Справа № 717/312/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року селище Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді Кудиби З. І.,

секретаря судових засідань Житарюк А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та володінні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 19 лютого 2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 717/312/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та володінні власністю, призначено підготовче судове засідання на 13 березня 2025 року.

13 березня 2025 року представниця позивачки адвокатка Мужилівська Н. М. подала заяву про перенесення підготовчого засідання у зв`язку з участю в іншому судовому засідання, проте не надала підтверджуючих документів.

В підготовче судове засідання, призначене на 8 травня 2025 року, сторони не з`явилися.

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 8 травня 2025 року продовжено строк підготовчого судового засідання, підготовче судове засідання було призначено на 28 травня 2025 року.

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 28 травня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 17 червня 2025 року.

В судове засідання, призначене на 17 червня 2025 року, сторони з`явилися, представниця позивачки просила відкласти розгляд справи на іншу дату, розгляд було відкладено на 8 липня 2025 року.

8 липня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання від представниці позивачки адвокати Мужилівської Н. М. про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою сина позивачки, підтверджуючих документів надано не було.

В судове засідання, призначене на 8 липня 2025 року, сторони не з`явилися, розгляд справи було відкладено на 22 липня 2025 року.

21 липня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання від представниці позивачки адвокати Мужилівської Н. М. про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою сина позивачки, підтверджуючих документів надано не було.

В судове засідання, призначене на 21 липня 2025 року, сторони не з`явилися, розгляд справи було відкладено на 12 серпня 2025 року.

Судове засідання, призначене на 12 серпня 2025 року, не відбулося через перебування головуючої у щорічній відпустці.

В судове засідання, призначене на 16 вересня 2025 року, сторони не з`явилися. 16 вересня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання від представниці позивачки адвокати Мужилівської Н. М. про відкладення розгляду справи у зв`язку з її хворобою.

Того ж дня представник відповідача адвокат Степаненко А. Т. подав заяву про залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та володінні власністю без розгляду.

До суду не надходили заяви позивачки та її представника про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 35 постанови від 17 квітня 2025 року в справі № 990/307/23 зазначила, що обов`язковою підставою для прийняття ухвали про залишення позову без розгляду є, зокрема, саме повторне неприбуття позивача (якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у судове засідання без поважних причин або неповідомлення про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Верховний Суд у постановах 24 березня 2025 року в справі № 706/208/15-ц, від 10 січня 2024 року в справі № 456/1278/20, від 31 травня 2023 року в справі № 693/1116/20 та ін. виснував, що процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути також й поважними. Тож, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати такий позов без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише факт належного повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Alimentaria SandersS. A. v. Spain» (заява № 11681/85) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

ЄСПЛ у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання своїми процесуальними правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається першорядно на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року в справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду в разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який вимушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заяву представника позивача про залишення позову без розгляду слід задовольнити, а позов слід залишити без розгляду на підставі п. 3 частини 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 257, ст. ст. 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та володінні власністю залишити без розгляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарженняякщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 16 вересня 2025 року.

Суддя: