Справа № 215/1605/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого судді Лиходєдова А.В.

при секретарі Болдирєвій А.О.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального провадження, справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів: проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини та про те, що він є спадкоємцем четвертої черги; заінтересована особа: Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2025 р. заявник звернувся до суду зі вказаною заявою, уточнивши її у квітні 2025 р. та просить встановити факт того, що він є спадкоємцем четвертої чергипісля смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та факт того, що він проживав з померлою ОСОБА_2 однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_1 .. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала батькові на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 07.10.2011 р., виданого згідно з розпорядженням органу приватизації Управління ЖКГ Криворізької міської Ради народних депутатів № 4 від 21.09.2011 р.. Він є співвласником другої частини квартири. На час відкриття спадщини, його батько з 10.02.1989 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , яка була зареєстрована на житловій площі спірної квартири. Право на спадщину після смерті ОСОБА_1 , мав він та ОСОБА_2 як спадкоємці першої черги за законом. ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини подати не встигла, так як ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла. 20.02.2024 року він звернувся до приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області, з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. 28.05.2025 р. він подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємець четвертої черги за законом. Але, у видачі йому свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки відсутні документи, які б підтверджували їх родинні стосунки. На час смерті рідної матері йому виповнилось лише 9 років, а тому ОСОБА_2 , з якою батьком став проживати подружнім життям, стала для нього як мати. ОСОБА_2 своїх дітей ніколи не мала, і тому ставилась до нього, як до своєї рідної дитини - піклувалась про нього, виховувала, допомагала у навчанні. З батьком та мачухою він постійно проживав та був зареєстрований у спадковій квартирі, і навіть коли в 2015 році одружився залишився в ній проживати разом зі своєю дружиною. Всі вони були об`єднані спільним побутом, разом вели спільне господарство, мали пасіку, огород, разом облаштовували квартиру: купляли меблі, робили ремонт, мали спільний бюджет. На початку 2022 р. у ОСОБА_2 виникли проблеми з опорно-руховим апаратом, наслідком стала операція у січні 2023 року, після якої стан її здоров`я не відновився, вона фактично перестала рухатись і не могла без сторонньої допомоги обходити себе, і весь тягар по догляду за нею, як і витрати на її матеріальне утримання, на лікування він взяв на себе. Поховання ОСОБА_2 було також здійснено за його рахунок. Інші спадкоємці, які могли б прийняти спадщину після смерті спадкодавця відсутні.

У судове засідання представник заявника, надала заяву про розгляд справи у її та заявника відсутності.

Заінтересована особа Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника, та ухвалення рішення відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи докази: копії: витягу з реєстру територіальної громади; свідоцтв про шлюб; свідоцтв про смерть; свідоцтва про право власності на житло;витягу про державну реєстрацію прав; технічного паспорту; свідоцтва про народження; витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі; постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії; акту з місця проживання; договори про заміну вікон у квартирі; видаткової накладної; виписку із медичної карти амбулаторного хворого № 64; виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 16 (а.с. 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 19, 20, 21, 23, 24, 25, 41, 42, 43, 44, , 45, 46, 47, 48, 49), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_1 батько заявника ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_1 відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка йому належала на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 07.10.2011 року, виданого згідно з розпорядженням органу приватизації Управління ЖКГ Криворізької міської Ради народних депутатів № 4 від 21.09.2011 року. Заявник ОСОБА_1 є співвласником другої частини вказаної квартири. На час відкриття спадщини, ОСОБА_1 з 10.02.1989 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , яка була зареєстрована на житловій площі спірної квартири. Право на спадщину після смерті ОСОБА_1 , мав його син заявник ОСОБА_1 та дружина - ОСОБА_2 , як спадкоємці першої черги за законом. ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини подати не встигла, так як ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла. 20.02.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області, з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_1 .. 28.05.2025 року він подав заяву про прийняття спадщини після смерті мачухи - ОСОБА_2 , як спадкоємець четвертої черги за законом. Але, у видачі йому свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 , було відмовлено, оскільки відсутні документи, які б підтверджували родинні стосунки з померлою мачухою. Але, коли ОСОБА_1 став проживати подружнім життям з ОСОБА_2 , то заявнику - ОСОБА_1 виповнилось лише 9 років, і вона до нього ставилась як до своєї рідної дитини - піклувалась про нього, виховувала, допомагала у навчанні. ОСОБА_1 весь час проживав та був зареєстрований у спадковій квартирі разом з батьком - ОСОБА_1 та мачухою ОСОБА_2 , і навіть коли в 2015 році одружився, то залишився в ній проживати разом зі своєю дружиною. Вони всі були об`єднані спільним побутом, разом вели спільне господарство, мали пасіку, огород, разом облаштовували квартиру: купляли меблі, робили ремонт, мали спільний бюджет. На початку 2022 р. у ОСОБА_2 виникли проблеми з опорно-руховим апаратом, наслідком стала операція в січні 2023 р., після якої стан її здоров`я не відновився, вона фактично перестала рухатись і не могла без сторонньої допомоги обходити себе, і весь тягар по догляду за нею, як і витрати на її матеріальне утримання, на лікування він взяв на себе. Поховання ОСОБА_2 було також здійснено за рахунок ОСОБА_1 .. Інші спадкоємці, які могли б прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 відсутні.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Частинами 1 і 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Після дослідження та оцінки доказів у справі, докази надані заявником відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 77, 78 ЦПК України і вони свідчать про обґрунтованість та законність заяви.

На підставі викладеного, ст. ст. 1218, 1220, 1223, 1261-1265, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 77,78, 81, 259, 293, 294, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНКОПП НОМЕР_2 ) про встановлення фактів: проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини та про те, що він є спадкоємцем четвертої черги, заінтересована особа Виконком Тернівської районної у місті ради (; який розташований за адресою: Дніпропетровська обл.., Криворізький район, м. Кривий Ріг, вул. Антона Ігнатченка, 1а) задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 ,є спадкоємцем четвертої чергипісля смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та факт того, що він - ОСОБА_1 проживав з померлою ОСОБА_2 однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-и денний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.09.2025 року.

Суддя: