Провадження № 2/643/2888/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Єрмакової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк»

до ОСОБА_1

про стягнення 27 265, 65 грн.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 06.01.2024 року у розмірі 27 265, 65 грн., з яких 21 652, 73 грн. заборгованість за кредитом, 5 612, 92 грн. заборгованість за процентами.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 06.01.2024 відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Разом з цим, 06.01.2024 відповідач підписав Заяву щодо встановлення кредитного ліміту (Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком), на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну карту. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на сайті банку https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Проте, в порушення умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконав. Таким чином, станом на 23.09.2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 27 265, 65 грн., з яких 21 652, 73 грн. заборгованість за кредитом, 5 612, 92 грн. заборгованість за процентами, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою від 04.11.2024 року Печерський районний суд м. Києва вищезазначену справу направив за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Ухвалою від 14.03.2025 року Московський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі № 757/49141/24-ц, вирішив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначив на 30.04.2025 року.

04.04.2025 року представником відповідача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

29.04.2025 року представником відповідача подано клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 30.04.2025 року на іншу дату.

30.04.2025 року розгляд справи відкладено на 11.06.2025 року.

07.05.2025 року Салтівський районний суд міста Харкова приєднав до КП «Д-3» відскановані матеріали справи № 757/49141/24-ц.

11.06.2025 року розгляд справи відкладено на 23.07.2025 року.

07.07.2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що

- позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені у розрахунку та довідці, є правильними. Разом з цим, представник відповідача зазначає, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору між відповідачем та АТ «Акцент-Банк»;

- за умовами заяви позичальника, останній разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між позичальником та банком Договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не містить підпису позичальника, у зв`язку з чим можна дійти висновку, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг на момент підписання анкети заяви. Таким чином, встановити, що Умови та правила надання банківських послуг та Тарифів були додатками до підписаної Анкети заяви неможливо;

- позивачем не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг і тарифів, щоб у сукупності із Заявою, Довідкою про умови кредитування свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Отже сам факт підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг та Довідки про умови кредитування не свідчить про беззаперечне ознайомлення клієнта з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Крім того, під час підписання Анкета-заяви банк ні з якими Умовами та Правилами відповідача не ознайомлював, також всупереч ст. ст. 9, 11 ЗУ «Про споживче кредитування» не надав відповідачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, у тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Вказане підтверджує відсутністю підпису відповідача під Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також у паспорті споживчого кредиту, який взагалі ніхто не надавав;

- у Анкеті-заяви не зазначена процентна ставка. Роздруківка із сайту належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Представник відповідача вказує на те, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, в Анкеті-заяві відсутні будь-які дані про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строк дії. Вказана Анкета-заява не містить ніяких даних крім прізвища, адреси та підпису відповідача;

-позивачем не зазначені відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, у тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

23.07.2025 року розгляд справи відкладено на 19.09.2025 року.

24.07.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до змісту якої, представник позивача зазначає, що відповідач в Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають Кредитний договір б/н від 06.01.2024) в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг та зобов`язався у подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. З розрахунку заборгованості вбачається, що боржник користувався кредитом, значить ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг в А-Банку та погодився з ними, оскільки даний Кредитний договір є договором оферти. Наявна у позивача заборгованість нарахована у відповідності до умов кредитування, які складаються з Анкета-Заяви, Тарифів та Умов і Правил. Щодо стягнення відсотків представник позивача вказує на те, що у паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та багато іншого. Паспорт споживчого кредиту підписано боржником за допомогою електронного підпису. Свою згоду на використання електронного підпису відповідач надав у Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. На підтвердження вірності розрахунку у матеріалах справи наявна банківська виписка, яка є первинним бухгалтерським документом відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік».

У судове засідання 19.09.2025 року учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Статтею 223 ЦПК України визначені наслідки неявки учасників справи у судове засідання.

Зокрема, відповідно до частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (частина 4 статті 223 ЦПК України).

При цьому, згідно з частиною 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, позивач та відповідач належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

06.01.2024 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що підписанням цієї анкети підтверджує, що до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms, з інформацією, яка розміщується на вебсайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, у повному об`ємі, відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», з Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Дана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», які розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua, між ним та АТ «А-БАНК» становлять Договір про надання банківських послуг зі строком дії у 90 років, умови якого відповідачу зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Банк у правочинах (угодах, виписках, квитанціях, довідках, тощо) може використовувати факсимільний підпис уповноваженої особи Банку з відтворенням відбитка печатки Банку технічними друкованими пристроями, зразки яких наведено в Умовах та правилах надання банківських послуг. Правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень, тощо) можуть вчинятися ним з використанням електронного підпису. Відповідач визнає, що простий або удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом документів на паперових носіях. Засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 024197ааеbccb3821f2df478139ca736d77c56f044bced9702b01b3c9e23ab75dd, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні Банку та/або Клієнту, а також третім особам у разі використання електронного підпису, покладаються на Клієнта.

06.01.2024 року відповідачем (далі - Клієнт) було підписано Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (далі - Заява), відповідно до змісту якої відповідач просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у UA та встановити кредитний ліміт.

Пунктами 3, 4, 5 Заяви передбачено, що вид кредиту кредитний ліміт на поточний рахунок; тип кредиту - кредитування рахунку; мета отримання кредиту споживчі цілі.

Відповідно до п. 6 Заяви сума кредиту (ліміту) від 1 000, 00 грн. до 200 000, 00 грн. Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку. Клієнт беззастережно погоджується з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку встановлювати, зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що Банк повідомляє Клієнта шляхом надсилання повідомлень через дистанційні канали обслуговування.

Умовами п. 7 Заяви передбачено, що пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001 %. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4 % на місяць. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, за формулою: сума заборгованості * річну відсоткову ставку/ 360 днів (умовно) на рік.

Строк кредитування (строк дії кредитного договору) 240 місяців. (п. 8 Заяви).

Згідно з п. 9 Заяви порядок погашення щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 5 % від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн. й не більше повного розміру заборгованості за Договором про споживчий кредит.

Також позивачем до позовної заяви додано підписаний відповідачем 06.01.2024 року Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «АТБ», де зазначено: тип кредиту кредитування рахунку з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту від 1 000, 00 грн до 200 000, 00 грн; строк кредитування 240 місяців; мета отримання кредиту на споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту: кредитні кошти надаються клієнту у вигляді кредитного ліміту на споживчі потреби на платіжній картці клієнта, яка відкрита у Банку на підставі укладеного Договору про надання банківських послуг. Строк надання кредиту протягом одного дня. Тип процентів фіксований; процентна ставка, відсотків річних: пільгова 0,000001 % (пільговий період до 62 дні), базова 40.8 % на рік (нараховується на максимальну суму заборгованості, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості); реальна річна процентна ставка 49,34 %.

На підставі вищезазначеної Заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 21 800, 00 грн.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача станом на 23.09.2024 року становить 27 265, 65 грн., з яких 21 652, 73 грн. заборгованість за кредитом, 5 612, 92 грн. заборгованість за процентами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Разом з тим, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, відповідач підписав анкету заяву та заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком.

Факт видачі відповідачу кредитної картки та користування ним кредитними коштами підтверджується випискою по картковому рахунку, яка додана позивачем до позову.

Як на тому наголошено у постанові Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 645/59/16-ц, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до п. 57 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, що затверджений Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75 (далі Положення) інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).

Пунктом 60 Положення визначено, що клієнтські рахунки та рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Банк забезпечує ведення синтетичного обліку за допомогою рахунків II, III, IV порядків Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року за № 89 (зі змінами). Детальна інформація про кожного контрагента та кожну операцію фіксується на рівні аналітичного обліку на аналітичних рахунках. Аналітичні рахунки повинні містити обов`язкові параметри, визначені нормативно-правовими актами Національного банку України. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожними відповідним рахункам синтетичного обліку.

Згідно з п. 61 Положення форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер клієнтського рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) сума вхідного залишку за рахунком; 7) код ID НБУ банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п. 62 Положення).

Таким чином, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Отже, саме виписка по рахунку є належним доказом підтвердження видачі кредиту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Таким чином позивачем доведено факт надання кредитних коштів, та користування ними відповідачем .

Водночас, відповідач, підписуючи Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування, наведеними у цій заяві.

Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем заяви, відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання.

Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 27 265, 65 грн., з яких 21 652, 73 грн. заборгованість за кредитом, 5 612, 92 грн. заборгованість за процентами.

За таких обставин, оскільки відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, відповідний борг в сумі 27 265, 65 грн., який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку.

Посилання представника відповідача у відзиві щодо того, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, а також те, що розрахунок заборгованості не є первинним документом і не відповідає вимогам закону, суд вважає безпідставними та до уваги не приймає, оскільки Банком надано виписку по рахунку боржника, яка є первинним документом і підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.

Крім того, наданий представником позивача Розрахунок заборгованості містить відомості, щодо сум грошових коштів, сплачених відповідачем в порядку виконання зобов`язання за Кредитним договором. При цьому представник відповідача не надає власних відомостей щодо сплачених відповідачем грошових коштів позивачу.

Таким чином, представник відповідача лише ставить під сумнів допустимість і достовірність наданих позивачем доказів на підтвердження перерахування грошових коштів та виконання зобов`язання, при цьому жодним чином їх не спростовуючи.

При цьому, відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались, а тому, твердження відповідача про недоведення наявної суми заборгованості, суд не бере до уваги, оскільки остання належним чином не обґрунтувала належність конкретного доказу для підтвердження своїх заперечень.

Щодо заперечень стосовно вимог про стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з якими, відповідача, не ознайомлювали, суд виходить з того, що розмір процентів був чітко визначеній у Заяві, а відтак відповідач був проінформований про умови нарахування відсотків і погодився з ними підписавши вказану заяву.

Крім того, в супереч положенням ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, представником відповідача не надано власного розрахунку щодо правильності нарахування відсотків за вказаним кредитним договором.

Заперечення представника відповідача, стосовно підписання та ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Пам`яткою клієнта і Тарифами, що в сукупності із Заявою, свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг, не мають суттєвого значення у цій справі, оскільки умови надання кредиту в повному обсязі були викладені у Заяві від 06.01.2024, яку відповідач беззастережно підписав.

Доводи представника відповідача в частині того, що позивачем не надано доказів звернення до відповідача з досудовою вимогою про погашення боргу, суд вважає безпідставними та не приймає до уваги, враховуючи наступне.

Пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/20002 встановлено, що обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

Право на судовий захист не позбавляє суб`єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів. Це може бути передбачено цивільно-правовим договором, коли суб`єкти правовідносин добровільно обирають засіб захисту їхніх прав. Досудове врегулювання спору може мати місце також за волевиявленням кожного з учасників правовідносин і за відсутності у договорі застереження щодо такого врегулювання спору.

Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

З урахуванням викладеного, положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

За таких обставин, доводи представника відповідача щодо невжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору суд вважає безпідставними та до уваги не приймає.

Таким чином, судом відхиляються заперечення представника відповідача, оскільки вони ґрунтуються на довільному та помилковому тлумаченні приписів чинного законодавства, недоведені суду жодним конкретним доказом, та позбавлені правового та фактичного обґрунтування.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення 27 265, 65 грн. задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитом у розмірі 21 652 (двадцять одну тисячу шістсот п`ятдесят дві) грн. 73 коп., заборгованість за процентами у розмірі 5 612 (п`ять тисяч шістсот дванадцять) грн. 92 коп., та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

3. Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11; ).

5. Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Повне рішення складено та підписано 19.09.2025 року.

Суддя Н.В. Новіченко