Провадження № 2/947/3519/25
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Куриленко О.М.
за участю секретаря судового засідання Матвієвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 та Одеська товарна біржа про визнання біржової угоди дійсною,
21 травня 2025 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 7800 від 21 червня 1995 року, укладений на Одеській товарній біржі, квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_4 , яка діє у своїх інтересах та у інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з другої сторони.
Свої вимоги мотивувала тим, що 21 червня 1995 року між ОСОБА_2 з однієї сторони (продавець) та ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього, на момент укладення договору, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з другої сторони (покупці) було укладено Договір, купівлі - продажу нерухомого майна № 7800 на Одеській товарній біржі. Покупцями було придбано нерухоме майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,9 кв.м. Зазначає, що у квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася за консультацією з приводу даного питання до приватного нотаріуса ОМНО Дімітрової Т.А. задля того аби дізнатися чи можливо наразі відчужити квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.1995 року № 7800 на що отримала відповідь, що наразі вчинити дану реєстраційну дію не вбачається за можливе, у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально, що суперечить вимогам чинного законодавства. У своєму листі від 24.04.2025 року № 204/01-16 приватним нотаріусом Дімітровою Т.А. було зазначено, що посвідчити договір купівлі-продажу від 21.06.1995 року № 7800 не вбачається за можливе, у зв`язку з чим ОСОБА_1 необхідно звернутися до суду для визнання дійсним правовстановлюючого документу.
Указані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою судді від 12.06.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, 15.09.2025 року до канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. Відзив на позовну заяву не надав.
Треті особи ОСОБА_3 та представник Одеської товарної біржі у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення сповіщалася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надійшло.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири.
Судом встановлено, що 21 червня 1995 року між ОСОБА_2 з однієї сторони (продавець) та ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього, на момент укладення договору, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з другої сторони (покупці) було укладено Договір, купівлі - продажу нерухомого майна № 7800 на Одеській товарній біржі. Покупцями було придбано нерухоме майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,9 кв.м.
Відповідно до п. 5 Договору вищезгадана квартира продана за грошові кошти у загальній сумі 494 260 000 карбованців.
Відповідно до п. 11 Договору даний договір було зареєстровано на Одеській товарній біржі в журналі реєстраційних біржових правочинів з нерухомістю, реєстраційний номер 7800 від 21.06.1995 року.
23.09.1998року Договір було зареєстровано в органах БТІ, про що на зворотній стороні правочину зроблено відповідну відмітку.
Тобто, після придбання вищезазначеної квартири ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 отримали по 1/4 частці у майні у власність.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , у власності якого перебувала 1/4 частина квартири.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , у власності якої перебувала 1/4 частина квартири.
13.08.1998 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Пучковою І.А. було посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1-3167, відповідно до якого спадкоємцями ОСОБА_5 є його син ОСОБА_6 та його донька ОСОБА_1 .
Таким чином, після смерті ОСОБА_5 його син ОСОБА_6 отримав у власність 1/8 частини квартири, а також його донька ОСОБА_1 отримала у свою власність 1/8 частини квартири.
13.09.1998 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Пучковою І.А. було посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за № 1-3164, відповідно до якого спадкоємними ОСОБА_8 Митрованівни є її син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_1 .
Таким чином, після смерті ОСОБА_7 її син ОСОБА_6 отримав у власність 1/8 частини квартири, а також його донька ОСОБА_1 отримала у свою власність 1/8 частини квартири.
Згодом, 09.10.1998 року між ОСОБА_6 , який на момент укладення правочину був власником 1/2 частини квартири, та ОСОБА_1 , було укладено Договір купівлі-продажу квартири, посвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстрований за № 1-3389, відповідно до якого ОСОБА_6 продає, а ОСОБА_9 приймає у власність (одну другу) частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, станом на сьогоднішній день, власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 (власник 1/4 частини квартири) та ОСОБА_1 , яка виступає в якості правонаступника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також як покупець однієї другої частки ОСОБА_10 та є власницею 3/4 частини квартири.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України).
Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України.
Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної.
Крім того, відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі.
Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона передала іншій квартиру.
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, враховуючи всі вищевикладенні обставини, суд приходить до висновку, що при укладанні договору сторони домовились щодо усіх істотних умов, всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, сторони мали вільне волевиявлення, необхідний обсяг цивільної дієздатності, таким чином є усі підстави для визнання договору дійсним.
Крім того, згідно з ст. 328 ЦК України,України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, підлягає задоволенню шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна №7800 від 21 червня 1995 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. 47 ч. 2 ст. 227 ЦК України у редакції 1963 року, ст. 220 ЦК України в редакції 2003 року, ст.ст. 81, 280-283 ЦПК України суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 та Одеська товарна біржа про визнання біржової угоди дійсною, задовольнити.
Визнати дійсним договір договір купівлі-продажу нерухомого майна № 7800 від 21 червня 1995 року, укладений на Одеській товарній біржі, квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_4 , яка діє у своїх інтересах та у інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з другої сторони.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: О. М. Куриленко