Справа № 461/6967/25
УХВАЛА

іменем України

"05" вересня 2025 р. м. Львів

Суддя Галицького районного суду міста Львова Кітов О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Департаменту архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради, Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Галицького районного суду м. Львова з позовом до Департаменту архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради, Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 27.08.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачам 10-ти денний строк, з дня отримання ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, а саме додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб

02 вересня 2025 року, на виконання вищевказаної ухвали суду, від позивачів до суду надійшли чотири копії позовних заяв. Однак, до однієї із копій позовної заяви позивачами не додано копії документів які зазначені додатками до позовної заяви.

Таким чином, позивачі не усунули в повній мірі недоліки позовної заяви вказані в ухвалі суду від 22.08.2025.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Суд повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець, держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співрозмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення, вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачі не виконали вимоги закону, визначені ч. 1 ст. 177 ЦПК України та викладені в ухвалі від 27 серпня 2025 року, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 185 КАС України, матеріали позовної заяви вважаються неподаними і повертаються позивачам.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Департаменту архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради, Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно - повернути позивачам.

Роз`яснити позивачам, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олександр КІТОВ