Справа пр. № 2-з/756/144/25
У Х В А Л А

12 вересня 2025 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та його клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики грошових коштів від 05 квітня 2018 року у сумі

175225,48 євро.

Одночасно з пред`явлення позову ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив накласти арешт на все належне відповідачу ОСОБА_2 майно та грошові кошти, що наявні на його рахунках в усіх банківських установах та інших кредитно-фінансових установах на території України в межах заявленої до стягнення суми у розмірі 175225,48 євро; заборонити ОСОБА_2 відчужувати майно та грошові кошти в межах заявленої до стягнення суми у розмірі 175225,48 євро.

Суддя, дослідивши матеріали справи вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню позивачу з таких підстав.

За приписами ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову встановлені ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Усупереч вимог наведеної статті ОСОБА_1 не долучив до заяви про забезпечення позову документ, який підтверджує сплату ним судового збору за подання ним цієї заяви. Натомість у своїй заяві заявник заявляє клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі пп. 1 п. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір, оскільки розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік.

З цього приводу суд зазначає таке.

Нормою пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову фізичною особою справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

За приписами пп. 1 п. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за умови, що розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній ч. 1 цієї статті (ч. 2 Закону України Про судовий збір).

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України Про судовий збір при визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи .

У постанові від 18 листопада 2020 року № 9901/67/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суд наділений повноваженнями зменшити тягар судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин. До того ж стосовно сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря тих судових витрат, яких зазнає сторона. Зокрема, особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, у якому навести обставини щодо її майнового стану, за наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом повноважень зменшити тягар судових витрат стосовно сплати судового збору. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Конституційний Суд України у рішенні від 28 листопада 2013 року

№ 12-рп/2013 зазначив, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7: „В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати (пп. 12 п. D). Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст. 55 Конституції України.

З аналізу норм ч. ч. 1-3 ст. 8 Закону України Про судовий збір вбачається, що сам по собі факт того, що розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, не є безумовною підставою для відстрочення/розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору. Вирішуючи питання про відстрочення/розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору, суд ураховує й інші обставини, що мають значення для оцінки майнового стану особи (ч. 3 ст. 8 Закону України Про судовий збір).

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за

ОСОБА_1 зареєстровано право власності на дві земельні ділянки в селі Мироцькому Бучанського району Київської області площею 1,982 га та 0,6804 га. Також позивач є власником двох автомобілів Volksvagen Passat, номери кузова: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , при чому один з них придбаний у квітні 2025 року, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

За таких обставин суд вважає, що сплата судового збору за подання заяви про забезпечення позову у сумі 605,60 грн не буде надто обтяжливою для ОСОБА_1 та не поставить його у скрутне матеріальне становище, а тому його клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Ч. 10 ст. 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до ч. 6 ст. 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Чинним цивільно-процесуальним законодавством України не передбачено можливість залишення без руху заяви про забезпечення позову, а тому подання її з недотриманням вимог ст. 151 ЦПК України має наслідком її повернення заявнику.

Зважаючи на те, що заяву про забезпечення позову подано ОСОБА_1 без дотримання вимог ч. 6 ст. 151 ЦПК України, в саме: до неї не долучено документ про сплату судового збору, її слід повернути заявнику.

Повернення заяви не позбавляє заявника можливості повторно звернутись з такою заявою до суду з дотриманням вимог ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст. 153 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

Відмовити заявнику ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Повернути заявнику ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Тарас АНДРЕЙЧУК