УХВАЛА

11 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 643/15146/20

провадження № 61-10999ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Власюк Катериною Петрівною, на ухвалу Полтавського апеляційного суду

від 22 липня 2025 року усправі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Іванова Ольга Володимирівна про визнання недійсним договору надання утримання одному із подружжя, застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів та суми судових витрат та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Іванова Ольга Володимирівна про стягнення заборгованості за договором про надання утримання одному з подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати договір від 31 січня 2019 року про надання утримання одному із подружжя, укладений між ним та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івановою О. В. та зареєстрований в реєстрі за № 113, недійсним; застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошові кошти, отримані за недійсним договором, у розмірі 2 686 087 грн, що еквівалентно 95 000 доларів США.

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість за договором від 31 січня 2019 року про надання утримання одному із подружжя, яка складається з одноразової грошової виплати еквівалентної 400 000 доларів США, що станом на 26 листопада 2020 року згідно з курсом Національного банку України складає 11 352 000 грн і аліментів, починаючи з жовтня 2020 року до ухвалення судом рішення.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2021 року

позов задоволено. Визнано договір від 31 січня 2019 року про надання утримання одному із подружжя, який було укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Івановою О. В. та зареєстровано у реєстрі за № 113, недійсним. Застосовано наслідки недійсності правочину до договору про надання утримання одному із подружжя від 31 січня 2019 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти отримані за вказаним договором у розмірі 2 686 087 грн, що еквівалентно 95 000 доларів США. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Власюк К. П. задоволено частково. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення по суті заявлених вимог. Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсними пункти 12 і 14 договору про надання утримання одному із подружжя від 31 січня 2019 року такого змісту: «пункт 12 Сторони домовились, що Сторона-1 зобов`язана сплачувати Стороні-2 аліменти, визначені цим Договором, пожиттєво.»; «пункт 14 Сторона-2 може письмово звернутись до Сторони-1 з ініціативою про припинення дії договору та отримання одноразової грошової виплати у розмірі 11 102 210 грн, що за курсом Національного банку України станом на дату підписання цього еквівалентно 400 000 доларів США. Сторона-1 зобов`язується протягом 180 календарних днів від моменту такого письмового звернення сплатити Стороні-2 вищевказану суму. У разі здійснення одноразової грошової виплати Стороною-1 на користь Сторони-2 у розмірі та у порядку, визначеному цим пунктом договору, зобов`язання Сторони-1 за цим договором зі сплати аліментів Стороні-2 та цей договір про надання утримання одному із подружжя припиняються.». У задоволенні решти вимог відмовлено за недоведеністю.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із

ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти за період з жовтня 2020 року по 11 травня 2021 року у сумі 1 028 969,67 грн. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за недоведеністю.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Власюк К. П. на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 03 березня 2021 року про забезпечення зустрічного позову залишено без задоволення. Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 03 березня 2021 року про забезпечення зустрічного позову залишено без змін.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати

у розмірі 1 783,36 грн.

Постановою Верховного Суду від 13 грудня 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Власюк К. П. залишено без задоволення. Постанову Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2023 року залишено без змін.

У лютому 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат

Власюк К. П. звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд постанови Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2023 року за виключними обставинами.

В обґрунтування заяви представник заявника посилалась на ухвалене Конституційним Судом України рішення від 29 жовтня 2024 року №1-р/2024 за конституційним поданням Верховного Суду про відповідність Конституції України частини четвертої статті 75 СК України, яке, на її думку, стосується подібних порушень конституційних гарантій у справі, що переглядається. Враховуючи можливість застосування аналогії права, вказує про необхідність переглянути постанову апеляційного суду за виключними обставинами та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Вважає, що рішення Конституційного Суду України може бути поширене і на положення частини четвертої статті 76 СК України, які застосовані судом при розгляді даних правовідносин, оскільки встановлення обмеження утримання одного з подружжя періодом на 3 роки пропорційно порушують конституційні права за схожими принципами, а саме - порушення права на достатній рівень життя, порушення права на охорону приватної сфери, порушення обов`язку невтручання держави у сімейні відносини.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2025 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Власюк К. П. про перегляд постанови Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2023 року за виключними обставинами відмовлено та залишено в силі постанову Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2023 року.

20 серпня 2025 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - адвокат Власюк К. П. звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2025 року, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження представник заявника зазначає неправильне застосування норм матеріального та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк, з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Салтівського районного суду м.Харкова цивільну справу

№ 643/15146/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Іванова Ольга Володимирівна про визнання недійсним договору надання утримання одному із подружжя, застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів та суми судових витрат та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Іванова Ольга Володимирівна про стягнення заборгованості за договором про надання утримання одному з подружжя.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська Є. В. Коротенко В. М. Коротун