Справа № 128/2201/25
РІШЕННЯ

Іменем України

12.09.2025 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на частку земельної ділянки, площею 1, 3544 га, кадастровий номер: :01:007:0053, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Великі Крушлинці. Позивач являється спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 . Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає.

Позивач звернувся до Вінницької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщинипісля смерті свого батька, на підставі якої Вінницькою районною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 463/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , після чого звернувся до Вінницької районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, площею 1, 3544 га, кадастровий номер: :01:007:0053, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Великі Крушлинці. Однак, державним нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначено, що земельна ділянка, кадастровий номер: :01:007:0053, перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , але розмір частки у спільній власності не визначений. У зв`язку з цим, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_3 шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

За вказаних обставин позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 1, 3544 га, кадастровий номер: :01:007:0053, яка розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Великі Крушлинці, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 (а.с. 1 5).

В підготовче засідання учасники справи не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Позивач ОСОБА_1 попередньо подав суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву, згідно якої позов визнає в повному обсязі і не заперечує проти його задоволення, розгляд справи просить здійснювати без її участі.

Положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 02.07.2024 Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області (а.с. 6).

ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком ОСОБА_1 , що підтверджується копією його свідоцтва про народження (а.с. 7).

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових правна нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.12.2021, земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0053, площею 1, 3544 га, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 (а.с. 8).

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.05.2025, позивач ОСОБА_1 звертався до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 1, 3544 га, кадастровий номер :01:007:0053, розташованої за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Великі Крушлинці, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . З наданого свідоцтва про право на спадщину за законом та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вбачається, що земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , але розмір частки у спільній власності не визначений, виходячи з чого неможливо встановити склад спадкового майна, томупозивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки (а.с. 9).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.06.2025, власниками земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0053, площею 1, 3544 га, на праві спільної сумісної власності є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 10 11).

Відповідно до витягу № НВ-025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 05.06.2025, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0053, складає 62 591, 08 грн (а.с. 12).

Окрім цього, судом було досліджено копію спадкової справи № 463/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , відповідно до якої, із заявою про прийняття спадщини 12.10.2024 звернувся ОСОБА_1 . Також до нотаріальної контори 12.10.2024 звернулася ОСОБА_4 , яка була дружиною ОСОБА_3 , із заявою про відмову від спадщини після смерті чоловіка по можливих заповітах і по закону (а.с. 30 52).

Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_3 та бажає оформити свої спадкові права на 1/2 частину земельної ділянки, що належала за життя ОСОБА_1 , однак позбавлений можливості здійснити це в позасудовому порядку. При цьому нотаріус повідомив, що не має можливості видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки, оскільки земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , але розмір частки у спільній власності не визначений.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч.1 ст. 356, ч.1 ст. 357 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. ст. 370, 372 ЦК України, частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю або законом.

Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Положеннями ст. 1218 ЦК України, встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0053 перебувала в спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , тобто їх частка в спільному майні не визначена.

Отже, за загальним правилом частка кожного із співвласників є рівною та частка спадкодавця ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності становить 1/2 частку земельної ділянки, оскільки підстав для відступу від рівності часток співвласників, яким крім спадкодавця ОСОБА_3 є відповідач, судом не встановлено.

Та позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права після смерті спадкодавця, оскільки в отриманні свідоцтва про право на спадщину на майно померлого позивачу було відмовлено.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, після померлого батька ОСОБА_3 , будь-які інші особи, які претендують на спадщину, відсутні, та враховуючи положення вказаних вище норм законодавства про рівність часток співвласників у праві спільної сумісної власності та їх спадкування на загальних підставах до визначення та виділу відповідної частки в натурі, суд приходить до висновку, що у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частку вказаної земельної ділянки, в порядку спадкування, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 355, 368, 370, 372, 1216, 1217, 1218, 1226, 1261 ЦК України, ст. ст. 19, 200, 206, 211, 247, 259, 263, 265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :01:007:0053, площею 1, 3544 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: с. Великі Крушлинці, Вінницький район, Вінницька область, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав в с. Оленівка Вінницького району Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 12.09.2025.

Суддя: