ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
17 вересня 2025 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,
за участю секретаря судового засідання - Травкіної В.Р.,
В провадженні Соборного районного суду м. Дніпра знаходилася вищевказана цивільна справа.
Рішенням Соборного районного суду м. Дніпра від 02 травня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровського державного університету внутрішніх справ про виплату заробітної плати та середнього заробітку - задоволено.

Стягнуто з Дніпровського державного університету внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 недоплачену заробітну плату у розмірі 92 786,63 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 147575,74 грн, а всього 240362,37 грн.

Стягнуто з Дніпровського державного університету внутрішніх справ на користь держави судовий збір у сумі 2403,62 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах місячного платежу (а.с.122-133 Том ІІ).

Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року заяву Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про роз`яснення рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 02 травня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського державного університету внутрішніх справ про виплату заробітної плати та середнього заробітку - задоволено.

Роз`яснено рішення Соборного районногосуду м.Дніпра від 02 травня 2025 року у справі № 201/14707/24 та вказано, що рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 02 травня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського державного університету внутрішніх справ про виплату заробітної плати та середнього заробітку - підлягає негайному виконанню в межах місячного платежу у сумі 20619,25 грн (а.с.178-180 Том ІІ).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції та ухвалою суду першої інстанції, відповідач через свого представника у травні 2025 року подав апеляційні скарги на рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 02 травня 2025 року та ухвалу суду від20 травня 2025 року (а.с. 190-195, а.с.207-209 Том ІІ).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року апеляційну скаргу Дніпровського державного університету внутрішніх справ - залишено без задоволення.

Рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 02 травня 2025 року - залишено без змін (а.с.50-59 Том ІІІ).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року апеляційну скаргу Дніпровського державного університету внутрішніх справ - залишити без задоволення.

Ухвалу Соборного районного суду м. Дніпра від 20 травня 2025 року - залишити без змін (а.с.45-49 Том ІІІ).

У серпні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Ярошенка Д.В. подав в порядку ч.8 ст. 141, 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення, обґрунтовуючи це тим, що, переглядаючи рішення та ухвалу суду першої інстанції та залишаючи їх без змін, апеляційний суд не вирішив питання про розподіл судових витрат у вигляді витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, яку отримав ОСОБА_1 в процесі апеляційного провадження. Заявник просив стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в апеляційній інстанції у розмірі 20 000 грн.

Відповідачем письмові заперечення до апеляційного суду не подавались.

Перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат і надані заявником документи, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У заяві, поданій 16 червня 2025 року разом із відзивом на апеляційну скаргу відповідача, адвокатом Ярошенком Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , заявлялось про те, що ОСОБА_1 розраховує понести витрати на правову допомогу, зокрема, в апеляційній інстанції, у розмірі 20000 грн (а.с.147 Том ІІ).

Колегією суддів встановлено, що адвокатом Ярошенком Д.В. виконані вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України та подано документальне підтвердження таких витрат у встановлений цією нормою строк, заявивши про такі витрати у червні 2025 року, що відповідає положенням вказаної стаття ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно п.п.1, 4 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Колегія суддів відзначає, що враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від28 вересня 2023 року у справі 686/31892/19, розмір відшкодування витрат на правничу допомогу визначається у відповідності до фактично наданих адвокатом робіт.

Так, Верховний Суд зазначив, що при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата ВС у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

В підтвердження повноважень та визначення розміру судових витрат та суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката суду наданий:

- ордер на надання правничої допомоги від 16 червня 2025 року, виданий адвокатом Ярошенком Д.В. на представлення інтересів у Дніпровському апеляційному суді позивача ОСОБА_1., при розгляді даної справи;

- Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД №003250;

- Акту 2-1/2025 про надання правничої допомоги від 27 серпня 2025 року на підставі Договору №07/11 від 07 листопада 2024 року (а.с.27-29 Том ІІІ).

Також колегією суддів встановлено, що у відповідності до Договору про надання правничої допомоги №07/11 від 07 листопада 2024 року, укладеного між АО "ЕФ ТІ ЛІГАЛ" та ОСОБА_1 та Замовлення №1/2024 на надання правничої допомоги від 07 листопада 2024 року на підставі договору №07/11 від 07 листопада 2024 року (а.с.144-147 Том ІІ), останньому адвокатським об`єднанням в особі керуючого партнера Ярошенка Д.В. ОСОБА_1. надавались правничі послуги за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського державного університету внутрішніх справ про виплату заробітної плати та середнього заробітку.

Розділом 3 договору передбачено, що плата (гонорар) за договором та порядок розрахуків визначається та погоджується сторонами в замовленні. Якщо, у виключних випадках, сторони не визначили плату (гонорар) у замовленні, він вказується в Акті надання правничої допомоги в залежності від обсягу витраченого співробітниками виконавця часу на надання правничої допомоги, виходячи з узгодженого порядку оплати. Підтвердженням надання правничої допомоги є підписаний сторонами Акт надання правничої допомоги. Клієнт зобов`язаний підписати та надати виконавцю Акт надання правничої допомоги протягом п`яти днів з моменту його отримання.

Також колегією суддів встановлено, що Актом про надання правничої допомоги від 27 серпня 2025 року визначено назву правничої допомоги у вигляді складання та подання відзиву на апеляційну скаргу на рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 02 травня 2025 року та ухвалу Соборного районного суду м. Дніпра від 20 травня 2025 року з тривалістю виконання робіт у загальній кількості часу 4 години на суму 10000 грн та участь адвоката Ярошенка Д.В. в судовому засіданні 13 серпня 2025 року та 27 серпня 2025 року , де за 1 засідання адвокатом заявлено 5000 грн. Тобто, всього витрати на правничу допомогу склали у позивача 20 000 грн.

Колегією суддів встановлено, що адвокатом Ярошенком Д.В., що діяв в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній інстанції, доведено надання саме таких послуг позивачеві у справі.

Колегія суддів доходить висновку, що витрати позивача, які він поніс при розгляді справи апеляційною інстанцією, є співмірними з наданими послугами та повністю відповідають складності як предмету апеляційної скарги, так і письмовим документам, враховуючи взяття участі у двох судових засіданнях адвокатом Ярошенком Д.В. 13 серпня 2025 року та 27 серпня 2025 року, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем такі витрати не спростовувались, заперечення не подавались та не було заявлено про зменшення витрат на надання позивачеві правничої допомоги адвокатом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, понесених ним в Дніпровському апеляційному суді на загальну суму 20000 грн, що на переконання колегії суддів буде співмірним, пропорційним та розумним в цілях покладення його на відповідача, враховуючи повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та роз`яснення ухвалою суду виконання судового рішення в частині негайного виконання рішення в межах одного місячного платежу, а також розгляд апеляційних скарг відповідача, які залишені без задоволення.

Керуючись ст. ст. 133-141, 270 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ярошенко Дмитро Валерійович, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 201/14707/24 - задовольнити повністю.

Стягнути з Дніпровського державного університету внутрішніх справ, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини додаткової постанови проголошені "17" вересня 2025 року.

Повний текст додаткової постанови складено "18" вересня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П.Красвітна