г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 177/546/25
Номер провадження 2-др/213/9/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2025 року м. Кривий Ріг
Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Алексєєва О.В.,
за участі секретаря судового засідання Довгої А.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представників відповідача ОСОБА_2 , Усової М.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу,
Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про розподіл судових витрат у справі №177/546/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якій просить стягнути з позивача ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_3 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.
Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 надав заперечення на заяву, яке підтримав в судовому засіданні. Вважає, що вона не підлягає задоволенню. Зазначив, що судові витрати мають бути покладені на відповідача. Представник відповідача не надала для ознайомлення документів, які б підтверджували її повноваження підписувати договори про надання правничої допомоги від імені Адвокатського об єднання «АО». Відповідно до даних Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вона не є керівником Адвокатського об' єднання «АО» або іншою уповноваженою особою. Також вказав, що в матеріалах справи відсутній розрахунок витрат на правову допомогу, договір про надання професійної правничої допомоги №14/04/2025/01 від 14 квітня 2025 року, а також Додаткова угода № 14/04/01 від 14 квітня 2025 року до нього та акт виконаних робіт не містять детального опису правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата). Представником відповідача не надано детального опису робіт, виконаних адвокатом, часу, витраченого на виконання цих робіт (надання послуг), зокрема, не надано детального опису витрат, понесених адвокатом для виконання робіт (надання послуг), не надано розрахунок вартості складових наданих відповідних послуг (робіт). Отже розмір витрат на правову допомогу не підтверджується належними та достатніми доказами. Також зазначив, що звернення позивача до суду спричинене неправомірними діями відповідача, у зв`язку з чим судові витрати мають бути покладені на відповідача.
Представник відповідача ОСОБА_5 підтримала заяву представника відповідача Храбрової А.М.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви представника відповідача з підстав, викладених в запереченні на заяву.
Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Ознайомившись із заявою, вислухавши представників сторін, суд приходить до такого.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2025 року у справі №177/546/25 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Однак такий розрахунок не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Представником відповідача у відзиві було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Вказано, що судові витрати відповідача складаються з витрат на професійну правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Згідно із ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до Постанови Верховного суду від 11 листопада 2021 року у справі

№922/449/21 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Так, на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу надано: ордер серії ВВ №1047779 від 14 квітня 2025 року про надання правничої допомоги, договір про надання професійної №14/04/2025/01 від 14 квітня 2025 року та додатковою угодою до нього, укладений між ОСОБА_3 та Адвокатським об`єднанням «АО» в особі адвоката Храбрової Анни Миколаївни, де визначена сума гонорару 20 000,00 грн; квитанції про оплату ОСОБА_3 згідно з договором №14/04/2025/01 від 14 квітня 2025 року супроводу справи від 03 червня 2025 року на суму 5 000,00 грн, від 30 серпня 2025 року на суму 15 000,00 грн; акт виконаних робіт від 27 серпня 2025 року за договором №14/04/2025/01 від 14 квітня 2025 року.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як видно із договору про надання професійної №14/04/2025/01 від 14 квітня 2025 року та додаткової угоди до нього, укладеного між ОСОБА_3 та Адвокатським об`єднанням «АО» в особі адвоката Храбрової Анни Миколаївни сума гонорару визначена у фіксованому розмірі - 20 000,00 грн.

Відповідно до постанови Верховного Суду у справі №761/16005/22 від 05 березня 2025 року для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність й розумність. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та те, що розгляд справи проводився в спрощеному позовному провадженні, суд вважає, що розмір гонорару в розмірі 20 000,00 грн є завищеним.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 сформовано правовий висновок, відповідно до якого суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми стягнення з позивача витрат на правничу допомогу до 10 000,00 грн, оскільки суд вважає, що вона буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності. Щодо доводів представника позивача, що звернення позивача до суду спричинене неправомірними діями відповідача, суд зазначає, що рішенням суду в даній справі не було встановлено неправомірних дій відповідача.

Отже з позивача на користь відповідача підлягають стягненню підтверджені належними письмовими доказами понесені відповідачем судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. В стягненні іншої частини таких витрат відповідачу необхідно відмовити.

При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 139, 141, 247, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.

В стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту додаткового судового рішення 15 вересня 2025 року.

Суддя О.В. Алексєєв