Справа № 201/7466/25
Провадження № 2-о/201/235/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року Соборний районний суд

міста Дніпра

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Білецька Вероніка Іванівна про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Соборного районного суду міста Дніпра із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та просила:

- встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживала за адресою: АДРЕСА_1 , за життя була ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , двоюрідною сестрою.

- визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 - три місяці з часу набрання рішення законної сили.

- встановити факт постійного проживання понад 5 (п`ять) років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

- встановити юридичний факт, того, що останнім місцем прописки (зареєстрованим місцем проживання) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є АДРЕСА_2

- встановити факт того, що місце відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є останнє місце її фактичного постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог заявник послалась на те, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , померла. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належну їй квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Маючи намір оформити спадщину, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Білецької В.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 . Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Білецької В.І. від 30.03.2023 року заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки заявницею подано заяву про прийняття спадщини з порушенням терміну, встановленого ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці». Також у зв`язку з відсутністю інформації щодо останнього місця реєстрації спадкодавця, відсутня можливість встановити чи був факт прийняття спадщини відповідно до ст. 1268 ЦК України, заявницею чи будь-якою іншою особою, що також унеможливлює встановити вичерпний перелік спадкоємців. Крім того, ОСОБА_1 не надала жодних документів для підтвердження родинного зв`язку зі спадкодавцем. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду із вказаною заявою.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 16.06.2025 року вказана заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С.

17 червня 2025 року до суду від представника заявника надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою судді від 18.06.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі та аитребувано у Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірені копію витягу з реєстру актів цивільного стану про смерть та копію актового запису про смерть ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Білецької Вероніки Іванівни належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

23 червня 2025 року до суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

01 липня 2025 року до суду надійшла від Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копія витягу з реєстру актів цивільного стану про смерть та копію актового запису про смерть 27 січня 2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

07 липня 2025 року до суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

15 липня 2025 року від ПНДМНО Білецької В.І. надійшла копію матеріалів спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

17 липня 2025 року до суду від представника заявника надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою судді від 17.07.2025 року клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів по даній справі було задоволено.

31 липня 2025 року до суду від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації відділу реєстрації майнових прав Дніпровської міської ради надійшла відповідь лист-повідомлення.

07 серпня 2025 року до суду від Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради надійшли копії документів на підставі яких була проведена реєстрація права власності на кв. АДРЕСА_3 .

03 вересня 2025 року до суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без участі заявника та її представника.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , в с.Новокарлівка, Пологівського району, Запорізької області, її батько ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , в с.Новокарлівка, Пологівського району, Запорізької області, його батько ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 , в с.Ударне, Пологівського району, Запорізької області, її батько ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 .

Тобто, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_13 є рідними братами та сестрами.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.08.1977 р.н. ОСОБА_10 , остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_14 , а її батьками є: батько - ОСОБА_8 та матір - ОСОБА_11 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 29.06.1963 р.н. ОСОБА_12 , остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_15 , а її батьками є: батько «не зазначено» та матір - ОСОБА_5 .

Тобто, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_16 є двоюрідними сестрами.

28.01.1989 року у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , актовий запис №112. Після укладення шлюбу ОСОБА_12 взяла прізвище - ОСОБА_14 .

05 серпня 1994 року ОСОБА_2 розірвала шлюб з ОСОБА_13 та залишила прізвище отримане у шлюбі « ОСОБА_14 », згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 05.08.1994 року.

Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 , виданого 23.12.1995 р., Відділом РАГС Виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська 23 грудня 1995 р. було зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1627. Після укладення шлюбу ОСОБА_10 було присвоєно прізвище « ОСОБА_16 ».

Отже, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , була двоюрідною сестрою для заявниці ОСОБА_17 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належну їй квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Білецької В.І. від 30.03.2023 року заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки заявницею подано заяву про прийняття спадщини з порушенням терміну, встановленого ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці». Також у зв`язку з відсутністю інформації щодо останнього місця реєстрації спадкодавця, відсутня можливість встановити чи був факт прийняття спадщини відповідно до ст. 1268 ЦК України, заявницею чи будь-якою іншою особою, що також унеможливлює встановити вичерпний перелік спадкоємців. Крім того, ОСОБА_1 не надала жодних документів для підтвердження родинного зв`язку зі спадкодавцем.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 428190687 від 22.05.2025 року, вбачається, що 18.04.2009 року на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_6 від 15.04.2009 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_9 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 від 29.09.2010 року встановлено, що ОСОБА_9 , померла ІНФОРМАЦІЯ_17 .

Відповідно до відомостей, що містяться у довідці №08 від 24.05.2025 року виданої Головою житлово-будівельного кооперативу №235 вбачається, що ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , з 2011 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 сплачувались кошти на р/р житлово-будівельного кооперативу №235 за технічне обслуговування та ремонт спільного майна будинку АДРЕСА_4 , а також за забезпечення належних умов проживання, а саме, за ремонт покрівлі, підвалу, ліфту, а також заміну комунікацій у період з 2011 по 2022 рік.

