Справа № 484/4402/25
Провадження № 2/484/1949/25
Рішення

іменем України

16.09.2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А.,

за участю секретаря судових засідань Завірюхи В.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку,

встановив

у серпні 2025 року в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернулась до суду її представник адвокат Єрмоленко А.В. з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги мотивувала тим, що позивачці ОСОБА_1 згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.07.2025 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Цихонею В.А., зареєстрованого в реєстрі за №3311, належить на праві приватної власності 1/2 частка в праві приватної, спільної часткової власності житлового будинку з відповідними надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Право власності на вищезазначену 1/2 частку житлового будинку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав за №60618221. На підставі зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка прийняла в управління та користування 1/2 частку земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, на ній веде господарство. Але власником 1/2 частки земельної ділянки, загальною площею 0,084 га, на якій розташований даний житловий будинок з надвірними спорудами згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV №018779, зареєстрованого 25.09.1996 року в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за №5074, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, є ОСОБА_2 , відповідач по справі. Власником іншої 1/2 частки земельної ділянки є ОСОБА_3 , третя особа по справі, на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.12.2021 року у справі №484/1396/21. На теперішній час позивачка немає можливості вирішити питання про перехід до неї права власності на 1/2 частки земельної ділянки, оскільки батько помер, а місцезнаходження відповідачки ОСОБА_2 невідомо, засоби зв`язку відсутні. Враховуючи положення ч. 1 ст. 120 ЗК України, до позивачки як до набувача 1/2 частки житлового будинку, переходить право власності на дану земельну ділянку, що призначена для його будівництва та обслуговування.

Отже, оскільки наразі не може оформити частину земельну ділянку під належним їй частині будинку у позасудовому порядку, звернулась до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 20.08.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до підготовчого засідання.

В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з`явились, від представника позивачки на адресу суду надійшла заява, в якій вона просив розглядати справу у її відсутності та у відсутність позивачки, заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

В підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає повністю.

Третя особа ОСОБА_3 не з`явилася, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких клопотань від неї на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частки в праві приватної, спільної часткової власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.07.2025 приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А., зареєстрованого в реєстрі за № 3311, спадкова справа №184/2024, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 07.07.2025 року №434440274, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040, номер відомостей про речове право: 60618221 (а.с. 6).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.08.2025 року №438391142 вбачається, що третя особа, ОСОБА_3 , також є власником 1/2 частки в праві приватної, спільної часткової власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.12.2021 року у справі №484/1396/21 (а.с.7, 13-15).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.08.2025 року №438393106 вбачається, що третя особа, ОСОБА_3 , також є власником 1/2 частки в праві приватної, спільної часткової власності на земельну ділянку, кадастровий номер :06:077:0040, площею 0,084 га, цільве призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.12.2021 року у справі №484/1396/21, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080, номер відомостей про речове право: 47516948 (а.с. 8, 13-15).

Із ксерокопії Державного акту на право власності на землю серії IV-MK № 018779, зареєстрованого 25.09.1996 року в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за №5074 вбачається, що земельна ділянка 0,082 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку, належить ОСОБА_2 (а.с. 9).

З листа Відділу у Первомаському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 15.12.2020 року №553/118-20 вбачається, що державний акт на право власності на землю, площею 0,0820 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку, реєстраційний номер 5074 від 25.09.1996 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради від 14.09.1996 року №209 (а.с. 10).

Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 06.08.2025 року, оціночна вартість земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,084 га (кадастровий номер :06:077:0040), розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки: 0,042 га, становить 2632,14 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Перехід права власності на земельну ділянку при переході права власності на будівлю або споруду, які розташовані на ній, визначається на підставі цивільно-правових угод (ч. 1 ст. 120 ЗК України).

З рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.12.2021 року у справі №484/1396/21, яке набрало законної сили 18.01.2022 року вбачається, що відповідно до договору купвлі-продажу житлового будинку від 11.09.1999 року, реєстровий номер 1605, ОСОБА_5 , вона ж ОСОБА_2 , продала, а ОСОБА_6 купив житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, розміром 0,082 га згідно Державного акта на право приватної власності на землю, виданого Первомайським міськвиконкомом 25.09.1996 та зареєстрованого у Книгу записів державних актів за №5074 (а.с. 13-15).

Отже, судом встановлено, що при переході права власності на житловий будинок, питання щодо набуття ОСОБА_6 , батьком позивачки, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спірну земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не вирішувалось.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-253цс16, за змістом статті 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Відповідно до ч. 16 ст. 120 ЗК України предметом правочину, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва або частку у праві спільної власності на такий об`єкт), який розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), що перебуває у власності відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, повинна бути також така земельна ділянка (або частка у праві спільної власності на неї). Істотною умовою договору, який передбачає такий перехід права власності, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача до набувача такого об`єкта (частки у праві спільної власності на неї).

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому, при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Враховуючи, вищевикладене, а також беручи до уваги, що відповідачка визнала позов позивачки і визнання відповідачем позову ОСОБА_1 не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позивачка набувши право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті свого батька ОСОБА_6 набула також і право власності на спірну земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 373, 377, 381 ЦК України, ст. ст. 120, 125, 141 ЗК України, ст. ст. 4, 10, 30, 43, 49, 114, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,

ухвалив

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV №018779, зареєстрованого в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за №5074, загальною площею 0,084 га в межах згідно з планом для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.09.2025 року.

Відомості про сторони:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

тертя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: