Справа №295/3777/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі - Желєвій Т.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернулась в суд із позовом, в якому зазначила, що вона є власником собаки на ім`я « ОСОБА_4 ».

Внаслідок погіршененя стану тварини 02.09.2023 року позивач звернулась до ветеринарної клініки Vet.Praxis, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, ДОС 1/127.

За результатами обстеження, що включали взяття крові для проведення загального та біохімічного аналізів крові, виконання рентгенівського знімку, відповідач ОСОБА_2 надав рекомендації з приводу лікування та харчування тварини.

У зв`язку з подальшим погіршенням самопочуття собаки позивач 03.09.2023 року повторно звернулась до клініки, де відповідач ОСОБА_2 , здійснивши телефоний дзвоник до іншої клініки «Зоолюкс», рекомендував проведення необхідних обстежень саме в умовах такої клініки.

Після проведення лабораторних тестів у собаки встановлено діагнози: бабезіоз, анемія, гастроентерит, двосторонній медіальний вивих надколінників, підвивих кульшових суглобів.

Позивач зауважує, що відповідач ОСОБА_2 фактично зареєстрував свою діяльність як фізичної особи-підприємця з правом на провадження ветеринарної практики лише 20.09.2023 року, що свідчить про протиправність господарської діяльності в період проведення обстеження тварини та надання рекомендацій.

Крім того, за твердженням позивача, суб`єкти господарювання з найменуваннями «Вет Праксіс» (або інші, зі схожим зазначенням назви) не звертались до Держпродспоживслужби щодо отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з ветеринарної практики.

Вказуючи на фактичне понесення витрат, пов`язаних з лікуванням собаки, що становлять 37 785,61 грн. та включають: 4960 грн. витрати на послуги, надані в клініці Vet.Praxis; 32 080,00 грн. витрати по клініці «Зоолюкс»; 745,61 грн. витрати на ліки, позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку відповідний розмір заподіяної шкоди.

Одночасно, посилаючись на завдані моральні переживання, сторона позивача просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн.

Ухвалою суду від 27.03.2024 року по справі відкрите загальне позовне провадження.

Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, у якому відповідний учасник вказує, що відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України законність набуття у приватну власність об`єктів тваринного світу (крім добутих у порядку загального використання) повинна бути підтверджена відповідними документами, що засвідчують законність вилучення цих об`єктів з природного середовища, ввезення в Україну з інших країн, факту купівлі, обміну, отримання у спадок тощо, які видаються в установленому законодавством порядку.

Відповідно до Порядку реалізації експериментального проекту з проведення ідентифікації та/або реєстрації домашніх тварин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2023 року № 1171, передбачено запровадження електронного паспорту на домашню тварину, Реєстр домашніх тварин, Електронний кабінет Реєстру домашній тварин та ідентифікація домашній тварин.

За твердженням сторони, позивачем не надано доказів в доведення права власності на собаку породи шпиц, ім`я ОСОБА_4 . Так, з наданих до позовної заяви як доказів - рекомендованого лікування від 02.09.2023 року, рекомендованого лікування від 03.09.2023 року, лабораторного дослідження № 1068 слідує, що прізвище власника тварини є ОСОБА_5 . Відповідну особу визначено платником і згідно платіжної інструкції від 03.09.2023 року.

Відповідач звертає увагу на відсутності доказів на підтвердження обставин здійснення огляду тварини саме відповідачами ОСОБА_2 або фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 .

На думку відповідача, не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що 02.09.2023 року при огляді та аналізу собаки відповідачем ОСОБА_2 виявлено можливе знаходження в організмі кісток, а 03.09.2023 року у ветеринарній клініці «Зоолюкс в органах травлення собаки їх не виявлено. Відповідач вказує, що фактичний час між датами звернення за отриманням допомоги не виключав можливість виведення кісток з організму собаки.

Відповідач вказуючи на те, що стороною позивача не визначено належного відповідача, не надано доказів на підтвердження вини відповідачів за проявом неякісного надання послуг, причинного зв`язку між оглядом собаки та збитками. Так, зокрема, саме відповідач ОСОБА_2 рекомендував позивачу звернутись до іншої клініки у зв`язку з відсутністю належного обладнання для подальшої діагностики.

Посилаючись одночасно на відсутність підстав для стягнення моральної шкоди, відшкодування якої що може здійснюватись лише за умови наявності протиправної поведінки, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалю суду від 10.06.2024 року по спарві призначено судову ветеринарну експертизу,

На вирішення експерта поставлено такі запитання:

-чи є аналіз на кровопаразитів рутинним аналізом, який входить в загально клінічний аналіз крові? Якщо ні, за якої саме симптоматики аналіз на кровопаразитів є рутинним?

-чи пов`язана причина захворювання тварини, собаки на ім`я « ОСОБА_4 », з діями відповідачів при виконанні ними дій в межах лікування тварини від 02.09.2023 року?

-чи спричинило надання симпоматичного лікування тварини собаки на ім`я « ОСОБА_4 », наданого 02.09.2023 року, погіршення стану тварини?

-яка давність захворювання тварини собаки на ім`я « ОСОБА_4 », від початку перебігу до дати звернення до відповідачів 02.09.2023 року?

-чи є надане 02.09.2023 року відповідачами симптоматичне лікування тварини небезпечним для її життя, а якщо так, то чим зумовлена їх небезпечність?

-чи правильні дії по діагностиці та призначенню лікування тварини собаки на ім`я « ОСОБА_4 », особою, яка здійснювала діагностику та лікування собаки 02.09.2023 року, за наявних аналізів, які знаходяться в матеріалах справи?

В судовому засіданні при розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_2 визнав обставини звернення позивача за отриманням ветеринарної допомоги відносно собаки, вказав на відповідність призначеного лікування виявленій симптоматиці, відсутності на такому етапі розвитку хвороби даних про наявність паразиту (бабезіоз).

Представник відповідачів просив відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Представник позивача в засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи у його відсутності.

Судом встановлено наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 02.09.2023 року звернулась за отриманням ветеринарних послуг відносно тварини собаки породи ОСОБА_6 , на прізвисько ОСОБА_4 .

Огляд тварини у відповідний день здійснювався ОСОБА_2 , що визнається учасниками по справі.

З пояснень учасників, досліджених письмових доказів, висновку експерта, складеного на виконання вимог ухвали суду від 10.06.2024 року, слідує, що в день прийому ОСОБА_2 оглянув собаку, зробив наступні дії: загальний аналіз крові, біохімію крові, рентгенівські знімки, надав заключення щодо стану здоров`я собаки та надав рекомендації по лікуванню.

З рекомендованого лікування № 3834 від 02.09.2023 року слідує, що у собаки встановлено підозру на гастрит.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 зазначив, що встановлена ним попередня картина захворювання вказувала на можливість блокування у стравоході собаки кісток, про годування таким продуктами, зокрема, зауважувала власниця тварини при зверненні.

Внаслідок погіршення стану здоров`я собаки позивач 03.09.2023 року повторно звернулась для огляду собаки, відповідна обставина також не заперечувалась відповідачем. Собаці вколено знеболюючі препарати (Серенія, Бутомідопюр), рекомендовано звернутись до іншої клініки, з розташуванням у м. Києві, для продовження лікування. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 зазначив, що підставою такої рекомендації, зокрема, була відсутність технічних можливостей виконувати певні маніпуляції та брати специфічні аналізи.

За результатом звернення до ветеринарної клініки «Зоолюкс» ОСОБА_1 повідомлено, що у собаки не виявлено ознак діагнозу гастриту, не виявлено кісток у стравоході, лікарем встановлено інший діагноз бабезіоз, стадія 3+.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальними засадами відповідальності при завданні шкоди є: факт завдання шкоди, неправомірність дій (бездіяльності) особи, причинний зв`язок між протиправністю дій (бездіяльності) та заподіяною шкодою.

У відповідності до п.5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

За ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Вирішуючи питання наявності підстав для відшкодування шкоди у виниклому спорі суд звертає увагу на таке.

Згідно визначень, наведених у Законі України «Про ветеринарну медицину» ветеринарна практика - діяльність з надання послуг, пов`язаних з профілактикою, клінічною діагностикою та лікуванням хвороб тварин і консультуванням з питань ветеринарної медицини, яка провадиться закладами ветеринарної медицини, у тому числі ліцензованими лікарями ветеринарної медицини, державними установами ветеринарної медицини.

Ліцензований лікар ветеринарної медицини це лікар ветеринарної медицини, який постійно працює в закладі ветеринарної медицини чи ветеринарній аптеці, або фізична особа - підприємець, яка має кваліфікацію лікаря ветеринарної медицини та отримала ліцензію на здійснення певних видів діяльності в галузі ветеринарної медицини.

Заклад ветеринарної медицини - установа, підприємство, організація, де працює принаймні один лікар ветеринарної медицини, які засновані юридичною або фізичною особою (суб`єктом господарювання), що має кваліфікацію лікаря ветеринарної медицини та здійснює ветеринарну діяльність, у тому числі з ветеринарної практики, виробництва ветеринарних препаратів, роздрібної, оптової торгівлі ветеринарними препаратами, проведення дезінфекційних, дезінсекційних та дератизаційних робіт.

Згідно п. 17 ч.1 ст. 17 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: ветеринарна практика.

З аналізу наведених норм закону слід дійти висновку, що здійснення фізичною особою - суб`єктом господарювання, діяльності у сфері ветеринарної практики пов`язується з отриманням ліцензії.

З досліджених судом відомостей, наданих Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів слідує, що відповідно до даних ліцензійного реєстру Держпродспоживслужби рішенням Головного управління ветеринарної медицини в Житомирській області від 09.02.2013 року № 17 фізичний особі-підприємцю ОСОБА_3 видано ліцензію серії АЕ № 191574 з необмеженим терміном дії на провадження господарської діяльності з ветеринарної практики за адресою місця провадження господарської діяльності.

Вказано, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2022 року № 314 «Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності у мовах воєнно стану», яка визначає спрощену процедуру отримання права на ведення господарської діяльності у сфері ветеринарної медицини шляхом подання декларації, 20.09.2023 року подав декларацію та отримав право на провадження господарської діяльності з ветеринарної практики.

Наведені відомості підтверджено додатково витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що офіційно затверджених протоколів клінічного лікування тварин в Україні не існує, тому вибір препаратів, методів лікування тварини залишається за лікарем ветеринарної медицини.

В кожному окремому випадку при вирішенні питання наявності неправомірних дій лікаря або недоліках у наданих послугах ветеринарної практики суд повинен виходити не лише з самого факту первісно помилкового діагнозу, оскільки оцінка на визначення стану здоров`я тварини за рівнем сучасного розвитку науки ветеринарної медицини не може в абсолютному значенні виключати інше (альтернативне) заключення, засноване, зокрема, за первинно отриманих вихідних даних лікарем. Так, слід допускати зміну картини захворювання за тривалістю лікування, отриманих аналізах, повідомлених власником тварини проявах стану здоров`я тварини, інших супроводжуючих факторах.

На час подій огляду тварини, дозвіл на проведення господарської діяльності у сфері ветеринарної практики відповідачем ОСОБА_2 , що зареєстрований як фізична особа підприємець з 2021 року, фактично був відсутнім, що, за сукупного охоплення змісту висновку експерта по результатах судової ветеринарної експертизи вказує на неправомірність дій.

Необхідно звернути увагу, що отримання ліцензії (складення декларації про певний вид діяльності) за своєю функцією являється адміністративним порядком підтвердження права, у тому числі, за вимогою кваліфікаційного рівня.

За змістом висновку діагноз на бабезіоз у тварин ставиться комплексно: на основі виявлення паразитів в еритроцитах (у нативному мазкові крові) або методом ДНК-аналізу, з урахуванням анамнестичних даних, клінічного аналізу крові (анемія, зниження гематокриту, зменшення кількості тромбоцитів, зниження вмісту гемоглобіну в еритроцитах), біохімічного аналізу крові (підвищення вмісту загального білірубіну).

Аналіз на кровопаразитів загальновідомий і рутинний (шаблонний). Проте його проведення не входить до загальноклінічного аналізу крові, а виконується за наявності певних підстав, зокрема, ймовірних клінічних ознак розвитку кровопаразитарної хвороби (слабкість, в`ялість тварини, підвищення температури тіла, відсутність апетиту тощо), також виявлених змін в клінічному й біохімічному аналізі крові.

Згідно висновку у діях фахівців ветеринарної медицини вбачається дефект надання ветеринарної допомоги професійна помилка у ветеринарній практиці, зокрема, дефект діагностики: не проведення клінічно значимого дослідження нативного мазка крові, отриманого від собаки, не виявлення збудників бабезіозу, не проведення полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР, ДНК-аналіз) на виявлення мікроскопічних форм паразита, а, як наслідок цього, спостерігається дефект лікування: відсутність у схемі лікування етіотропного протикровопаразитарного хіміотерапевтичного ветеринарного засобу, який необхідно було застосувати першочергово, як найшвидше в терапевтичній дозі, спрямованого на знищення причини захворювання бабезій.

За висновком експерта симптоматичне лікування собаки призначене правильно та не суперечило патогенетичним механізмам перебігу бабезіозу, проте в загальній схемі лікування воно мало допоміжне значення та не впливало на знищення збудника - причини захворювання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Досліджені у справі докази вказують на неправомірність дій відповідача ОСОБА_2 , що полягало у провадженні діяльності за відсутності отриманого у встановленому порядку дозволу (ч.1 ст. 1166 ЦК України), свідчать про недоліки наданих послуг (ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" за ознакою дефекту лікування не проведення рутинного (шаблонного) аналізу, що, у свою чергу, призвело до заподіяння збитків у вигляді невиправданого понесення матеріальних втрат.

