11.08.2025 Єдиний унікальний номер 205/7412/24
Провадження № 2/205/79/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

11 серпня 2025 рік м. Дніпро

Новокодацький районний суду міста Дніпра у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.

за участю секретаря судового засідання Михайленко Ю.О.

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Коллект Центр», в особі директора Мостовенка О., звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просили суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за договором надання позики № від 17.02.2020 у розмірі 39 253,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили, що 17 лютого 2020 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 , було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № , та отримання кредиту згідно заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № від 19.03.2020 року, що акцептована відповідачем 19.03.2020 року, шляхом підписання електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором). Відповідно до умов договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом 20 000,00 грн. в межах строку дії договору 36 місяців з дня підписання договору. В подальшому, відповідачу було перераховано кредитодавцем на банківський рахунок грошові кошти у розмірі 3 250,00 грн. 14 липня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №14-07/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики у тому числі і по вказаному договору, укладеному з відповідачем. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги позивачу відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором позики № від 17.02.2020 року. Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 10.05.2024 року виникла заборгованість в сумі 61 719,27 грн., з яких: 3 250,00 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 58 469,27 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивачем зменшено заборгованість по відсоткам до 36 003,00 грн. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 16 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача Німченко А. Р. в судове засідання не з`явився, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що заявлені позовні ТОВ «Коллект Центр» підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Також, у прохальній частині позовної заяви зазначено, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в тому числі шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку на зареєстровану адресу проживання відповідача, однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а також шляхом направлення електронної СМС повістки на номер мобільного телефону відповідача, зазначений у договорі позики, а також шляхом публікації оголошення на офіційному сайті судової влади України. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відкладення розгляду справи, відзиву, заперечень на позовну заяву відповідач не надав, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.

На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалив заочне рішення.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 17.02.2020 року між відповідачем та ТОВ «Інфінанс» укладено Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № , відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитного лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору 36 місяців, максимальний розмір кредитної лінії 20 000,00 грн. зі сплатою 1.75% на день за користування кредитом.

Вказаний договір підписано відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора 6q0f7j.

Згідно п. 3.1 Договору перший фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником заявки-анкети, в якій зазначено суму першого фінансового кредиту, строк користування та інші умови.

19 березня 2020 року ОСОБА_1 електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 0n5r3g підписано акцепт оферти від 19.03.2020 на отримання 2 траншу кредиту згідно заявки-анкети № від 19.03.2020 в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 17.02.2020, яким визначено основні умови кредиту (траншу), а саме: розмір кредиту 3 250,00 грн., строк користування 30 днів, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, відсоткова ставка річних 638,75 %.

14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 14-07/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступає на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики у тому числі і по згаданому договору, укладеному з відповідачем.

На підтвердження виконання умов договору факторингу позивачем надано копії актів приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу №14-07/21 від 14.07.2021, які підписані сторонами договору факторингу (додатки №2 та №4 до договору факторингу), а також копію платіжного доручення від 15.07.2021, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило на користь ТОВ «Інфінанс» грошові кошти у сумі 1 561 454,09 грн.

Згідно реєстру боржників №1 до договору факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 17.02.2020 у загальному розмірі 30 722,40 грн.

У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором позики № від 03.10.2019 року, укладеному із відповідачем.

Відповідно до п. 2.1. Договору про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених в реєстрі боржників.

На підтвердження виконання умов договору про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги позивачем надано копію акту прийму-передачі реєстру боржників за договором про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, який підписано сторонами договору (додаток №2 до договору).

Згідно реєстру боржників до договору про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 17.02.2020 у загальному розмірі 61 719,27 грн..

Відповідач ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав у строки, передбачені кредитним договором, кредит та проценти за його користування не сплатив у повному обсязі, порушивши умови кредитного договору та взяті на себе зобов`язання.

Згідно з розрахунком заборгованості, загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за договором № від 17.02.2020 становить 61 719,27 грн., з яких: 3 250,00 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 58 469,27 грн. заборгованість за відсотками.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин 1 ,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема, постанові від 12 січня 2021 по справі №524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 тощо.

Таким чином суд вважає, що вказаний кредитний договір, який укладений в електронній формі, відповідає вимогам Закону і доводить факт існування волевиявлення сторін на його укладання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-979цс15.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх зобов`язань за Договором позики, відповідно до умов якого їй було надано кредитні кошті, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість, як за тілом кредиту, так і за процентами, розмір яких обумовлено у Договорі, і ці складові Договору позики перейшли до нового кредитора, позивача по справі, який жодного нарахування не проводив, а навпаки, зменшив суму заборгованості відповідача по відсоткам за користування кредитом до 36 003,00 грн.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором надання позики № від 17.02.2020 у розмірі 39 253,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 3 250,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 36 003,00 грн.

Стосовно розподілу судових витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до чч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, судом встановлено, що позивачем ТОВ «Коллект Центр» були понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року, укладеному між позивачем та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс».

Зокрема, адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надано обсяг правової допомоги позивачу у вигляді надання усної консультації та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду на загальну суму 13 000,00 грн., згідно заявки на надання юридичної допомоги № 298 від 26.04.2024 та витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024.

На підтвердження оплати наданих послуг з правової допомоги, позивачем надано копію платіжної інструкції № від 10.05.2024, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» сплатило на рахунок АО «Лігал Ассістанс» грошові кошти у сумі 65 000,00 грн. за договором № 02-01/2023 від 02.01.2023 року

Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 13 000,00 грн., є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатським об`єднанням обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому зазначені судові витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Також у зв`язку із задоволенням позову на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду із позовом у розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141,259,263-265,280-282,289 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором надання позики № від 17 лютого 2020 року в розмірі 39 253 (тридцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят три) гривні 00 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3 250,00 грн., заборгованість за відсотками 36 003,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн., а також судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., а всього 16 028 (шістнадцять тисяч двадцять вісім) гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, б. 3, оф. 306)

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О. О. Костромітіна