ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1617/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/7743/15-ц Категорія: на ухвалу Троян Т.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В.,

за участю секретаря Костенко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 травня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії та рішення державних виконавців Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), -

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на неправомірні дії та рішення державних виконавців, в якій просила суд визнати неправомірними дії, рішення державного виконавця у виконавчому провадженні № 69415461 від 19.04.21 року; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 6563989 від 19.04.21 року та всі інші постанови, акти по виконавчому провадженні визнати їх нікчемними; скасувати постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 12000,00 грн. №69415461 від 19.04.21 року; скасувати постанову про накладення арешту на майно та рахунків; поновити строк на оскарження неправомірних дій і рішень державних виконавців.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 травня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії та рішення державних виконавців Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Ухвала суду мотивована тим, що у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки за аналогічною скаргою в порядку ст. 449 ЦПК України винесена ухвала суду від 03.07.2023 року, яка набрала законної сили, та на підставі - п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки скарга містить вимоги, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства (тобто скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, поставленою судом з порушенням норм процесуального права, ухвала суду не відповідає фактичним обставинам справи, а тому просила її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу від 05.09.2025 року помилково ототожнив правові наслідки закриття провадження у справі та залишення скарги без розгляду.

Висновок суду першої інстанції про те, що станом на дату звернення до суду із скаргою є таке, що набрало законної сили, рішення (ухвала) між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, як підставу для відмови у відкритті провадження за новою скаргою ОСОБА_1 з порушенням ст. 186 ЦПК України є необгрунтованим, оскільки положення ст. 186 ЦПК України пов`язує відмову у відкритті провадження з наявністю не будь-якої ухвали, що набрала законної сили, рішення (ухвали) між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме ухвали про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржувана ухвала не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Так, заявник є боржником у виконавчому провадженні №65163989 з примусового виконання виконавчого листа №712/7743/15-ц, виданого Соснівським судом м. Черкаси, резолютивна частина якого вимагає: «для реалізації Варіанту № 3 запропонованого ТОВ "Контакт-Сервіс" у висновку № 42/15 буд. судової земельно-технічної експертизи від 21.03.2016 року перемістити сарай літ. Ж ОСОБА_1 , а також передати її самочинно збудовану вигрібну яму ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ».

За інформацією https://reyestr.court.gov.ua/ вбачається, що Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.07.2023 в справі №712/7743/15 (провадження №4-с/712/23/23) аналогічну скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Старший державний виконавець Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_5 на дії, рішення старшого державного виконавця залишено без розгляду у зв`язку із тим, що скаржником при зверненні до суду із зазначеною скаргою пропущено встановлений ч. 1 ст. 449 ЦПК України десятиденний строк та не обґрунтовано поважність причин його поновлення.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 12.10.2023 року вищевказана Ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.07.2023 в справі №712/7743/15 (провадження №4-с/712/23/23) залишена без змін.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, яке набрало законної сили (стаття 273 ЦПК України).

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Оскільки ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.07.2023 в справі №712/7743/15 (провадження №4-с/712/23/23) скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду, а не закрито провадження за скаргою, наявність зазначеного судового рішення не перешкоджає їй повторно звернутися до суду із скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця.

Отже, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права.

Тому скарга в частині визнання неправомірними дії, рішень державного виконавця у виконавчому провадженні № 69415461 від 19.04.21 року, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 6563989 від 19.04.21 року та інших постанов, актів а також скасування арештів майна та рахунків по виконавчому провадженню підлягає розгляду.

Щодо скарги в частині оскарження постанови державного виконавця від 19.04.2021 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 000,00 гривень (ВП №65163989) та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору, то колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 74 «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 175/1571/15 зазначено, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду порядку цивільного судочинства.

Скарга ОСОБА_1 містить вимоги, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у відкритті провадження за такими вимогами.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала про відмову у відкритті провадження у скарзі ОСОБА_1 , яка подана на дії державного виконавця, в частині що не стосується стягнення виконавчого збору, постановлена судом з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи у даній частині до суду першої інстанції для продовження розгляду, а в решті залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 35, 368, 374, 379, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 травня 2025 року скасувати в частині відмови у відкритті провадження щодо вимог про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 6563989 від 19.04.2021 року, інші постанови, акти по виконавчому провадженню, визнання їх нікчемними, а також скасування арештів майна та рахунків, а справу у даній частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В решті судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2025 року.

Судді: