К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року місто Київ

справа № 373/249/25

апеляційне провадження № 22-ц/824/13344/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Левенця Б.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Алієвої Д.У.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» адвоката Крюкової Марини Володимирівни на рішення Переяславського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Залевської А.О., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У січні 2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за договором № 4301318 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15 січня 2024 року в загальному розмірі 176 680,00 грн, з яких: 18 000,00 грн - заборгованість за кредитом; 124 480,00 грн - заборгованість за процентами, що нараховані первісним кредитором; 34 200,00 грн - проценти, нараховані позивачем за 76 календарних днів. Також просило стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн.

Позов мотивовано тим, що 15 січня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , за допомогою інформаційно-комунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт або мобільний застосунок «Credit7», укладено електронний Договір № 4301318 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний позивачем та відповідачем у відповідності до вимог ч.6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» надає ОСОБА_1 кредит у безготівковій формі в розмірі 17 000,00 грн строком на 360 днів, тобто: з 15 січня 2024 року по 09 січня 2025 року. Процентна ставка стандартна: 2,50 % в день. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів згідно Графіку платежів.

Відповідач отримав кредитні кошти (17 000,00 грн), які були перераховані йому 15 січня 2024 року через платіжного провайдера на платіжну картку НОМЕР_1 , вказану при укладенні договору.

У подальшому, 22 січня 2024 року, у той самий спосіб та на тих самих умовах, між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір до Договору №4301318 від 15 січня 2024 року, який підписано відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 55510. Сума кредиту згідно Додаткового договору - 1 000,00 грн. Згідно п.1.3. Додаткового договору у п.1.2. Договору від 15 січня 2024 року внесено зміни та зазначено, що сума кредиту складає 18 000,00 грн.

Відповідач отримав додаткові кредитні кошти (1000,00 грн), які були перераховані йому 22 січня 2024 року через платіжного провайдера на платіжну картку НОМЕР_1 .

Взяті на себе зобов`язання позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконував, не сплачував обов`язкові періодичні платежі по процентам у розмірі та строки, передбачені договором.

25 жовтня 2024 року кредитодавцем ТОВ «Лінеура Україна» складено розрахунок заборгованості за кредитним договором, який відображає щоденне нарахування процентів за користування кредитом у період з 15 січня 2024 року по 25 жовтня 2024 року. Загальна сума нарахованих процентів становить 126 250,00 грн, з яких позичальник сплатив 1 770 грн.

25 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (з 10.12.2024 змінено назву на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено Договір факторингу №25/10/24, відповідно якого позивач набув право грошової вимоги до третіх осіб - боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №4301318 від 15 січня 2024 року до боржника ОСОБА_1 .

Заборгованість відповідача ОСОБА_1 , право вимоги на яку перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», визначена первісним кредитором в сумі 142 480,00 грн, з якої: 18 000, грн - тіло кредиту; 124 480,00 грн - проценти.

На дату укладення договору факторингу - 25 жовтня 2024 року дія кредитного договору не закінчилася, оскільки строк кредиту спливав 09 січня 2025року. За таких умов новий кредитор (позивач) донараховав відповідачу щоденні проценти за стандартною ставкою 2,50 % , які за період з 26 жовтня 2024 року по 09 січня 2025 року (76 календарних днів) склали суму 34 200,00 грн.

Після відступлення права вимоги відповідач ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу ні на користь первісного, ні на користь нового кредитора - позивача.

Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити та стягнути заборгованість за кредитним договором у заявленому розмірі.

Рішенням Переяславського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2025 року позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за Договором №4301318 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15 січня 2024 року у розмірі 59 680,00 грн (п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот вісімдесят гривень), з яких: 18000,00 грн - заборгованість за кредитом; 41 680,00 грн - проценти за користування кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» понесені судові витрати в розмірі 4 198,80 грн, з яких: 818,80 грн - судовий збір; 3380,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - Крюкова М.В. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та стягнути з відповідача заборгованість загальною сумою 176 680 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом у розмірі 18 000 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором - 124 480 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими позивачем за 76 календарних днів 34 200 грн.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Представник позивача зазначала, що проценти нараховано у межах строку наданого кредиту, визначеному в п. 1.3 договору, а заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 158 680 грн. (нараховані проценти кредитором у сумі 124 480,00 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у сумі 34 200 грн.)

Зауважувала, що позивач набув права вимоги і щодо майбутніх вимог, в тому числі за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, строк дії якого визначено до 09 січня 2025 року, зокрема щодо нарахування відсотків в сумі 34200 грн., нарахованих новим кредитором в межах дії кредитного договору в період з 25 жовтня 2024 року по 09 січня 2025 року, а тому рішення суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні вимог про стягнення вказаних процентів є помилковим.

Нараховані відсотки відповідають умовам договору, які були вільно та добровільно прийняті відповідачем під час укладення договору. Позивач діяв у межах договірних зобов'язань, а відповідач отримав вигоду у вигляді кредитних коштів та погодився на умови їх повернення.

Такий помилковий висновок суду першої інстанції вплинув на розподіл в частині судових витрат на професійну правничу допомогу та судового збору.

Крім того, зауважувала, що процентна ставка за договором була погоджена сторонами під час його укладення, і відповідач свідомо прийняв умови договору, не висловивши застережень чи заперечень.

Учасники справи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належно, про причини неявки суду не повідомили. Тому з урахуванням ч. 1 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала можливим провести розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства було укладено електронний Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4301318 (далі Договір). Договір підписано з боку товариства електронним підписом, що створений шляхом накладення на Договір аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки, що відтворені засобами електронного копіювання, а відповідачем - електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 70121.

Відповідно до умов Договору товариство надає споживачу кредит у сумі 17000,00 грн (п. 1.2), яка може бути збільшена шляхом укладання додаткового договору до дати першого платежу за кредитним договором (п.1.2.1). Строк кредиту 360 днів, під час якого встановлюється періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів у відповідності до Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору (п.1.3). За користування кредитом нараховуються проценти за фіксованою стандартною процентною ставкою 2,50% в день, яка застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору (п. 1.4.1 п. 1.4).

Згідно з п 2.1 Договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 . Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (п 2.4).

Відповідно до п. 3.1. Договору проценти, що нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день протягом строку кредиту.

Відповідно до п. 3.5 Договору товариство може зменшити нарахування встановлених договором процентів за користування кредитом відповідно до Програми лояльності або у випадках, прямо передбачених законодавством.

Пунктом п.4.4. Договору передбачено, що у разі затримання клієнтом сплати процентів та/або частини кредиту (якщо таке повернення (виплата) частини кредиту передбачена Графіком платежів) щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається у вигляді електронного листа на електронну адресу клієнта, зазначену в договорі та/або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані клієнта, вказані в цьому договорі. У такому випадку клієнт зобов`язаний здійснити повне дострокове повернення (виплату) кредиту та процентів не пізніше 30 дня з дня одержання від товариства вимоги.

Право кредитодавця вимагати від позичальника, який прострочив сплату платежів, дострокового повернення кредиту та процентів також передбачено у 5.1.9. Договору.

Відповідно до п.п.5.4.1., 5.4.3. Договору, клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором, виконувати інші обов`язки, передбачені Договором, Правилами та чинним законодавством України.

Згідно п.5.1.3. Договору, товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону про споживче кредитування.

В Додатку № 1 до Договору споживчого кредиту №4301318 від 15.01.2024 міститься Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки, а також наведений Графік платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (всього 11 платежів). Останній платіж визначено датою 08.01.2025, в яку має бути повернутий кредит та сплачені чергові проценти.

21.02.2022 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Пейтек Україна» уклали Договір про організацію переказу грошових коштів №210222-1.

