ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/9147/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення зустрічного позову без руху

"02" вересня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Каліушко Ф.А., вивчивши зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.07.2025 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено її у підготовче судове засідання.

Вищевказана ухвала суду разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами скеровувались за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , які останній особисто отримав 18.08.2025, що підтверджується його підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

01.09.2025 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Шевчуком Андрієм Анатолійовичем через загальну канцелярію суду було подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності.

За змістом чч. 1-3 ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК України) відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

При цьому, частиною 1, 2 ст. 194 ЦПК України визначено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Так, дослідивши вище вказану зустрічну позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, так як не відповідає вимогам стст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За приписами пп. 3, 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно пп. 2 та 9, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, а також дійсна вартість майна може підтверджуватись висновком суб`єкта оціночної діяльності.

У змісті позовної заяви представник позивача зазначає, що позовні вимоги про визнання права особистої приватної власності є вимогами немайнового характеру.

Разом із цим, суд не може погодитись з таким твердженням представника позивача, оскільки вимоги, що пов`язані з визнанням права власності, поверненням майна, поділом майна, завжди вважаються майновими, оскільки можуть бути оцінені у грошах.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн.), а за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн.).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За встановлених обставин зустрічна позовна заява не може бути прийнята до провадження і позивачу (відповідачу за первісним позовом) необхідно надати строк для усунення недоліків, а саме шляхом направлення до Дарницького районного суду м. Києва:

- уточненої позовної заяви з зазначенням ціни позову, що буде відповідати дійсній вартості нерухомого майна у сукупності, зокрема: - квартири АДРЕСА_2 ; - квартири АДРЕСА_3 ; - машиномісця № НОМЕР_1 , яке розташоване в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_4 ; - машиномісця № НОМЕР_2 , яке розташоване в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_4 ; - гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 62,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106;

- квитанції про сплату судового збору за вимогу майнового характеру в розмірі 1% від ціни позову, але не менше ніж розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням вже сплаченого судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись стст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності залишити без руху, надавши позивачу строк у п`ять днів з дня отримання ним копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.