Справа № 456/3234/25
Провадження № 2-з/456/23/2025
УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

з участю секретаря судового засідання Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий заяву представника позивача адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Законний представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , скориставшись правовою допомогою адвоката Вишнякова Д.О., звернулася до Стрийського міськрайонного суду Львівської області із позовом, у якому просить ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно у порядку спадкування, а саме: на 3/16 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також зобов`язати виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області виправити помилку в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а саме: в номері відомостей про речове право: 58300683 замість розміру частки 1/4 вказати 1/8.

Поміж тим, 18.09.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвоката Вишнякова Д.О., скориставшись системою «Електронний суд», скерував до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на об`єкт нерухомості, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Як підставу для задоволення заяви про забезпечення позову сторона позивача вказує те, що зважаючи на предмет позову та його підстави, з урахуванням того, що право власності на квартиру може перейти до третіх осіб, що може ускладнити та зробити неможливим виконання рішення суду при можливому задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Виходячи із засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, з метою правильного застосування норм закону роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК забезпечення позову допускається як до пред?явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Верховний Суд у постанові від 03 березня 2023 року у cправі № 905/448/22 звернув увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

З огляду на вищенаведене та беручи до уваги те, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є визнання права власності на майно в порядку спадкування, позивачем обґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення його прав та законних інтересів.

Враховуючи те, що арешт майна як вид забезпечення позову запропонований позивачем у заяві про забезпечення позову не є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, суд прийшов до висновку, про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, наклавши арешт на 3/16 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки саме на цю частку квартири позивач просить визнати право власності у порядку спадкування.

Крім цього, не вбачається загроз щодо заподіяння шкоди інтересам інших осіб у зв`язку із вжиттям такого заходу забезпечення.

Підстав застосовувати зустрічне забезпечення позову - немає, оскільки відсутні відомості щодо можливості спричинення збитків внаслідок забезпечення позову.

Згідно частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст.150-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 3/16 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

БОРЖНИК, ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

БОРЖНИК, ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1

СТЯГУВАЧ, ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Ухвала набирає законної сили в день її проголошення 19.09.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали для виконання направити Стрийський відділ ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Стрийську державну нотаріальну контору Львівської області.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає її виконанню і подальшому розгляду справи.

Суддя Назар ЯНІВ