Провадження №22-ц/812/1253/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Крамаренко Т.В., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання: Богуславською О.М.,

за участю: представника позивача Галюк Л.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №484/549/25 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на рішення, яке ухвалив Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області під головуванням судді Маржиної Тетяни Валеріївни у приміщенні цього суду 13 травня 2025 року, повний текст складений того ж дня, за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості спожитої, але необлікованої електроенергії,

у с т а н о в и в :

У січні 2025 року Акціонерне товариства «Миколаївобленерго» (далі АТ «Миколаївобленерго», Товариство) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості спожитої, але необлікованої електроенергії.

Позовна заява, з урахуванням доповнень, мотивована тим, що відповідачка є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , розподіл якої здійснює оператор системи розподілу - АТ «Миколаївобленерго». За цією адресою на відповідачку відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . 12 листопада 2024 року контролери АТ «Миколаївобленерго» виявили порушення підпункту 7 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи з порушенням схеми обліку, що можливо виявити під час контрольного огляду засобу обліку». За фактом цього порушення представники оператора системи склали акт про порушення від 12 листопада 2024 року №L - 1752, який підписали представники позивача та споживач без зауважень. Комісією було прийнято рішення, оформлене протоколом від 19 листопада 2024 року №12.03-178/56, в якому зазначена інформація про причетність споживача до порушення, визначеного у підпункті 7 пункту 8.4.2ПРРЕЕ, в результаті якого відповідачкою було реально спожито, але не враховано приладом обліку та не сплачено обсяг електричної енергії на суму 173041 грн. 81 коп. Таким чином, вартість обсягу необлікованої електричної енергії з урахуванням тарифів для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір необлікованої електричної енергії, складає 173041 грн 81 коп. Копія протоколу з рішенням комісії від 19 листопада 2024 року №12.03-178/56, розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії та рахунок для сплати вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої за актом, були надіслані відповідачці рекомендованим листом від 10 грудня 2024 року №12.03-011/7489. Однак станом на 16 січня 2025 року вартість необлікованої електричної енергії у сумі 173041 грн 81 коп. відповідачка не сплатила.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачки вартість електричної енергії у сумі 173041 грн 81 коп. та 2422 грн 40 коп. судового збору.

У відзиві на позовну заяву відповідачка просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що у позові та акті йдеться про порушення, яке було виявлено за адресою: АДРЕСА_1 , однак вона не має відношення до електроустановок за цією адресою, оскільки вона проживає у житловому будинку за іншою адресою: АДРЕСА_1 , власником якого на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок є ОСОБА_2 . Зазначила, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що порушення відбулося саме з її вини та за адресою її проживання. Вона не є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не має договірних відносин із позивачем щодо використання електроустановок за вказаною адресою, тобто не може нести відповідальність за самовільне підключення чи споживання електричної енергії, яке відбувалося за цією адресою, а також вона не є представником власника, не має доручення на представлення його інтересів. Зазначила, що комісія не встановила особу, так як в пояснювальній записці від 12 листопада 2024 року зазначено адресу: АДРЕСА_1 , та не вказано власника майна. Зазначила, що вона є пенсіонером за віком, перебуває в скрутному матеріальному становищі, проживає одна, інших членів сім`ї не має.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 травня 2025 р. в задоволенні позовних вимог АТ «Миколаївобленерго» відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що доказів на підтвердження факту, що саме ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , розподіл якої здійснює оператор системи розподілу - АТ «Миколаївобленерго», або ж власником зазначеного житлового будинку, не надано, а тому суд дійшов до висновку, що вимога позивача про стягнення боргу за необліковану електричну енергію з відповідачки не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі АТ «Миколаївобленерго» вказує, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 квітня 2025 року витребувано в АТ «Миколаївобленерго» інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також з КП «Первомайське МБТІ» щодо власника житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки вказана ухвала не оскаржується окремо від рішення суду позивач зазначає свої заперечення щодо її ухвалення, посилаючись на те, що суд у своєму рішення послався на ті докази, яки були витребувані цією ухвалою, а обов`язок доказування покладається на сторін, а суд не може за власною ініціативою збирати докази. Крім того, суд першої інстанції не врахував, що особовий рахунок на ім`я побутового споживача відкритий під час дії Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі ПКЕЕН). За положеннями ПКЕЕН «об`єкт споживача» визначався як житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування; споживач фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником (п.2 ПКЕЕН). Тобто, для користування електричною енергією громадянин України міг бути або власником або користувачем об`єкта електрифікації. Особовий рахунок побутового споживача визначено ПКЕЕН як сукупність даних про об`єкт побутового споживача (назва, місцезнаходження, потужність об`єкта, місце облаштування вузла обліку, вид тарифу, кількість спожитої та оплаченої електричної енергії, наявність пільг та/або субсидій, відомості про всі зміни, які відбулися під час користування побутовим споживачем електричною енергією тощо), отриманих електропостачальником відповідно до законодавства та внесених ним до єдиної системи (реєстру) за певним номером для ідентифікації об`єкта побутового споживача. Отже, особовий рахунок відповідно ПКЕЕН, відкривався лише у разі наявності між споживачем та позивачем договору про користування електричної енергії, який передбачав виконання договору сторонами (споживання електричної енергії і її оплату відповідно до умов договору). До того ж, в матеріалах справи містяться докази, які підтверджують, що відповідачка прийняла на збереження засіб вимірювальної техніки; передавала показники лічильника електричної енергії та здійснювала відбір електричної енергії з системи розподілу позивача та не заперечує, що є споживачем електричної енергії, але наполягає на тому, що споживає електричну енергію за іншою адресою. Товариство зауважує, що всі споживачі електричної енергії, електроустановки яких на момент прийняття Постанови НКРЕКП № 312 були приєднані до мереж системи розподілу позивача приєднались до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, публічний примірник якого розміщений на сайті АТ «Миколаївобленерго» за посиланням: https://www.energy.mk.ua/. Відповідно до п.2.1.1 гл.2.1 р. ІІ ПРРЕЕ (Правил роздрібного ринку електричної енергії) результатом розподілу (передачі) електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним суб`єктом роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку. Тобто, сама електрифікація будинку свідчить про наявність договірних відносин між позивачем та споживачем. В іншому випадку споживання електричної енергії є самовільним підключенням, за яке нормами ПРРЕЕ передбачено відповідальність у вигляді донарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. За пунктом 2.1.6 глави 2.1 розділу ІІ ПРРЕЕ у разі незгоди споживача на приєднання до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії. Щодо розбіжності у номерах будинків, то позивач пояснював суду, за якими ідентифікуючими ознаками (зокрема, номер лічильника електричної енергії), можливо ідентифікувати, який саме вузол обліку електричної енергії обстежувався при технічній перевірці. Тобто, з акту про порушення чітко видно, на якому саме об`єкті виявлено порушення ПРРЕЕ. Наявність невідповідності номеру будинку не спростовує факту порушення та не є підставою для визнання протиправними проведених позивачем нарахувань. Тим більше технічна перевірка проведена у присутності відповідачки, про що вказано в акті про порушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (частина 5 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним положенням процесуального закону.

Як встановив суд першої інстанції і таке вбачається з матеріалів справи, за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 у позивача, який є оператором системи розподілу, відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 з метою обліку використано електричної енергії, що підтверджується його копією (а.с.13).

12 листопада 2024 контролери АТ «Миколаївобленерго» виявили порушення підпункту 7 пункту 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі ПРРЕЕ), а саме: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи з порушенням схеми обліку, що можливо виявити під час контрольного огляду засобу обліку».

За фактом цього порушення представники оператора системи склали акт про порушення від 12 листопада 2024 року № L - 1752 (далі - Акт) (а.с.6).

Комісія позивача, розглянувши Акт, прийняла рішення, оформлене протоколом від 19 листопада 2024 року № 12.03-178/56, в якому зазначила про причетність ОСОБА_1 до порушення, визначеного у підпункті 7 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ, внаслідок якого за адресою: АДРЕСА_1 було реально спожито, але не враховано приладом обліку та споживачем не сплачено обсяг електричної енергії у сумі 173041 грн. 81 коп. (а.с.9).

Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснений відповідно до положень підпункту 7 пункту 8.4.2 та за формулою 8 підпункту 8.4.12 глави VIII ПРРЕЕ.

Копія протоколу з рішенням комісії від 19 листопада 2024 року № 12.03-178/56, розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії та рахунок для сплати вартості необлікованої електричної енергії, були надіслані відповідачці рекомендованим листом від 10 грудня 2024 року № 12.03-011/7489.

Станом на 16 січня 2025 року вартість необлікованої електричної енергії у сумі 173041 грн. 81 коп. відповідачка не сплатила.

Позивач АТ «Миколаївобленерго», яке є оператором системи розподілу, звернувшись із позовом, просить стягнути з відповідачки як споживача електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , вартість спожитої, але не облікованої електричної енергії на підставі Акту через вчинення порушення ПРРЕЕ.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 56-58, 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі Правила роздрібного ринку електричної енергії, ПРРЕЕ).

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з частиною 2 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Пунктом 84 частини першої статті 1 цього Закону визначено значення термінів. Споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Частиною 6 статті 56 цього Закону передбачено, що постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Відповідно до частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії та умов укладених договорів.

Згідно пункту 4 частини 2 статті 77 цього Закону правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно підпункту 20 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (тут і далі в редакції, чинній станом на день виявлення порушення) споживач зобов`язаний не допускати безоблікового використання електричної енергії або використання електричної енергії для професійної та/або господарської діяльності на об`єктах, які розраховуються за електричну енергії за тарифом побутових споживачів, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового використання електричної енергії.

У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9до цих Правил (пункт 8.2.5 ПРРЕЕ).

У разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу (пункт 8.2.4 ПРРЕЕ).

У разі причетності споживача до порушень, зазначених у пункті 8.4.2 глави 8.4 цього розділу, у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. У такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків (пункт 8.2.6 ПРРЕЕ).

Відповідно до підпункту 7 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення , зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку.

На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення (пункт 8.2.4 ПРРЕЕ).

Кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи.

Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії (пункт 8.2.7 ПРРЕЕ).

Тобто у разі встановлення оператором системи порушень правил користування електричної енергії, а саме безоблікового споживання електричної енергії саме споживач має сплатити вартість необлікованої електричної енергії.

Відповідно до частини 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

В силу положень статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 6 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно пунктів 1 та 11 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна).

Виходячи з наведених положень закону саме власник або уповноважена ним особа має право та зобов`язаний укладати договори щодо постачання електричної енергії до його об`єкту нерухомого майна, а отже є особою, відповідальною за порушення умов таких договорів.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 11 березня2019 року у справі № 477/146/17 (провадження № 61-32408св18) та від 09 грудня 2024 року у справі № 333/115/20 (провадження № 61-17281св23).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Суд першої інстанції встановив, що відповідно до довідок Виконавчого комітету Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 53 від 12 лютого 2025 року та № 106 від 31 березня 2025 року відповідачка ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , але не є власником зазначеного житлового будинку; власником будинку є ОСОБА_3 (а.с.36, 56).

Згідно із свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок, виданим 11 квітня 1990 року Довгопристанською Сільською радою народних депутатів, житловий будинок по АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 на підставі рішення Виконавчого комітету Довгопристанської сільської ради народних депутатів № 9 від 23 березня 1990 року, реєстровий № 117 (а.с.37).

Технічна документація на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 виготовлена на ім`я власника ОСОБА_3 (а.с.38-40).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 422693038 від 15 квітня 2025 року вбачається, що відсутні відомості щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.65).

З довідки з КП «Первомайське МБТІ» № 769/04-02-03 від 23 квітня 2025 року вбачається, що відсутні відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.66).

За таких обставин, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що факт відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 сам по собі не є доказом того, що вона є споживачем послуг з електропостачання за цією адресою, або ж є власником зазначеного житлового будинку, за адресою якого відкритий цей особовий рахунок. Такий висновок підтримує колегія суддів, оскільки

матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 не має жодного відношення до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вона не є власником цього житлового будинку, й доказів на підтвердження того, що вона проживає фактично за цією адресою, а також, що власник будинку уповноважив її на укладання договорів щодо постачання електричної енергії суду не надано.

Крім того, з довідки Виконавчого комітету Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 106 від 31 березня 2025 року вбачається, що згідно погосподарського обліку житловий будинок по АДРЕСА_1 відсутній (а.с.56).

Суду не надано жодних доказів, які б спростовували вищезазначене.

З матеріалів справи не зрозуміло, про яку саме невідповідність адреси зазначила представник позивача в апеляційній скарзі, оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_1 не має жодного відношення до споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , також у справі відсутні докази того, що електроустановка, перевірка якої відбулася 12 листопада 2024 року, за наслідками якої складений підписаний відповідачкою Акт, фактично знаходиться за іншою адресою та якою саме і що саме відповідачка є власником цієї електроустановки або уповноваженої власником особою, а тому апеляційний суд відхиляє такі доводи апеляційної скарги.

Колегія суддів також не приймає посилання в апеляційній скарзі на те, що порушення ПРРЕЕ виявлено та Акт складений у присутності ОСОБА_1 , яка його підписала, а тому саме вона є відповідальною особою у справі, оскільки сам факт присутності при виявленні порушення ПРРЕЕ не власника або уповноваженої ним особи, а іншої особи, яка допустила працівників оператора системи для технічної перевірки електроустановок, не робить цю особу відповідальною за порушення ПРРЕЕ.

Зокрема, наведені твердження позивача спростовуються положеннями підпункту 3.2.12 ПРРЕЕ відповідно до яких разом із заявою-приєднанням з метою укладення договору про постачання електричної енергії споживач обов`язково надає документ, що посвідчує право на представництво інтересів особи у випадку подання заяви представником (для фізичних осіб), або документ, що посвідчує право особи діяти від імені юридичної особи (для юридичних осіб); копію документа, що підтверджує право власності чи користування об`єктом, крім випадків укладення договору про постачання електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку.

За такого ОСОБА_1 не може вважатися особою, відповідальною за спричинення позивачеві збитків у розмірі вартості необлікованої електроенергії на підставі Акту.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Як зазначено вище, ОСОБА_1 , яка вказана позивачем відповідачкою у справі не є особою, яка має відповідати у спірних правовідносинах, тобто є неналежним відповідачем, що є підставою для вдімови у позові.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно на підставі наявних у справі та правильно оцінених ним доказів встановив обставини справи, надавши їм відповідну правову оцінку, та ухвалив законне і обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права, колегія суддів в силу положень статті 375 ЦПК України не вбачає підстав для його скасування.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що апеляційним судом рішення суду залишено без змін, відсутні підстави для проведення розподілу судових витрат, які в цій справі покладаються на позивача.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» залишити без задоволення, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.В. Крамаренко

Н.В. Самчишина

________________________________________

Повна постанова складена 10 вересня 2025 року