Справа №534/1540/25
Провадження №2/534/575/25
УХВАЛА

17 вересня 2025 року м. Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області

в складі суду: головуючого судді Морозова В.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Хвіст Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

У провадженні Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області знаходиться вищевказана цивільна справа.

Представник позивача звернувся до суду із згаданим позовом до відповідача в якому прохає суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» заборгованість за кредитним договором № -616098 від 14.02.2022 в розмірі 21 961,60 грн., що складається з: заборгованість за сумою кредиту: 6 400,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування позикою: 15 561,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

З позовом представником подано клопотання про витребування доказів в АТ «УКРСИББАНК», які мають охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк. Банківською таємницею, зокрема, є інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини. Банківські виписки з рахунків підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

Отже оскільки відомості із банку позивач самостійно не може отримати, так як це є банківська таємниця, розголошення якої третім сторонам заборонено, тому вважає за необхідне звернутись до суду з клопотанням про витребування доказів..

Ухвалою суду від 23.06.2025 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклика) сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотання про витребування доказів задоволено.

Ухвалою суду від 20.08.2025 відкладено розгляд справи та повторно витребувано докази.

На день розгляду справи витребувані докази на адресу суду не надійшли, та не повідомлено суд про причини їх неподання.

Ухвалами суду у цій справі витребовувались від АТ «УКРСИББАНК» (Код ): письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 13.02.2022 року по 04.06.2022 року.

Ці ухвали суду належним чином надіслано на офіційну електронну пошту АТ «УКРСИББАНК» (), проте останніми не виконано у черговий раз вимоги ухвали суду без поважних причин, жодної інформації про неможливість виконання цієї ухвали не повідомлено суд.

Певні обставини, які мають значення для вирішення зазначеної справи можуть бути підтверджені письмовими, речовими і електронними доказами (ст. ст. 76, 78 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку про повторне витребування доказів.

За ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Згідно з ч. 8 ст. 84 ЦПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 84 ЦПК України притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Стаття 143 ЦПК України передбачає, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

За ч. 3 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Тому у суду наявні всі достатні правові підстави для накладення штрафу на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК» у розмірі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд вважає, що за вказаних обставин достатній розмір штрафу є мінімальним, а саме 0,3 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 84, 95, 198, 223, 260-261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Накласти на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК» (, Київ, вул. Андріївська, 2/12) штраф у розмірі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 гривень 40 копійок.

Копію ухвали направити (надати) АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО УКРСИББАНК (, Київ, вул. Андріївська, 2/12) електронна адреса: .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення суддею, окрім її частини про стягнення штрафу.

Ухвала про стягнення штрафу може бути оскаржено у апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду.

Роз`яснити, що оскарження цієї ухвали суду в частині штрафу не перешкоджає розгляду справи.

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