ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7342/25 Справа № 932/1967/22 Суддя у 1-й інстанції - Петунін І. В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
УХВАЛА

15 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Агєєва Олександра Володимировича у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року у справі №932/1967/22 (провадження №6/932/251/24) за заявою ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року у справі №932/1967/22 (провадження №6/932/251/24) за заявою ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 03 червня 2025 року визначений склад колегії суддів для розгляду справи: головуючий суддя (суддя-доповідач) Агєєв О.В., судді: Космачевська Т.В., Халаджи О.В.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 липня 2025 року справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

08 вересня 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Агєєва Олександра Володимировича від апеляційного розгляду за його скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року у справі №932/1967/22 (провадження №6/932/251/24) про зупинення провадження у цій цивільній справі.

Заява про відвід судді мотивована нерозглядом його апеляційної скарги, чим порушено права скаржника.

Зазначає, що суддя Агєєв О.В. протиправно блокує розгляд його апеляційної скарги в результаті чого суддею Агєєвим О.В. порушені приписи ст. 368 ЦПК України і відповідно ще не розглянувши його апеляційну скаргу суддя Агєєв О.В. вже порушив його права.

Також зазначає, що 04 вересня 2025 року у цивільній справі № 932/1967/22, провадження № 22-ц/803/6691/25 суддя Агєєв О.В. розглянув апеляційну скаргу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» і прийняв постанову вступну і резолютивну частину, але виклав в електронний суд лише протокол судового засідання приховавши ухвалу по результатам судового засідання від 04 вересня 2025 року і не виклавши її не тільки в систему «Електронний суд», а навіть не виклав у єдиний реєстр судових рішень.

Вважає, що за таких обставин вбачається прихильність Агєєва О.В. до боржника приватної контори АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» і упередженість до стягувача ОСОБА_1 , оскільки штучне приховування прийнятого рішення заважає стягувачу захищати його права.

У зв`язку з чим ОСОБА_1 не може довірити розгляд його апеляційної скарги судді Агєєву О.В. і заявляє йому відвід.

Розглянувши заяву про відвід та мотиви, на які послався заявник, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно із частиною 2 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися порушення порядку визначення судді для розгляду справи або процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Статтями 36, 37 ЦПК України визначено перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу).

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Зокрема, ст.6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Як зазначено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду (рішення Європейського Суду з прав людини «Білуха проти України»).

Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

За об`єктивним критерієм слід визначити, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у безсторонності судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

В заяві про відвід ОСОБА_1 посилається на те, що суддя Агєєв О.В. протиправно блокує розгляд його апеляційної скарги та зазначає, що 04 вересня 2025 року у цивільній справі № 932/1967/22, провадження № 22-ц/803/6691/25 суддя Агєєв О.В. розглянув апеляційну скаргу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» і прийняв постанову вступну і резолютивну частину, та не виклавши її повний текст не тільки в систему «Електронний суд», а навіть не виклав у єдиний реєстр судових рішень.

Будь-яких інших посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто, вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності при розгляді даної справи, заявником не зазначено.

Слід зауважити, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин. Відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи і долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Таким чином, викладені ОСОБА_1 в заяві про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Агєєва О.В., підстави, суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях та не свідчать про упередженість чи необ`єктивність суддів, та пов`язані з незгодою з рішенням по іншій справі, де заявник приймав участь як сторона, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід і відсутність правових підстав, в розумінні статей 36, 37 ЦПК України, для її задоволення.

Відповідно до частин 3, 11 статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ч.4 ст.36, ст.39, ст.40, ст.381 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відвід, заявлений ОСОБА_1 судді Дніпровського апеляційного суду Агєєву Олександру Володимировичу від апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року у справі №932/1967/22 (провадження №6/932/251/24) за заявою ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення - визнати необґрунтованим.

Для вирішення питання про відвід, справу №932/1967/22 передати до канцелярії суду, для визначення судді у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді