Справа № 685/544/25
Провадження № 2/685/314/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

за участі секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Теофіполь

справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 21.12.2020 року між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом . Однак, ОСОБА_1 не виконала належним чином кредитні зобов`язання щодо повернення наданого кредиту та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 41685,69 грн. 25.07.2024 згідно з договором №GL1N426202/1 АТ «Банк Форвард» відступило позивачу право вимоги до позичальників, зокрема і до ОСОБА_1 . Сума боргу перед новим кредитором (позивачем) становить 41685,69 грн, з яких: 24178,92 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 17506,77 грн сума заборгованості за відсотками. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача 41685,69 грн заборгованості за кредитним договором , 7000 грн витрат на правничу допомогу та 2422,40 грн судового збору.

Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, в суд не з`явився, подав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності його представника.

Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке є у матеріалах справи, в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає частково, просить зменшити розмір стягнення за відсотками через її скрутне матеріальне становище та зменшити розмір витрат на правову допомогу через невідповідність об`єму виконаної роботи.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно ст.525,526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк.

Відповідно ст 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що 21.12.2020 року між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб з тарифним планом КОКО КАРД, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 48% річних ( що підтверджується заявкою про кредитне обслуговування, випискою по рахунку та паспортом кредиту). 25.07.2024 згідно з договором №GL1N426202/1 АТ «Банк Форвард» відступило позивачу право вимоги до позичальників, зокрема і до ОСОБА_1 на суму 41685,69 грн з яких: 24178,92 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 17506,77 грн сума заборгованості за відсотками, що підтверджується договором про відступлення права вимоги, витягом із реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, платіжною інструкцією про переказ коштів згідно договору про відступлення права вимоги. Відповідно розрахунку заборгованості, станом 02.06.2025 року заборгованість за кредитом становить 41685,69 грн ,з яких: 24178,92 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 17506,77 грн сума заборгованості за відсотками.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 41685,69 грн заборгованості за кредитним договором.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат на сплату судового збору та професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн позивачем надано: договір про надання правової допомоги №0206 від 02.6.2025, акт №274 про надання послуг.

Суд зазначає, що рішенням ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» визначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Оскільки справа є малозначною та розглядається у спрощеному порядку, то суд дійшов переконання, що сума, зазначена позивачем у розмірі 7000 грн витрат на правничу допомогу не є розумною в розумінні практики Європейського суду з прав людини, тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 3000 грн витрат на правничу допомогу.

Судом встановлено, що відповідно до платіжної інструкції №11683 від 13/06/2025 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.525,526,530,611,1054 ЦК України, ст.12, 81, 89 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» ( , р/р НОМЕР_2 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», ) 41685,69 грн заборгованості за кредитним договором №200316208 від 21.12.2020, 3000 грн витрат на правничу допомогу та 2422,40 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Хмельницької області через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча