15 вересня 2025 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Нєдєльчевої О.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Стариченка Миколи Петровича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі № 336/1801/25,
Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 18.08.2025 року ухвалено заочне рішення по цивільній справі 336/1801/25, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу були задоволені.
20.08.2025 року до суду від представника позивача - адвоката Стариченка М.П. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду. Заяву обґрунтовано тим, що після ознайомлення з текстом рішення встановлено, що судом не вирішено питання щодо судових витрат в частині стягнення з Відповідача витрат на правничу допомогу. Так, представництво інтересів Позивача здійснюється адвокатом Стариченком М.П., відповідно до договору від 19.02.2025 про надання правничої допомоги та на підставі ордера. У договорі про надання правничої допомоги сторони визначили, що оплата гонорару визначається за домовленістю Сторін. За необхідності з цього питання може бути укладена Додаткова угода, яка є невід`ємною частиною цього договору. До позовної заяви від 20.02.2025 було долучено копію Додаткової угоди № 1 від 19.02.2025 у якій сторони визначили фіксований розмір гонорару за консультацію, підготовку позовної заяви про розірвання шлюбу, клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, який становитиме 5000 (п`ять тисяч) гривень. Докази надання правничої допомоги та оплати грошових коштів за вищенаведені адвокатські послуги, також були підтверджені доданими до позовної заяви Актом виконаних робіт від 19.02.2025 та квитанцією про оплату від 19.02.2025. У подальшу, враховуючи активну протидію зі сторони Відповідача у вигляді подання ним 03.04.2025 клопотання про надання строку на примирення, між Позивачем та його представником було укладено Додаткову угоду № 2 від 03.04.2025 у якій сторони визначили фіксований розмір гонорару за підготовку заперечення на клопотання про примирення у справі № 336/1801/25, який становитиме 2000 (дві тисячі) гривень. До заяви про ухвалення додаткового судового рішення додається Акт виконаних робіт від 03.04.2025 та відповідна квитанція про оплату від 03.04.2025. Зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи. Звертає увагу Суду, що Відповідач вживав всіх можливих дій для того щоб затягнути строки судового розгляду справи, і з цією метою 03.04.2025 подав клопотання про надання строку на примирення. Тим не менше, жодних спроб примиритися з Позивачем, Основа О.І. так і не вжив, тим самим штучно затягнувши розгляд справи. У підсумку, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2025, позовну заяву Позивача було задоволено, але питання про відшкодування за рахунок Відповідача, понесених Позивачем витрат на правничу допомогу понесених у справі № 336/1801/25, з невідомих причин, вирішено так і не було. Таким чином, ОСОБА_2 , була вимушена повторно звертатися до адвоката Стариченка М.П. для підготовки заяви про ухвалення додаткового рішення, та як наслідок, понесла додаткові витрати на правничу допомогу у розмірі - 2 000 грн. Крім того, зазначає, що суд помилково встановив визнання позову Відповідачем, та як наслідок, поклав обов`язок зі сплати частини судового збору на ОСОБА_2 .
У зв`язку із чим, просить суд:
- стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) грн. 00 копійки;
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у сумі 484 гривні 48 копійок.
У судовому засіданні 09.09.2025 відповідач ОСОБА_1 вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення суду в частині витрат на правничу допомогу визнав.
Інші учасники процесу до судового засідання не з`явилися.
Суд на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України ухвалення та проголошення рішення відклав на 15.09.2025.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що у матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги від 19.02.2025 року; додаткова угода № 1 від 19.02.2025 року; акт виконаних робіт на загальну суму 5000 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 455 від 19.02.2025 року на загальну суму 5000 грн.; додаткова угода № 2 від 03.04.2025 року; акт виконаних робіт на загальну суму 2000 грн.,; квитанція до прибуткового касового ордеру № 240 від 03.04.2025 року на загальну суму 2000 грн.; додаткова угода № 3 до договору про надання правничої допомоги № 3 від 19.02.2025 року; квитанція до прибуткового касового ордеру на загальну суму 2000 грн.
Отже, понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 9000 грн., знайшло своє підтвердження, розмір таких витрат є співмірним із складністю справи, а тому заява підлягає задоволенню, і стягненню з відповідача підлягають вказані витрати.
Щодо стягнення судового збору з відповідача на користь позивача у розмірі 484,48 грн., суд зазначає наступне.
У матеріалах справи наявна заява відповідача ОСОБА_1 від 18.08.2025 року, за змістом якої відповідач позовні вимоги визнав, судовий розгляд просить здійснювати за його відсутності, а отже судом затосовані положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України (у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову) та стягнуто з відповідача 50 % відсотків сплачено судового збору, з одночасним поверненням позивачу 50% сплаченого судового збору.
У зв`язку із чим, суд вважає за необхідне відмовити в цій частині заяві
На підставі викладеного, керуючись статями 141, 264, 270 ЦПК України, суд
Заяву Стариченка Миколи Петровича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі № 336/1801/25 задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 336/1801/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 гривень.
В іншій частині заяви - відмовити.
Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються такі відомості:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: Стариченко Микола Петрович, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Є.С. Боєв