Провадження №2-о/367/86/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді: Кухленка Д.С.,

присяжні: Лихошерст Л.М.

Мілевський О.П.

при секретарі: Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Ірпінська міська рада Бучанського району Київаської області, ОСОБА_2 про оголошення особою померлою,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суд у із заявою про оголошення особою померлою, у якій вказав, що він, ОСОБА_1 , до лютого 2022 року разом із дружиною ОСОБА_3 та дітьми постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку, що належав його рідній тітці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка також проживала у цьому будинку.

Повідомив, що до повномасштабної агресії рф ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю, вели спільний побут, разом утримували будинок. В лютому 2022 року заявник з дружиною та дітьми були в селі Катюжанка Вишгородського району, гостювали у батьків. ОСОБА_4 залишалась в м. Ірпінь. Після 24 лютого 2022 року заявник приїжджав до м. Ірпінь та пропонував тітці виїхати, на що вона категорично відмовилась в основному через стан свого здоров`я. Крім того, вона не хотіла залишати власний будинок, повідомила, що разом із подругою впораються. Дружина заявника домовилась із сусідами, що залишались в ОСОБА_5 , та волонтерами, щоб доглядали за тіткою, відвідували її за можливості, адже вона будинок майже не покидала. Заявник з дітьми та дружиною виїхали з окупованого міста та деякий час проживали як ВПО в Тернопільській області. До початку березня 2022 року підтримували зв`язок з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по телефону, а коли він зник через волонтерів та сусідів.

В період з 15 по 21 березня 2022 року поблизу та на території міста Ірпінь йшли запеклі бої, місто потрапило під масовані артилерійські та ракетні обстріли. Протягом цього тижня жодних звісток від тітки заявник не отримував. А 21 чи 22 (точної дати заявник не пам`ятає) березня 2022 року з дружиною заявника зв`язались ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які повідомили, що будинок ОСОБА_4 знищений, її востаннє бачили живою 17 березня, а серед руїн будинку її тіла виявлено не було. Особисто вони були в укритті в цей час, а ОСОБА_4 під час обстрілу залишалась в будинку сама.

ОСОБА_6 , мешканка Києва та близька подруга ОСОБА_4 , приїхала до неї напередодні окупації. Повернутися додому до Києва вона вже не змогла аж до звільнення міста Ірпінь. На час окупації ОСОБА_4 та ОСОБА_6 разом проживали в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , але за словами ОСОБА_6 вона під час обстрілів постійно ходила в укриття, а ОСОБА_4 через біль в ногах та підвищений тиск відмовлялась йти із нею, побоювалась, що не зможе потім піднятися сходами. ОСОБА_6 засвідчила, що 17 березня 2022 року зранку почався масований обстріл міста і вона пішла до укриття. В укритті провела поспіль три доби, адже постійно були вибухи, було чутно рух танків, постріли. Зв`язку з ОСОБА_4 зокрема, та і взагалі ні з ким не було. 20 березня 2022 року ввечері ОСОБА_6 вийшла з укриття та виявила, що будинок АДРЕСА_2 повністю зруйнований та ще димиться. ОСОБА_4 з того часу вона не бачила.

Після звільнення міста Ірпінь ОСОБА_1 повернувся та виявив повністю зруйнований будинок. Слідів ОСОБА_4 виявлено не було. Зі слів експертів зі слідчо-оперативної групи, які оглядали будинок, відомо, що в будинок було щонайменше 2 прямих влучання артилерійських снарядів, температура горіння від вибуху яких дуже висока і саме тому могло не залишитися жодних залишків тіла ОСОБА_4 .

Зазначив, що рішення суду про оголошення померлою ОСОБА_4 необхідно для відновлення знищеного житлового будинку, який їй належав на праві приватної власності і в якому ОСОБА_4 та заявник з дітьми та дружиною проживали до початку повномасштабної збройної агресії рф, а також для оформлення спадщини.

В зв`язку з чим просив суд, оголосити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Катюжанка Вишгородського району Київської області, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Ірпінь Київської області у віці 74 роки.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кухленка Д.С. від 01 жовтня 2024 року заяву залишено без руху, та надано термін для усунення недоліків.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кухленка Д.С. від 23 жовтня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі.

В судовому засіданні яке відбулося 12 березня 2025 року було заслухано показання свідків.

ОСОБА_7 , яка була сусідкою заявника повідомила наступне. ОСОБА_4 , жила на АДРЕСА_2 . Жили п`ятеро, один побут, одна кухня, ОСОБА_4 не ходила через те, що в неї боліла нога, і пересувалася лише по хаті. Коли ОСОБА_1 разом із сім`єю їхали в село, то свідок ОСОБА_7 ходила купувала їй продукти. Пенсію приносила листоноша. Після початку повномасштабного вторгнення ОСОБА_7 разом з чоловіком та дитиною виїхали в інше місце. Востаннє бачила ОСОБА_4 23-24 лютого 2022 року. З приводу обставин зникнення відомо, що подзвонила ОСОБА_6 , сказала, що ОСОБА_4 немає. Будинок свідка залишився цілим. Чоловік приїхав 14 квітня, а вона 9 червня. Будинок ОСОБА_4 був знищений все вигорівше. Повідомила, що ОСОБА_4 літом могла вийти на двір, зимою ні, тяжко було одягатися. В неї родичів немає, нікуди не виїжджала. ОСОБА_8 говорила, що будинок належить заявнику з дружиною. Просила, щоб вони приїхали і жили з нею.

ОСОБА_3 , яка є дружиною заявника в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_4 це тітка її чоловіка, проживала з нею, був спільний побут, пенсія була маленька, все фінансування було з родини заявника. У ОСОБА_4 був тазобедрений перелом, свідок з чоловіком її підтримали, поставили на ноги, операції переносила тяжко. Могла вийти на двір, не вистачало сили. Окрім проблем з ходьбою, був ще цукровий діабет. Перевіряли через день, контролювали. Жили дружно. 24 лютого, на початку повномасштабної агресії ОСОБА_4 сказала, що це все паніка, що буде вдома і нікуди не поїде. Їхати збиралися до батьків заявника, там були всі умови. Сказала, що до неї приїде її подруга. Останні роки часто спілкувалася з подругою по телефону, ОСОБА_9 . 24 лютого вони залишилися разом. ОСОБА_3 разом з чоловіком та дітьми виїхали в Катюжанку. Потім почалися проблеми із зв`язком. Відбулася окупація села в якому була свідок та її сім`я. 26 лютого виключили повністю світло. Зв`язок періодично був, потім шукали місця, щоб зв`язатися. Виходили на зв`язок раз у тиждень. Останній раз говорили з ОСОБА_4 2 березня. Те, що ОСОБА_4 зникла, дізналися від сусідки. ОСОБА_6 ,подзвонила і сказала, що будинку немає, ОСОБА_4 немає. ОСОБА_10 повернулася в ОСОБА_11 в травні місяці, без дитини. Будинок був повністю зруйнований, нічого не залишилося, одні коробки, метал. Сусідні будинки були пошкоджені. На сьогодні будинок повністю зруйнований, на волонтерських засадах поставили модульний будиночок. Після 20 березня ніхто вже не бачив ОСОБА_4 .

В судове засідання яке відбулося 31.03.2025 року заявник не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду заявник подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та без участі його представника, просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце були повідомлені належним чином, причин неявки суд не повідомили.

У відповідності до вимог ст.ст.223, 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви та встановлення факту смерті, виходячи з наступного.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 316 Цивільно-процесуального кодексу України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути визнана судом померлою, якщо у місці її постійного місця проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років, або якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами ЦПК України.

Так нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Таким чином вбачається, що заявник повинен мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу особи, яку просить оголосити померлою.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживанні і місце перебування якої є невідомим. Окрім того оголошення особи померлим необхідне заявнику для укладення цивільно-правових угод необхідна його згода та зменшення оплати за комунальні послуги.

Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, якого вона просить оголосити померлим матеріально-правового зв`язку.

В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 проживала за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм племінником ОСОБА_1 , його дружиною ОСОБА_3 та їхніми дітьми.

Дана інформація підтверджується наданими заявником копіями документів, а саме: актом про встановлення факту проживання від 05.09.2023 року, копією витягу з реєстру територіальної громади від 05.12.2022 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів.

Після 24 лютого 2022 року заявник пропонував тітці виїхати, на що вона категорично відмовилась в основному через стан свого здоров`я. Крім того, вона не хотіла залишати власний будинок. В період з 15 по 21 березня 2022 року поблизу та на території міста Ірпінь йшли запеклі бої, місто потрапило під масовані артилерійські та ракетні обстріли. Протягом цього тижня жодних звісток від тітки заявник не отримував.

Відповідно до копії витягу з ЄРДР, вбачається, що 24.06.2022 року надійшла заява, в якій повідомлялося, що 21.03.2022 року, під час вторгнення військ російської федерації на територію України та під час проведення бойових дій безвісті зникла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Також відповідно до довідки слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції Країни від 25.08.2023 року вбачається, що місцезнаходження ОСОБА_4 , впродовж часу розслідування кримінального провадження не встановлено.

Відповідно до Акту Депутата Ірпінської міської ради Київської області від 08.12.2024 року ОСОБА_4 з березня 2022 року і по теперішній час за адресою АДРЕСА_1 не проживає і місце знаходження її нікому не відомо.

Натомість, отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відділі держаної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки прямих беззаперечних доказів її смерті немає, й тіло ОСОБА_4 знайдено не було, неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом держаної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Таким чином, приймаючи до уваги, що заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть його тітки, оскільки доказів її смерті немає, й тіло знайдено не було, однак він надав до суду беззаперечні докази про смерть тітки, тому є всі підстави для ухвалення рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши датою її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , а місцем смерті м.Ірпінь Київської області у віці 74 роки.

Відповідно до норм ч. 1ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 306-308 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Ірпінська міська рада Бучанського району Київаської області, ОСОБА_2 про оголошення особою померлою задовольнити.

Оголосити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Катюжанка Вишгородського району Київської області, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Ірпінь Київської області у віці 74 роки.

Копію рішення суду направити заінтересованій особі для відома та виконання.

Рішення суду про встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.С. Кухленко

Присяжні: Л.М. Лихошерст

О.П. Мілевський