Ухвала

Іменем України

11 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 545/4076/22

провадження № 61-10949ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Мякотою Тетяною Миколаївною, на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 19 вересня 2024 року та постанову Харківськогоапеляційного суду від 31 липня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу та витрат, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням та проведенням експертизи,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (далі - АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз») звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 35 351,91 грн, витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням та проведенням експертизи лічильника газу в розмірі 5302,30 грн.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2022 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 29 березня 2023 року цивільну справу № 545/4076/22 передано до Харківського районного суду Харківської області за територіальною підсудністю.

11 вересня 2024 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» подав клопотання про заміну відповідача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його правонаступника - ОСОБА_1 яке мотивоване тим, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дочка ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 вересня 2024 року, залишеною без змін постановою Харківськогоапеляційного суду

від 31 липня 2025 року, замінено у справі первісного відповідача ОСОБА_2 його правонаступником - ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції, з висновками якої погодився суд апеляційної інстанції, мотивована тим, що спірні правовідносини допускають правонаступництво.

25 серпня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник

ОСОБА_1 - Мякова Т. М. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 19 вересня 2024 року та постанову Харківськогоапеляційного суду від 31 липня 2025 року.

Вказує, що судами попередніх інстанції не враховані висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року у справі

№ 638/1046/14-ц та у постановах Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 752/16818/18, від 08 лютого 2023 року у справі № 760/9496/21, щодо необхідності встановлення наявності чи відсутності підстав правонаступництва на підставі норм матеріального права у спірних правовідносинах. Судом апеляційної інстанції не було враховано, що розмір майнової шкоди /збитків/, які були завдані спадкодавцем не були визначені відповідно до вимог чинного законодавства за життя спадкодавця. Вказує, що вимога про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, на підставі документів, в яких зафіксовані порушення з боку споживача ОСОБА_2 , нерозривно пов`язана із особою відповідача і припинилася із його смертю, не входить до складу спадщини, тому правонаступництво є недопустимим. Суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що позивачем не надано доказів дотримання строку пред`явлення та пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника відповідно до статті 1281 ЦК України, оскільки відлік цього строку для позивача почався з дня, коли позивач дізнався про смерть відповідача по справі. Замінюючи відповідача по справі правонаступником суди попередніх інстанцій здійснили одночасну заміну як предмета позову так і його підстав.

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (стаття 55 ЦПК України).

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу (стаття 1219 ЦК України).

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Основою процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному праві, яке настало після відкриття провадження у справі. Виходячи з цього, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17, провадження № 14-37цс20, вказано, що «суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами».

За змістом положень статті 55 ЦПК України суд має вирішити питання процесуального правонаступництва під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Визначальним при вирішенні питання про залучення правонаступників до участі в справі є встановлення, чи допускають спірні правовідносини правонаступництво, та чи відомі особи, які прийняли спадщину.

Заміна будь-якого учасника справи судом не носить виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу, зокрема для своєчасного розгляду і вирішення справи з метою ефективного захисту оспорюваних прав сторони.

Подібні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження

№ 14-197цс21).

У постанові від 08 лютого 2023 року у справі № 760/9496/21 (провадження

№ 61-10690св22) Верховний Суд виснував, що визначальним під час вирішення питання про залучення правонаступників до участі у справі є встановлення, чи допускають спірні правовідносини правонаступництво та чи є відомими особи, які прийняли спадщину. Саме для встановлення осіб, які прийняли спадщину, статтею 251 ЦПК України передбачений обов`язок суду зупинити провадження у справі, правовідносини у якій допускають правонаступництво.

Згідно статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою; зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора.

Частиною 1 статті 1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2 помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області

від 03 липня 2024 року витребувано з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області відомості про те, чи звертався хто-небудь із заявами про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 чи складався від його імені заповіт, чи видавалися свідоцтва про право на спадщину.

З відповіді, наданої державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховською Л. від 30 серпня 2024 року за № 01-16-1399 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , померлого

ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа № 52/2024. Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 згідно з заповітом, посвідченим Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області 23 листопада 2016 року за р. № 3-1861, на все належне заповідачу майно

звернулась дочка померлого ОСОБА_1 , дружина померлого

ОСОБА_4 подала заяву про відмову від спадщини згідно зі статтею 1241 ЦК України. Інші заяви протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця до нотаріальної контори не надходили. 20 червня 2024 року за р. № 1-2852 на ім`я ОСОБА_1 Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд апеляційної інстанції правильно вважав, що вимога про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу та витрат, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням та проведення експертизи лічильника газу, у спірних правовідносинах безпосередньо не пов`язана із особою спадкодавця, не має суто особистісного характеру. Вказана сума заборгованості за необлікований об`єм природного газу по суті є збитками, завданими спадкодавцем, обов`язок відшкодування яких переходить до спадкоємця, відповідно до статті 1231 ЦК України.

Отже, встановивши, що ОСОБА_1 є спадкоємецею відповідача ОСОБА_2 , а спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про залучення ОСОБА_1 до участі у справі, як правонаступника відповідача.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень та зводяться до переоцінки доказів, що згідно з вимогами статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції не суперечать правовим позиціям Верховного Суду, викладених у постановах на які посилається представник заявника у касаційній скарзі.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від

19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувана ухвала апеляційної інстанцій є законною, постановленою з додержанням норм права, підстави для її скасування відсутні.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання про зупинення провадження у справі.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Мякотою Тетяною Миколаївною, на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 19 вересня 2024 року та постанову Харківськогоапеляційного суду від 31 липня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу та витрат, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням та проведенням експертизи.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
Є. В. Коротенко В. М. Коротун