Перерахування відповідачу ОСОБА_1 15.01.2024 кредитних коштів в сумі 17000,00 грн підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек Україна» № 91 від 01.11.2024 про успішність операції з переказу 17000,00 грн на платіжну картку клієнта НОМЕР_1 від «Лінеура Україна»: Номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» - 7362b950-8230-4fcd-ac0d-382c79519c29; номер транзакції в системі ТОВ «Лінеура Україна» - 5348745; Session ID - 52; код авторизації - 214368; Банк-еквайр - АТ «ПУМБ (а.с.73).

22.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна» було укладено електронний Додатковий договір до Договору №4301318 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.01.2024 (а.с.86-89).

Відповідно до п.1.2. Додаткового договору сума кредиту, яка надається згідно з цим Додатковим договором складає: 1000,00 грн.

Пунктом 1.3. Додаткового договору, внесено зміни у п.1.2. Договору споживчого кредиту №4301318 від 15.01.2024, який викладено у наступній редакції: «1.2. На умовах, встановлених Договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 18000,00 грн». Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

Згідно п.п.1.7.-1.8. Додаткового договору, з врахуванням зміненої суми кредиту за Договором (п.п.1.2-1.3. Додаткового договору) орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Додаткового договору складає: 100180,43% річних. З врахуванням зміненої суми кредиту за Договором (п.п.1.2-1.3. Додаткового договору) орієнтовна загальна вартість кредиту складає: 179800,00 грн (а.с.86).

Відповідно до п.2.1 Додаткового договору, товариство надає кредит (додаткову суму) у безготівковій формі шляхом перерахування додаткової суми кредиту за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .

Згідно п.п. 3.2., 3.3. Додаткового договору, усі інші умови договору, не змінені цим договором, залишаються дійсними і сторони підтверджують за ними свої зобов`язання.

Додатком № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4301318 від 15.01.2024 в редакції Додаткової угоди №4301318-Т1 від 22.01.2024 є оновлена Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки, де наведений Графік платежів зі сплати процентів по 13500 грн (кожні 30 днів). Останній платіж визначено датою 08.01.2025, в яку має бути повернутий кредит в сумі 18000,00 грн та сплачені передбачені договором чергові проценти. Вартість кредиту за 360 днів користування складає суму 179800,00 грн, з яких: 18000,00 - кредит; 161800,00 грн - проценти за користування кредитом (а.с.90).

Відповідні дані також відображені у Паспорті споживчого кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення Додаткового договору, який підписано електронним підписом уповноваженим представником товариства та відповідачем ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора 55510 (а.с.67-72, 90).

12.03.2019 ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» та ТОВ «Лінеура Україна» уклали Договір №ФК-П-19/03-01 про переказ коштів (а.с.92-97).

На підтвердження перерахування відповідачу ОСОБА_1 22.01.2024 грошових коштів в сумі 1000,00 грн надано копію довідки ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» №358-0111 від 01.11.2024 про успішність операції з переказу коштів на платіжну картку НОМЕР_2 : 22.01.2024 о 17:41:19, сума переказу 1000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua - 334489904.

25.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (фактор) було укладено Договір факторингу №25/10/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу), а ТОВ «Фінтраст Україна» відступити ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (проценти), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Фінтраст Україна». Перелік боржників, підстави виникнення грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначаються в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу перехід від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п.3.3. цього договору (2857292,90 грн), на рахунок ТОВ «Лінеура Україна», після чого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок ТОВ ««Лінеура Україна», - підтверджують факт переходу від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимоги.

З Додатку 1 до Договору факторингу №25/10/24 від 25.10.2025 (Витяг з Реєстру боржників) вбачається, що під номером 536 значиться ОСОБА_1 , заборгованість якого за договором №4301318, що відступається новому кредитору - позивачу ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», складає суму 142480,00 грн, з яких: 18000,00 грн - заборгованість за кредитом; 124480,00 грн - заборгованість за відсотками.

Відповідно до довідки ТОВ «Лінеура Україна» від 28.10.2024 всіх боржників, права вимоги за якими були передані ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» згідно Договору факторингу №25/10/2024 повідомлено про нового кредитора, зокрема боржника ОСОБА_1 , якому направлено текстове sms-повідомлення такого змісту: «25.10.2024 права вимоги за вашим договором відступлено та ваші персональні дані передано ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», ; e-mail: . Деталі в особистому кабінеті http://credit7.ua/client/login». ID договору 4301318; номер, на який відправлено повідомлення: 72; Message Id: s112820883; Дата та час відправки: 28/10/2024 11:12:23.

З копії платіжної інструкції №3475 від 01.11.2024 вбачається, що ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило ТОВ ТОВ «Лінеура Україна»2857292,90 грн за Договором факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024.

Рішенням №251124/1 Єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Відповідно до копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» займається такими видами економічної діяльності: надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення); інші види грошового посередництва; фінансовий лізинг; інші види кредитування.

Позивачем надано розрахунок заборгованості за Договором №4301318 від 15.01.2024 споживчого кредиту, складений первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» в день відступлення права вимоги: 25.10.2024.

З цього розрахунку судом встановлено, що кредитодавець нарахував позичальнику ОСОБА_1 , передбачені кредитним договором щоденні проценти за користування кредитними коштами у період з 15.01.2024 по 21.10.2024 включно.

За цей період відповідач здійснив дві проплати: 01.02.2024 на суму 1270,00 грн; 29.04.2024 на суму 500,00 грн, а всього 1770,00 грн, що зараховані на погашення відсотків.

Згідно вказаного розрахунку нарахування процентів з 15.01.2024 по 22.01.2024 здійснювалось на суму кредиту (17000,00 грн) за ставкою 2,50% в день ( по 425,00 грн щодня). У подальшому (в зв`язку з наданням додаткових кредитних коштів - 1000 грн) з 23.01.2024 по 21.10.2024 нарахування відсотків здійснювалось за тією ж стандартною процентною ставкою - 2,50 % в день (п. 1.4.1 договору) на загальну суму кредиту 18000,00 грн (по 450,00 грн щодня). У підсумковому значенні розрахунку первісний кредитор визначив заборгованість відповідача в сумі 142480,00 грн, з яких: 18000,00 грн - тіло кредиту; 124480,00 грн - проценти (126250,00 грн/нараховано - 1770,00 грн/сплачено) за період з 15.01.2024 по 21.10.2024 (281 день) (а.с.98-108).

Новий кредитор - позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» склав свій розрахунок заборгованості за Договором №4301318 від 15.01.2024 у відношенні боржника ОСОБА_1 та донараховав щоденні проценти на суму кредиту (18000 грн) за ставкою, вказаною у п. 1.4.1 договору (2,50 % в день). За цим розрахунком нараховані позивачем проценти за період з 26.10.2024 по 09.01.2025 склали суму 34200,00 грн (450,00 грн х 76 днів). Відповідач не здійснив жодного платежу на їх погашення (а.с.178-180).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 прострочив виконання грошового зобов`язання за договором та не повернув кредитні кошти, а також не вносив плату (проценти) за користування кредитом на умовах, визначених договором. Тому з нього на користь позивача, як нового кредитора підлягає стягненню сума неповернутого кредиту (18000 грн) та проценти, як плата за користування ним.

Водночас, суд вважав за необхідне зменшити розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідача, виходячи з того, що нарахування процентів за вказаною в договорі денною ставкою - 2,5% могло здійснюватися протягом 97 днів від дня укладання кредитного договору (120 днів -23 дні). В подальшому, в наступні 120 днів кредитування кредитодавець повинен був передбачити в договорі розмір денної ставки процентів не більше 1,5 %, а після цього строку - не більше 1%, чого ним не було зроблено.

Суд вказав, що він не вправі самостійно вносити будь-які зміни у кредитний договір, а тому визначає суму заборгованості по процентам за вказаною в договорі ставкою - 2,5 % в день від суми неповернутого кредиту, обмеживши їх нарахування строком 97 днів, який обчислюється з дня укладання договору та отримання кредиту (з 15.01.2024) до спливу 120 днів з моменту набрання чинності Законом №3498-ІХ від 22.11.2023 (до 29.04.2024), що становить 41 680,00 грн.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вищевказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Апеляційний суд враховує, що позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» просив скасувати рішення суду першої інстанції в цілому, однак аргументів проти висновків суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог апеляційна скарга не містить.

Отже, в апеляційній скарзі позивач, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції по суті позовних вимог посилається лише на правомірність нарахування процентів за користування кредитом, що не були стягнуті судом першої інстанції.

За змістом ст. 1054, 1048, 1049 ЦК України та умов кредитного договору, строк повернення всієї суми кредиту та відсотків за користування коштами настав 09 січня 2025 року (360 днів від 15 січня 2024 року) й саме до цього строку ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», як новий кредитор, що набув всіх прав та обов`язків в зобов`язанні на підставі договору факторингу від 25 жовтня 2024 року, укладеного з ТОВ «Лінеура Україна», мало право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд погоджується із доводами позивача в тому, що нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснювалося ним в межах строку користування кредитом з урахуванням вимог чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору.

Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

З урахуванням змін до Закону України «Про споживче кредитування», які набрали чинності з 24 грудня 2023 року, відсотки з 25 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року (120 днів перехідного періоду) мали нараховуватися в розмірі денної процентної ставки не більше 2,5 %, а з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року (наступні 120 днів перехідного періоду) - в розмірі денної процентної ставки не більше 1,5 %, з 21 серпня 2024 року по 09 січня 2025 року - в розмірі денної процентної ставки не більше 1%.

Із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом, нараховані за процентною ставкою 2,5 %, незважаючи на те, що з 23 квітня 2024 року вже діяло законодавчо визначене обмеження по процентній ставці 1,5 % в день, а з 21 серпня 2024 року - 1%.

Відтак, нараховані проценти за користування кредитом підлягають стягненню у розмірі 101 040,00 грн. (за період з 15 січня 2024 року по 22 квітня 2024 року з розрахунку процентної ставки 2,5 % в день - 43080 грн.; за період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року з розрахунку процентної ставки 1,5% в день - 32 400,00 грн.; за період з 21 серпня 2024 року по 09 січня 2025 року з розрахунку процентної ставки 1% в день - 25 560 грн.)

Разом із тим, суд першої інстанції вказані обставини залишив поза увагою та безпідставно відмовив у стягненні з відповідача на користь позивача вказану заборгованість з урахуванням положень ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення таких позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованості за процентами у розмірі 101 040,00 грн. Рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає залишенню без змін.

Щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем в суді першої інстанції

За подання позову сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Також позивач просив стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції у розмірі 10 000 грн.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по процентам задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в пропорційному розмірі 804,24 грн., а також витрати на правничу допомогу в пропорційному розмірі 3 320,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції

За подання апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 633,60 грн.

Також позивач просив стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07 липня 2022 року, укладений між позивачем та адвокатом Крюковою М.В.; звіт про надання правової допомоги від 19 червня 2025 року, згідно якого позивачу надано такі види правової допомоги: правова експертиза документів та складання апеляційної скарги, подання до суду апеляційної скарги вартістю 8 000 грн.; платіжну інструкцію від 19 червня 2025 року про оплату позивачем послуг адвоката на суму 8 000 грн.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду, апеляційну скаргу задоволено частково (33,2%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1 206,35 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 2 656 грн. пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» адвоката Крюкової Марини Володимирівни - задовольнити частково.

Рішення Переяславського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2025 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за процентами у розмірі 101 040,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам відмовити.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за тілом кредиту у розмірі 18 000,00 грн. залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 804,24 грн., а також витрати на правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, у розмірі 3 320,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 206,35 грн., а також витрати на правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, у розмірі 2 656,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2025 року.

Головуючий:

Судді: