Справа № 439/1778/25
Провадження № 2/439/769/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 вересня 2025 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Рахімова О.В., ознайомившись з позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Микитюка Степана Михайловича до ОСОБА_2 , Бродівського відділу ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства,

встановив:

представник позивача звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , Бродівського відділу ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства.

Заява оформлена з порушенням порядку, встановленого цивільним процесуальним законодавством України ( 175, 177 ЦПК України)так:

-в порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме заявником викладено обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, але не зазначено доказів, що позивач і діти ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) ОСОБА_2 весь час проживали однією сім`єю, вели спільне господарство і діти рахують, що позивач є їх батьком.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити у судовий процес безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому залишення позовної заяви без руху для того, щоб позивач усунув вказані вище недоліки, не може вважатися обмеженням доступу до правосуддя.

Вказані недоліки перешкоджають у відкритті провадження у цивільній справі, є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 95, 175,185 ЦПК України,

постановив:

позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Микитюка Степана Михайловича до ОСОБА_2 , Бродівського відділу ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви чотири дні, з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що визначені ухвалою недоліки позовної заяви повинні бути усунені в спосіб:

-- складання тексту заяви із усуненими недоліками, а не подання до суду роз`яснень, заяв, пояснень;

-- виправлена заява та додані до неї докази мають бути подані у відповідній кількості для суду та учасників справи.

Якщо позивач в установлений строк вимоги ухвали суду не виконає позовна заява вважатиметься неподаною і повернута.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Рахімова