Справа № 946/3249/25
Провадження № 2/946/2743/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва право на спадщину у зв`язку із тим, що житловий будинок не зареєстроване за спадкодавцем згідно чинного законодавства.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про проведення судового засідання за їх відсутності та просив задовольнити позовну заяву.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом було встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області від 03.06.2004 року за № 658, «Про індивідуальне житлове будівництво по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 було надано дозвіл на будівництво одноповерхового житлового будинку з підвалом, гаражем, сараєм та вопонепроникненого вигреба на земельній ділянці розташованій за адресою: АДРЕСА_1

Згідно довідки КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 12.08.2025 року за № 380, станом на 31.12.2012 року власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , право власності на зазначений житловий будинок не зареєстроване.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.02.2024 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до заповіту від 26.01.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2-121, ОСОБА_4 належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами що знаходиться у АДРЕСА_1 та належну йому на підставі Держаного акту про право власності на землю серії ІV ОД № 012092, земельну ділянку площею 0,0880 га заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В свою чергу, ОСОБА_3 будучи спадкоємице за повітом після смерті ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 є:

- дружина ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 09.06.1963 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу УРСР;

- донька ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 24.11.1964 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР;

- донька ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданим Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 06.11.1986 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу згідно якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 »

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Так, як було встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 15.06.2024 року, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщин відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

В свою чергу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будучи спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 , відмовились від прийняття спадщини на користь позивача по справі ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майнота право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 15.01.2002 року, РНОКПП НОМЕР_7 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 19.12.2001 року, РНОКПП НОМЕР_9 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_10 , виданий Святошинським РВ ГУДМС України в Одеській області від 29.08.2013 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 вересня 2025 року.

Суддя: О.О.Бурнусус