської міської ради народних депутатів від 28.03.1991 «Про перейменування вулиць» вул. Гагаріна перейменована на Вовчинецьку (а.с.5-10, т.2).

Крім того представником Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подано заяву в якій просить застосувати строк позовної давності та залишити позов без розгляду, мотивує заяву тим, що позивачі зазначають у позовній заяві що у кінці 2021 року з відповіді заступника міського голови дізнались, що спірна квартира надана іншим людям, однак таке не відповідає дійсності, оскільки ще 13.10.2020 на звернення позивачів про надання житла за адресою АДРЕСА_6 , була надана відповідь, що така квартира надана сім`ї ОСОБА_11 . Позивачі звернулись до суду у 2024 році з позовом про визнання незаконними та скасування рішень 2015 року та визнання недійсним ордеру 2018 року, тобто поза межами строку позовної давності визначеної законом. Крім того рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Івано-Франківської міської ради публікуються на офіційному сайті міської ради та є у вільному доступі (а.с.16-18, т.2).

08 січня 2025 року позивачами подано відповідь на відзив та заяву про поновлення строку звернення до суду, пропущеного з поважних причин, відповідно до яких вважають, що строк звернення до суду не пропущено, оскільки відповіді МВК Івано-Франківської міської ради від 13.10.2020 за №М/3210 позивач не отримала, дізнались про те що квартира була надана іншим особам після 07.09.2021, а до суду звернулись 04.03.2024, однак, якщо суд дійде висновку що строк пропущено, просить поновити строк позовної давності, так як він пропущений з поважних причин (а.с.59-62, 67-68 т.2).

11 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.92, т.2).

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задоволити.

Представник Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справа або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 16.10.2000 року ОСОБА_21 проживає у с. Горохолина, та члени її сім`ї: ОСОБА_16 (проживає у м. Івано-Франківську), син ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 проживають в дерев`яному житловому будинку 1940 року забудови, що належить свекрусі ОСОБА_10 , проживають у скрутному матеріальному становищі, ОСОБА_21 пиячить, не займається вихованням дітей (а.с.10, т.1).

Розпорядженням Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №230 від 18.10.2000 ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 направлено в Долинський будинок - дитини на повне державне утримання (а.с.106, 107, т.1).

16 червня 2005 року рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_16 , ОСОБА_21 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.9, т.1).

Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 05.09.2006 №299 надано дозвіл створити прийомну сім`ю громадянином ОСОБА_9 , передавши йому на виховання зокрема ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 (а.с.68, т.1).

Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 29.01.2009 №13 рішення виконавчого комітету Калуської міської ради від 05.09.2006 №299 «Про створення прийомної сім`ї» вважати таким, що втратило чинність. З 29.01.2009 перевести прийомну сім`ю ОСОБА_9 , в якій виховуються ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , в статус дитячого будинку сімейного типу. У п.14 даного рішення зазначено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Горохолинської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 08.12.2008 №93 за неповнолітніми ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 закріплено частину житла за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.69-70, 108 т.1)

Відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено, що власником будинку є ОСОБА_10 важко хвора. Разом з нею проживає син, який зареєстрований на проживання за іншою адресою, ОСОБА_21 за цією адресою не проживає, ОСОБА_1 та ОСОБА_1 виховуються в будинку сімейного типу ОСОБА_22 . Будинок потребує капітального ремонту. Умови проживання вкрай незадовільні. Проживання дітей у даному будинку в подальшому неможливе (а.с.11, т.1).

Наказом Служби у справах дітей Калуської міської ради від 16.03.2010 №17/01-2/ у зв`язку з настанням повноліття знято з обліку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17, т.1).

Згідно акту перевірки стану збереження житлового приміщення дитини-сироти, дитини позбавленої батьківського піклування, особи з їх числа від 14.06.2013 проведено перевірку стану збереження житла ОСОБА_1 , ОСОБА_1 дітей позбавлених батьківського піклування, їм належить на праві користування житло розташоване у АДРЕСА_3 , власником будинку є ОСОБА_10 , згідно висновку житло потребує капітального ремонту (а.с.12, т.1).

Відповідно до листа Богородчанською районною державною адміністрацією 28.08.2013 року направлено начальнику служби у справах дітей Калуської міської ради клопотання та матеріали про взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дітей позбавлених батьківського піклування. 10.09.2013 дане питання розглянуто на засіданні виконавчого комітету Богородчанської селищної ради та прийнято рішення про відмову у прийнятті їх на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки вони не зареєстровані та не проживають у с. Богородчани, а за місцем їх проживання у с. Горохолина Богородчанського району, облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов не ведеться (а.с.18, т.1).

Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_3 від 08.10.2020 встановлено, що на момент обстеження в вищевказаному житловому будинку не проживає ніхто, зі слів ОСОБА_23 , яка представляє інтереси ОСОБА_10 остання проживає в її сім`ї за адресою с. Яворів Долинського району. Проживання в будинку не можливе, так як потребує капітального ремонту/зносу (а.с.13, т.1).

Довідка Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей і сімей «Теплий дім» Івано-Франківської обласної ради від 16.11.2021 №468 видана про те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , дійсно виховувались в Долинському дитячому будинку та перебували на повному державному утриманні з 27.10.2000, згідно розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації №230 від 18.10.200 та путівок управління освіти Івано-Франківської облдержадміністрації №269, 270, 271 від 18.10.2000. 15.09.2006 вибули в прийомну сім`ю, згідно рішення Калуської міської ради №299 від 05.09.2006 «Про створення прийомної сім`ї» (а.с.14, т.1).

Відповідно до витягу з обліково-статистичної картки дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , народилися в с. Горохолина, Богородчанського району Івано-Франківської області, місце проживання АДРЕСА_5 (а.с.15, 16, т.1).

Згідно відповіді на запит Департамент інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради від 02.04.2024 №11.1-07/87 повідомляє, що інформація про перебування на квартирному обліку при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 не виявлена (а.с.78, т.1).

З листа Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №11.1-07/122 від 16.05.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на первинному обліку дітей сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування в органі опіки і піклування м. Івано-Франківська не перебували. Згідно даних Єдиної інформаційно-аналітичної системи «Діти» з 2006 року перебували на первинному обліку дітей сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування у службі у справах дітей Калуської міської ради (а.с.132, т.1).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 по 1/3 частки кожному (а.с.83-86, т.1).

У відповідності до ст.3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» №2342-IV від 13 січня 2005 року, основними засадами державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, зокрема, є захист майнових, житлових та інших прав та інтересів таких дітей.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.30 зазначеного Закону, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

Згідно п.3 ч.1 ст.247 СК України визначено, що дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право, зокрема, на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону.

Відповідно до ч.5 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» - діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які до передачі під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім`ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, не мали впорядкованого житла або вселення яких у приміщення, що зберігалося за ними, неможливе внаслідок його знищення чи пошкодження або з інших поважних причин, що унеможливлюють проживання там цих дітей, забезпечуються позачергово впорядкованим житлом за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, відповідні заклади в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно договору найму жилого приміщення в будинках місцевих Рад від 05.06.1973 будинкоуправління завод «Позитрон» з одного боку та наймач ОСОБА_12 з іншого боку, уклали договір відповідно до якого наймачу здається на строк з 05.06.1973 по 05.06.1983 жиле приміщення з 2 кімнат, в кв. АДРЕСА_1 , для проживання в цьому приміщенні наймача та членів його родини. Склад сім`ї ОСОБА_12 , (основний квартиронаймач), ОСОБА_10 (дружина), ОСОБА_16 (син) (а.с.19-22, т.1).

Згідно відповіді Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 07.09.2020 №14/01-09/3189 на адвокатський запит право власності на квартиру АДРЕСА_2 не оформлювалось, свідоцтво про право власності не видавалось, квартира мала і має статус жилого приміщення державного житлового фонду, рішення про повторний розподіл даної квартири після жовтня 2018 року не приймалось. За наявною інформацією, на підставі п.2 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради народних депутатів від 28.03.1973 року №195 двокімнатну квартиру АДРЕСА_7 площею 30,31 кв.м. було надано ОСОБА_12 взамін квартири в будинку управління механізації (а.с.32, т.1).

Відповідно до ч.1 ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст.62 ЖК України до відносин, що випливають з договору найму жилого приміщення, у відповідних випадках застосовуються також правила цивільного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.608 ЦПК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про надання (повернення) житла за адресою: АДРЕСА_6 особам із статусом дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування є необґрунтованою належними доказами, та задоволенню не підлягає, оскільки у зв`язку з смертю основного квартиронаймача ОСОБА_12 була припинена дія договору найму житла за адресою: АДРЕСА_6 та позивачами не підтверджено їх постійне проживання разом з наймачем ОСОБА_12 і ведення з ним спільного господарства, до моменту передання їх під опіку. Крім того з вищевказаного вбачається, що до передання позивачів під опіку вони проживали з матір`ю та бабусею у АДРЕСА_3 , а тому за ними збереглося право користування житлом, у якому вони проживали до встановлення опіки або піклування, а за час перебування під опікою їх було забезпечено житлом шляхом придбання будинку за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.10.2013 у справі №0907/2-8012/2011 зобов`язано виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради виділити та надати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 благоустроєне житлове приміщення, яке відповідало б всім вимогам чинного законодавства з урахуванням всіх членів сім`ї, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_8 (а.с.35-36, т.1), рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області апеляційну скаргу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відхилено. Рішення Івано-Франківського міського суду від 17.10.2013 залишено без змін (а.с.37-39, т.1). 13.03.2016 відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Івано-Франківської міської ради на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 11 червня 2014 року (а.с.40, т.1).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.02.2014 у справі №0907/5743/2012 виселено без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1, знято з реєстрації ОСОБА_6 АДРЕСА_1, виселено без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) та їх малолітніх дітей ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 з квартири АДРЕСА_1 (а.с.72-76, т.1).

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.09.2015 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №0907/5743/2012 від 27.03.2014 виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області виселення без надання іншого приміщення ОСОБА_18 та їх малолітніх дітей ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_20 з квартири АДРЕСА_2 закінчено (а.с.77, т.1).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 08.10.2015 №575 п.8, Надати з житлового фонду міської ради 8.1 Двокімнатну квартиру АДРЕСА_10 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Квартира надається на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 17.10.2013 по справі №0907/2-8012/2011 (а.с.79-80, т.1).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.11.2015 №632 п.6 Внести зміни в рішення виконавчого комітету міської ради 6.1 На виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 17.10.2013 по справі №0907/2-8012/2011 внести зміни в пп.8.1 пункт 8 «Надати з житлового фонду міської ради» рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради «Про житлові питання» від 08.10.2015 №575, виклавши його в новій редакції: «Виділити та надати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , двокімнатну квартиру АДРЕСА_10 , з урахуванням всіх членів сім`ї, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_8 » (а.с.81-82, т.1).

07.09.2021 ОСОБА_1 подано заяву міському голові Марцинківу Р.Р. з проханням допомогти вирішити питання щодо втрати квартири АДРЕСА_2 (а.с.33, т.1). Згідно відповіді на таку заяву, повідомлено, що з житлового фонду міської ради квартиру АДРЕСА_2 надано сім`ї ОСОБА_11 на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 17.10.2013 по справі №0907/2-8012/2011. З наведеного вище вбачається що вселити в дану квартиру будь кого з членів її сім`ї не вбачається за можливе (а.с.34, т.1).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_6 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_24 , ОСОБА_24 , ОСОБА_5 по 1/3 частки кожному (а.с.136-137, т.1)

Що стосується позовної вимоги про визнання незаконними та скасування пунктів 8, 8.1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за №575 від 08.10.2015 та пунктів 6, 6.1 рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.11.2015 року №632 та визнання недійсним ордеру №001546 серії АГ від 04.06.2018 року виданого на підставі рішення Виконкому Івано-Франківської міської ради від 08.10.2015 №575, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.4 ЖК України жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд. Житловий фонд включає: жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд); жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським об`єднанням (громадський житловий фонд); жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів); жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд); квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення). До житлового фонду включаються також жилі будинки, що належать державно-колгоспним та іншим державно-кооперативним об`єднанням, підприємствам і організаціям. Відповідно до законодавства України до цих будинків застосовуються правила, встановлені для громадського житлового фонду.

Згідно ч.1 ст.5 ЖК України державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Згідно ст.18 ЖК України управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.

Відповідно до ст.319 ЦК України управління майном, що є у комунальній власності здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Враховуючи вищенаведене, оскільки жодних належних та допустимих доказів того, що пункти 8, 8,1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за №575 від 08.10.2015 та пункти 6, 6.1 рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.11.2015 року №632 є незаконними, позивачами суду не представлено, як і не наведено жодних обґрунтованих підстав для їх скасування, суд приходить до висновку, що до компетенції Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради входить вирішення питань про надання вивільненого житлового приміщення, а тому в задоволенні позовної вимоги про визнання незаконними та скасування пунктів 8, 8,1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за №575 від 08.10.2015 та пунктів 6, 6.1 рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.11.2015 року №632 - слід відмовити.

Частиною 1 ст. 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Враховуючи вищевикладене, оскільки даний ордер видано виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради на підставі рішення виконкому Івано-Франківської міської ради від 08.10.2015 року №575, яке на даний час є чинним, позивачем не наведено обґрунтованих підстав для визнання його недійсним, виключний перелік яких передбачено ст.59 ЖК України, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання недійсним ордеру на житлове приміщення №001546 серії АГ від 04.06.2018 року, виданого виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, є необґрунтованою, безпідставною, а тому не підлягає до задоволення.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 та 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Стосовно заяви представника відповідача Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про застосування строків позовної давності та заяви представника позивачів про поновлення строку звернення до суду, суд звертає увагу, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави.

Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

У зв`язку з висновком суду про необґрунтованість позовних вимог заява представника відповідача Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про застосування строку позовної давності та заява представника позивачів про поновлення строку звернення до суду не розглядається.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, сплачений позивачами судовий збір стягненню з відповідачів не підлягає.

Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» № 2342-IV від 13 січня 2005 року; ст.ст.4, 5, 18, 58, 59, 62, 64, 65 ЖК України; статтями 15, 16 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Боднарук Світлана Іванівна до Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання незаконними та скасування пунктів 8, 8.1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за №575 від 08.10.2015 та пунктів 6, 6.1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.11.2015 року №632, визнання недійсним ордеру №001546 серії АГ від 04.06.2018 року виданого на підставі рішення виконкому Івано-Франківської міської ради від 08.10.2015 №575 та надання (повернення) житла особам із статусом дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 15.09.2025 року.

Суддя Пастернак І.А.