Досліджені в судовому заcіданні докази: фіскальний чек щодо проведення банківської операції від 02.09.2023 року з визначенням шаблону такого чеку «Vetpraxis», номер рахунку: НОМЕР_1 , сума 2480,00 грн.; платіжна інструкція № N0903TG23T від 03.09.2023 року з даними про призначення платежу - НОМЕР_1 , «Vetpraxis», сума 2480,00 грн., вказують на фактичне завдання шкоди в сумі 4960,00 грн.

Суд звертає увагу, що з`сування відомостей про фактичного отримувача коштів не є істотними даними для здобуття висновку про можливість відшкодування шкоди, оскільки у виниклому спорі підлягає встановленню взаємний зв`язок між діяльністю особи та понесеними втратами (споживача).

Відповідач ОСОБА_2 , висловлюючи сумнів щодо вартості лікування, фактично не заперечував здійснення сплати позивачем за надані послуги.

У виниклому спорі не може бути застосовано солідарну відповідальність або відповідальність іншої особи за шкоду, завдану працівником, оскільки, як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 виступає самостійним суб`єктом господарювання (без наявності ліцензії на час надання послуг).

Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Згідно з ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження неправомірність дій відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 як умови покладення відповідальності, у тому числі, солідарної, перебування відповідача ОСОБА_2 у трудових відносинах також не доводиться.

Отже, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 завдану майнову шкоду в сумі 4960,00 грн.

Суд відмовляє у стягненні з відповідача заявленої на відшкодування суми в розмірі 32 080,00 грн. як витрат по клініці «Зоолюкс», до якої звернулась позивач в подальшому.

Проведення лікування у такій клініці безпосередньо скеровувалось на покращення стану тварини, було ефективним. Причинний зв`язок між діями відповідача та потребою лікування собаки - відсутній.

Суд відмовляє у стягненні 745,61 грн. витрат на ліки, оскільки, як слідує з висновку експерта, симптоматичне лікування собаки не суперечило патогенетичним механізмам перебігу бабезіозу. Отже, понесені за таких умов витрати не є шкодою в розумінні ст. 22 ЦК України.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Суд визнає, що вчинення неправомірних дій відносно собаки, належній позивачу, спричинило душевні переживання, покликали виникненням особливого хвилювання, заснованого на фактичній непередбачуваності в питанні прогнозів на подальше життя собаки.

Виходячи з фактичної тривалості такого стану, який не можна визнати надмірним, керуючись принципом виваженості та справедливості суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду в сумі 2000,00 грн.

Відповідно до ч.ч 1-3, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

За результатом розгляду справи суд прийшов до висновку про поширення на відповідні правовідносини положень Закону України «Про захист прав споживачів», що зумовлює звільнення сторони позивача від сплати судового збору.

Суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь держави пропорційно до задоволених вимог судовий збір в сумі 696,00 грн.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За таких обставин, позивач не позбавлена можливості заявити клопотання про повернення з бюджету сплаченої суми судового збору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом досліджено договір про надання правничої допомоги, укладений між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Бородіними Д.В. від 25.09.2023 року та протокол погодження гонорару від 15.04.2024 року, згідно з яким вартість професійної правничої допомоги адвоката, що складається з вивчення матеріалів справи, вивчення судової практики, збирання доказів, складення, підписання та подання відповідних процесуальних документів, є фіксованої та складає 50 000,00 грн., які підлягають сплаті клієнтом на протязі 10 календарних днів.

При вирішенні питання розподілу за підходом пропорційності суд приймає до уваги заявлену на відшкодування матеріальну шкоду як таку, що в більшій мірі доводиться через оцінку доказів, не обтяжується критеріями внутрішнього суб`єктивного спостереження (моральна шкода).

Верховний Суд у своїй постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 420/1109/20 зазначив: «Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо».

Оцінюючи частину вимог, у задоволенні яких було відмовлено, вважаючи розмір заявлених на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з боку відповідача не відповідним складності справи та надмірним, суд, керуючись принципом справедливості та доцільності, стягує з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 137-141, 258-273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_2 , на відшкодування матеріальної шкоди 4 960,00 грн. та на відшкодування моральної шкоди - 2000,00 грн., а всього 6 960,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 15 000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов