Справа № 509/3673/25
УХВАЛА

16 вересня 2025 року. с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Багнюк І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглядаючи у підготовчому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за вказаним вище позовом.

03.09.2025 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог.

12.09.2025 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині, яка приведено у вищу ступінь повної бойової готовності.

Під час підготовчого засіданні представник позивача просив прийняти уточнену позовну заяву, яку вважає заявою про зменшення позовних вимог, та заперечував проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, вказуючи, що відповідач не знаходиться в зоні бойових дій, а дислокується в місті Одесі, тому підстав для зупинення провадження не має.

Позивач підтримала позицію свого захисника.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився по невідомим суду причинам.

Суд, розглянувши подані клопотання, прийшов до наступних висновків.

Так, чинні норми цивільно-процесуального законодавства на визначають такого поняття як "уточнена позовна заява". Під час розгляду даної заяви представник позивача просив вважати подану ним заяву про уточнення позовних вимог як заяву про зменшення позовних вимог.

Згідно п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно частини п`ятої вказаної статті у разі подання заяви про зменшення позовних вимог, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Судом встановлено, що до заяви представника позивача про уточнення позовних вимог (заяви про зменшення позовних вимог) не надано доказів направлення копій такої заяви відповідачу, що не заперечувалося стороною позивача, а тому згідно вимог ч.5 ст. 49 ЦПК України вказана заява судом не приймається до розгляду та підлягає поверненню заявнику.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі суд зазначає наступне.

У пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що "зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи".

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі № 461/5209/19 (провадження № 61-5782св22) вказано, що: "22 серпня 2022 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі № 461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини НОМЕР_2 від 08 серпня 2022 року № 2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан".

З поданої відповідачем Довідки №1491 від 10.07.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 знаходиться на дійсній військовій службі у НОМЕР_1 прикордонному загоні (в/ч НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, АДРЕСА_1 .

Згідно довідки НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12.08.2025 року особовий склад військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін) приведений у вищий ступінь бойової готовності.

Оскільки, надані відповідачем довідки не містить інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань сержанта ОСОБА_3 у зоні бойових дій військовою частиною, в якій ОСОБА_3 перебуває на військовій службі, тому клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 49, 251, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Уточнену позовну заяву (заяву про зменшення позовних вимог), подану до суду 03.09.2025 року представником позивача ОСОБА_2 повернути заявнику.

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 17.09.2025 року.

Головуючий: Є.М. Панасенко