Справа № 627/1199/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючої Вовк Л.В.

з участю секретаря судового засідання Тішакіної Л.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі : Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, в якому з уточненням позовних вимог, просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавицею - бабою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її смерті та факт прийняття спадщини за законом, а також визнати за ним право приватної власності, в порядку спадкування за законом , на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер : :02:000:0087, площею 6,6008 га , згідно Державного акту на право приватної власності на землю ХР № 018272, після баби ОСОБА_4 .

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_4 , з якою він постійно проживав до її смерті в с. Каплунівка Богодухівського району Харківської області, у будинку баби. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на її майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, кадастровий номер: :02:000:0087, площею 6,6008 га ,згідно Державного акту на право приватної власності на землю ХР № 018272 , які позивач має намір успадкувати. Після своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області 19 квітня 2007 року, реєстраційний номер 53 , на свою доньку ОСОБА_2 , яка спадщину у встановлений законом строк не прийняла та наміру приймати не має. Позивач звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої баби , однак нотаріус йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом , так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті баби та не прийняв спадщину. За відсутності позасудової можливості на отримання у власність спірного спадкового майна, позивач звернувся до суду із відповідним позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_4 .

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

22.11.2024 ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 08.01.2025.

08.01.2025 ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області витребувані докази у справі .

23.01.2025 Краснокутська державна нотаріальна контора Харківської області на виконання ухвали суду від 08.01.2025 надала до суду належним чином засвідчені копії спадкової справи № 296/2021 після померлої ОСОБА_4

13.02.2025 ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.03.2025 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просить його задовольнити.

Представник відповідача Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області до суду не з`явився, подав через електронний суд заяву заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність , не заперечує проти задоволення позову .

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову не заперечувала.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову не заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення відповідачів , допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом установлено, що баба позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Каплунівка Краснокутського району Харківської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим Каплунівською сільською радою Краснокутського району Харківської області від 07.11.2011 (а.с.17)

Відповідно до довідки виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 21.06.2021 , ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала в с. Каплунівка Краснокутського району Харківської області та виписана в зв`язку зі смертю. На день смерті проживала одна. (а.с. 25)

Згідно акту від 29.01.2025 , складеного старостою Каплунівського старостинського округу Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області С.Курило та сусідів-свідків : ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 дійсно проживав разом зі своєю бабою ОСОБА_4 до її смерті , у її приватному будинку АДРЕСА_1 , вони вели разом господарство , були пов`язані спільним побутом , бюджетом . ( а.с. 119)

Спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті ОСОБА_4 являється її онук ОСОБА_1 , їх родинний зв`язок підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 09.07.1985, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.07.1964 матері позивача ОСОБА_7 , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8 від 21.07.2021. (а.с.45-47).

Як свідчить довідка видана виконавчим комітетом Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 19.05.2025 , згідно номера об`єкта погосподарського обліку 284-3 в Погосподарській книзі №6 Каплунівського старостинського округу Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області на 2021 -2025 роки , числиться житловий будинок з погосподарськими будівлями АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 . При будинку знаходиться земельна ділянка площею 0,2500 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд та 0,3900 га - для ведення особистого селянського господарства , земельні ділянки не приватизовані. ( а.с.206)

Про те, що будинок за вищевказаною адресою існує, свідчить також витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документу ТІ01:4809-6970-7684-0427, та технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, виданий 30.10.2023 КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації». (а.с. 30-34, 37-43)

Згідно відповіді КП « Краснокутське БТІ» від 27.08.2025 за №429, станом на 31.12.2012 , на житловий будинок АДРЕСА_1 право приватної власності не зареєстровано. ( а.с .205)

Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №018272 від 21.02.2005, земельна ділянка площею 6,6008 га , кадастровий номер :02:000:0087, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Краснокутської селищної ( колишньої- Каплунівської сільської ) ради Богодухівського ( колишнього -Краснокутського ) району Харківської області , належить ОСОБА_4 (а.с. 26-27).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт , посвідчений Каплунівською сільською радою Краснокутського району Харківської області від 19 квітня 2007 року , зареєстрований в реєстрі за № 53, згідно якого все своє майно вона заповідала дочці ОСОБА_2 ( а.с.23)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на її майно , а саме вище зазначені житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка.

Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , де була заведена спадкова справа №296/2021 за його заявою , про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.11.2021 ( а.с. 36)

Однак , постановою державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 17.11.2021 , ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_4 , оскільки він постійно не проживав зі спадкодавицею на час відкриття спадщини , пропустив строк для прийняття спадщини та не прийняв спадщину, та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих докуменів на нерухоме майно , у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду . ( а.с. 16).

Допитані у справі свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пояснили суду , що дійсно з 2006 року ОСОБА_1 постійно проживав зі своєю бабою ОСОБА_4 в с.Каплунівка до дня її смерті до листопада 2011 року , вів з нею спільне господарство , та після смерті баби залишився проживати в будинку.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (частина перша статті 1265 ЦК України).

Таким чином, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення). Постанова Верховного Суду від 4 лютого 2024 року у справі № 404/7153/20 (належності до спадкоємців п`ятої черги) .

У статті 1225 ЦК України зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України).

З правової позиції викладеної у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», будь яка особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Тобто, на момент смерті ОСОБА_4 разом з померлою проживав її онук ОСОБА_1 .

Отже, судом достовірно установлено, що ОСОБА_1 проживав разом зі своєю бабусею ОСОБА_4 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , до дня смерті останньої, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 і продовжував мешкати в даному будинку після її смерті.

Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до підпунктів 4.12, 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

ОСОБА_1 за відсутності позасудової можливості на отримання у власність спірного спадкового майна, звернувся до суду із відповідним позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21 грудня 2021 року у справі № 710/407/19 (провадження № 61-2093св21).

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно і ця обставина унеможливила отримання ним свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку.

У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 205/4311/14-ц (провадження № 61-10174св19), зазначено, що визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, зокрема, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Подібні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 03 січня 2025 року у справі № 754/7860/22 (провадження № 61-13339св24).

Ефективним способом захисту прав спадкоємця, що прийняв спадщину, є вимога про визнання права власності на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів на нього.

Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23 липня 2024 року в справі № 204/8935/22 (провадження № 61-7194св24), від 25 вересня 2024 року в справі № 707/2877/22 (провадження № 61-2621св24), від 03 січня 2025 року в справі № 754/7860/22 (провадження № 61-13339св24) та інших.

Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кож ного доказу (групи доказів).

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті ОСОБА_4 , який постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто є таким, що прийняв спадщину.

Інші спадкоємці , зокрема дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які склали заяви від 18.10.2021 , в яких повідомили , що ними пропущено строк для прийняття спадщини та вони не мають наміру звертатися із заявою про поновлення пропущеного строку. Також зазначили , що не заперечують щодо отримання іншими спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування після смерті їх матері ОСОБА_4 , вони відмовляються від частки у спадщині та не претендують на них. ( а.с. 107,108)

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що інші спадкоємці ОСОБА_4 зверталися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини або , у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Судом встановлено , що померла ОСОБА_4 на момент смерті не здійснила державну реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , а оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку було втрачено , зазначене майно входить до складу спадщини, яку позивач прийняв у встановленому законом порядку, оскільки проживав разом з бабою на момент її смерті.

Таким чином, ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , однак не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Встановивши, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину з незалежних від нього підстав, суд вважає, що наявні правові підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Керуючись ст.1218-1220 , 1265, 1296 ЦК України , ст.7, 12 , 13, 81,141 ,259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Задовольнити позов ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати, що житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з спадкодавицею , бабою ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2005 року по день її смерті, за адресою : АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 6,6008 га, кадастровий номер :02:000:0087, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, після померлої ОСОБА_4 .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування ( ім`я) сторін :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідачі: Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області, юридична адреса: вул.Охтирська,1, с-ще Краснокутськ, Богодухівського району, Харківської області, 62002, ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Л. В. Вовк