Згідно довідки №10 від 27.05.2025 року виданої Головою житлово-будівельного кооперативу №235 вбачається, що ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_9 власниці квартири по АДРЕСА_1 сплачувала комунальні послуги по утриманню квартири АДРЕСА_5 , а також брала участь по сплаті ремонтних робіт по будинку згідно рішень загальних зборів ЖБК №235.

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Норми права застосовані судом, в тому числі з урахуванням рішень Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Правовідносини між сторонами в даному випадку виникли у зв`язку з пропуском заявником строку для прийняття спадщини, відсутністю документального підтвердження родинного зв`язку між заявником та спадкодавцем та відсутністю інформації щодо останнього місця реєстрації спадкодавця, що унеможливило юридичне оформлення заявницею відповідного права на спадщину.

Щодо документального підтвердження родинного зв`язку між заявником ОСОБА_17 та спадкодавцем ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , в с.Новокарлівка, Пологівського району, Запорізької області, його батько ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , в с.Новокарлівка, Пологівського району, Запорізької області, його батько ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 , в с.Ударне, Пологівського району, Запорізької області, її батько ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 .

Тобто, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_13 є рідними братами та сестрами.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.08.1977 р.н. ОСОБА_10 , остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_14 , а її батьками є: батько - ОСОБА_8 та матір - ОСОБА_11 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 29.06.1963 р.н. ОСОБА_12 , остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_15 , а її батьками є: батько «не зазначено» та матір - ОСОБА_5 .

Тобто, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_16 є двоюрідними сестрами.

28.01.1989 року у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , актовий запис №112. Після укладення шлюбу ОСОБА_12 взяла прізвище - ОСОБА_14 .

05 серпня 1994 року ОСОБА_2 розірвала шлюб з ОСОБА_13 та залишила прізвище отримане у шлюбі « ОСОБА_14 », згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 05.08.1994 року.

Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 , виданого 23.12.1995 р., Відділом РАГС Виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська 23 грудня 1995 р. було зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1627. Після укладення шлюбу ОСОБА_10 було присвоєно прізвище « ОСОБА_16 ».

Отже, з досліджених судом в повному обсязі доказів наданих заявником встановлено, що ОСОБА_4 є двоюрідною сестрою ОСОБА_17 та встановлюють факт родинних відносин між сестрами.

Щодо строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_13 є рідними братами та сестрами.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 428190687 від 22.05.2025 року, вбачається, що 18.04.2009 року на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_6 від 15.04.2009 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_9 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 від 29.09.2010 року встановлено, що ОСОБА_9 , померла ІНФОРМАЦІЯ_17 .

Після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_18 , ОСОБА_2 вчасно звернулась до нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті своєї тітки ОСОБА_9

Будинок АДРЕСА_4 знаходиться на обслуговуванні житлово-будівельного кооперативу №235 (ЖБК №235).

Відповідно до відомостей, що містяться у довідці №08 від 24.05.2025 року виданої Головою житлово-будівельного кооперативу №235 вбачається, що ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , з 2011 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З березня 2010 року ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , у зв`язку з погіршенням стану здоров`я сестри та виниклими певними обставинами у особистому житті заявника з чоловіком.

Сестри не тільки проживали разом та однією сім`єю за вказаною адресою, але й вели спільне домашнє господарство, у них був спільний бюджет, спільне харчування, вони разом купували майно для спільного користування, брали разом участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надавали взаємну допомогу у всьому.

Також, у період спільного проживання ОСОБА_1 сплачувались кошти на р/р житлово-будівельного кооперативу №235 за технічне обслуговування та ремонт спільного майна будинку АДРЕСА_4 , а також за забезпечення належних умов проживання, а саме, за ремонт покрівлі, підвалу, ліфту, а також заміну комунікацій.

Згідно довідки №10 від 27.05.2025 року виданої Головою житлово-будівельного кооперативу №235 вбачається, що ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_9 власниці квартири по АДРЕСА_1 сплачувала комунальні послуги по утриманню квартири АДРЕСА_5 , а також брала участь по сплаті ремонтних робіт по будинку згідно рішень загальних зборів ЖБК №235.

Отже, судом встановлено, що заявник постійно доглядала за квартирою АДРЕСА_3 , у якій проживали сестри, сплачувала комунальні послуги.

Також, обставини проживання заявника ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджуються показами свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_19 підтверджує, що з 2010 по 2016 рік включно вона багато разів відвідувала та спілкувалась з ОСОБА_1 , яка на той час мешкала у квартирі АДРЕСА_6 та ОСОБА_1 неодноразово запрошувала її на святкування сімейних свят до себе за місцем проживання. Також зазначає, що вона протягом багатьох років перебуває у дружніх стосунках з батьками ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_20 підтверджує, що у період часу з 2010 по 2016 рік він спілкувався з ОСОБА_1 та її родиною. Також зазначає, що ОСОБА_1 , яка на той час мешкала у квартирі АДРЕСА_6 запрошувала його разом з родиною до неї у гості для відпочинку, спілкування та для вирішення побутових питань.

Свідок ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_21 підтверджує, що вона є сусідкою та знайомою ОСОБА_1 та її померлої двоюрідної сестри ОСОБА_2 . Зазначає, що знає сестер на протязі 15 років. ОСОБА_1 з 2010 року проживала зі своєю двоюрідною сестрою за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 запрошувала її до себе в гості на сімейні свята де вона і познайомилась ближче з її двоюрідною сестрою та ми стали спілкуватись, підтримувати приятельські відносини. Дітей, чоловіка або когось з рідні у ОСОБА_21 , окрім ОСОБА_1 , не було. Також, стверджує, що коли вона приходила до ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , то бачила особисті речі сестер, які підтверджували, що сестри проживали вдвох та вели спільне господарство.

Зважаючи на викладене, в даному випадку обставини проживання заявника ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджуються вищенаведеними належними та допустимими доказами і показами свідків, які підтверджують, що дійсно ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 з березня 2010 року по січень 2022 року, спільно проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 померла.

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина за законом, оскільки заповіту вона за життя не залишила.

Нормами ст.ст.1216-1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1220,1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За змістом ч.1ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом почергово отримують особи, які вказані в ст.ст.1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що родичів (спадкоємців) померлої ОСОБА_2 , окрім двоюрідної сестри ОСОБА_1 , які б мали право та які б претендували на спадщину, відсутні.

Мати ОСОБА_2 у шлюбі не перебувала.

ІНФОРМАЦІЯ_22 мати ОСОБА_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 , виданим 15.06.2007 року відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Відомості про батька ОСОБА_2 відсутні та невідомі, а у свідоцтві про народження померлої батько не вказаний, а у графі зазначено «--».

Дітей у померлої двоюрідної сестри ОСОБА_2 не було.

Отже, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом до майна ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 у період з березня 2010 по ІНФОРМАЦІЯ_4 (на час смерті ОСОБА_2 ) спільно проживала без реєстрації зі своєю двоюрідною сестрою за адресою: АДРЕСА_1 , тому вважається такою, що спадщину після померлої двоюрідної сестри вона прийняла у відповідності до ст.ст. 1265, 1268 ЦК України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За змістом ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до правового висновку, висловленого у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Поміж цим, з пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Отже, у зв`язку з тим, що факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 протягом останніх 5 років та до дня смерті ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження під час розгляду справи та підтверджується належними доказами, тому ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину після померлої двоюрідної сестри, у відповідності до ст.ст. 1265, 1268 ЦК України, як спадкоємець за законом.

Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне заявнику для реалізації своїх прав на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд приходить до переконання, що надані заявником докази, є допустимими для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини.

Щодо останнього місця реєстрації та проживання спадкодавця, суд зазначає наступне.

Згідно копії паспорту померлої ОСОБА_2 вбачається, що остання була прописана за адресою: АДРЕСА_2 , з 28.06.1988 року та на сторінці 11 паспорту Відділом внутрішніх справ Бабушкінського райвиконкому було проставлено відповідний штамп про реєстрацію ОСОБА_2 за вказаною адресою.

Заявником ОСОБА_1 зазначено, що при зверненні нею до нотаріальної контори, приватним нотаріусом Білецькою В.І. повідомлено, що нею було зроблено запит до органів реєстрації місця проживання, а саме до ЦНАПу для отримання інформації про зареєстроване місце проживання померлої ОСОБА_2 , проте згідно витягу отриманого з реєстру територіальної громади встановлено, що відомості про місце реєстрації спадкодавця відсутні.

З матеріалів справи встановлено, що постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Білецької В.І. від 30.03.2023 року заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, та одним із пунктів відмови є відсутність інформації щодо останнього місця реєстрації спадкодавця, яка необхідна для встановлення факту прийняття спадщини відповідно до ст. 1268 ЦК України, заявницею чи будь-якою іншою особою, що також унеможливлює встановити вичерпний перелік спадкоємців.

У зв`язку з тим, що реєстрація місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , зазначена лише у паспорті-книжечці померлої та не внесена й не актулізована відділом формування та ведення реєстру територіальною громадою міста, таким чином суд вважає за необхідне встановити юридичний факт щодо останнього місця реєстрації ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Поміж цим, відповідно до відомостей, що містяться у довідці №08 від 24.05.2025 року виданої Головою житлово-будівельного кооперативу №235 вбачається, що ОСОБА_2 фактично проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 2011 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, тому з огляду на вказане, суд вважає за необхідне також встановити факт того, що місце відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , є останнє місце її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на встановлені обставини справи та наведені правові положення, суд дійшов висновку про доведеність ОСОБА_1 фактів, що мають юридичне значення, а отже обґрунтованість вимог заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.203,215,244 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Білецька Вероніка Іванівна про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживала за адресою: АДРЕСА_1 , за життя була ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , двоюрідною сестрою.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 - три місяці з часу набрання рішення законної сили.

Встановити факт постійного проживання понад 5 (п`ять) років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити юридичний факт, того, що останнім місцем прописки (зареєстрованим місцем проживання) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є АДРЕСА_2 .

Встановити факт того, що місце відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є останнє місце її фактичного постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев