ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/5416/25 Провадження 2/636/2849/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2025 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючої судді Золотоверхої О.О.,

за участі секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, Орган опіки та піклування Талалаївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2025 (зареєстровано 26.06.2025) через систему «Електронний суд» представник позивача - адвокат Мудревська Я.М. звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила позбавити останню батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовано тим, що у період з 2008-2009 року позивач зустрічався з відповідачем. Шлюб між ними не був зареєстрований. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 . Після народження дитини сімейні відносини не склалися через різні погляди і відношення до життя. На ций підставі в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, в результаті шлюбні відносини були припинені.

При цьому неповнолітня дитина залишилася проживати з позивачем, проти чого ОСОБА_2 не заперечувала. Після цього відповідач припинила брати участь у вихованні сина, не відвідувала його за місцем проживання, не цікавилася, як його справи чи забезпечений всім необхідним.

Відповідно до судового наказу Чугуївського міського суду Харківської області від 11.07.2018 вирішено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 05.12.2021 позивачем надано дозвіл на участь дитини в діяльності десантно спортивного навчального-тренувального центру "Чугуїв-1". У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вимушені були змінити місце постійного проживання. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 та ОСОБА_3 взято на облік як внутрішньо переміщених осіб з 29.07.2022.

Відповідач аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 207265,29 грн. Починаючи з 2009 року відповідач не бере участі у вихованні сина, не спілкується з ним, не зустрічається з сином, та з позивачем з приводу того, щоб дізнатися, чи є у нього необхідні речі, не цікавиться чи нормально ОСОБА_3 харчується, чи є продукти харчування, чи є в нього одяг. Позивач намагався налагодити відносини щодо виховання спільної дитини та участі в її вихованні, але ОСОБА_2 постійно ухиляється та не бажає спілкуватися. На даний час дитина проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з позивачем, та перебуває на його утриманні, дитина виховується батьком самостійно.

Відповідно до акту про встановлення факту проживання від 09.06.2025, що дійсно відповідач не зареєстрована та не проживає фактично за адресою: АДРЕСА_1 , жодного разу не бачили сина з нею, а також вона жодного разу не відвідувала дитину та не бере участі в його вихованні. Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Талалаївської селищної ради від 29.08.2024 №117 вирішено надати ОСОБА_3 статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. Позивач з 11.03.2025 працює в КП "Талалаївське ВУЖКГ" на посаді двірника, заробітна плата склала: березень 2025 року - 7797,86 грн, квітень 2025 року - 13725 грн, травень 2025 року - 12425 грн. Відповідно до характеристики КП "Талалаївське ВУЖКГ" з 11.03.2025 за час роботи зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник. Сумлінно та професійно виконує поставлені завдання. Є ініціатором та стресостійним працівником. Взаємовідносини з колективом склалися хороші, у колективі з усіма підтримує рівні, дружні відносини. Відповідно до довідки Талалаївського відділу соціальної підтримки громадян від 09.06.2025 №92 позивач з сином перебувають на обліку та отримують допомогу на проживання як внутрішньо переміщені особи з 01.07.2022 в розмірі 5000 грн щомісячно. ОСОБА_3 є учнем 9-А класу Талалаївського ліцею Талалаївської селищної ради Чернігівської області має середній рівень знань з усіх предметів, більш схильний до вивчення трудового навчання та фізичної культури. Любить спорт, грає у волейбол, неодноразово брав участь у міжнародних змаганнях, отримував призові місця. Доручення виконував систематично та добросовісно, брав участь у суспільних справах. Має добрі взаємовідносини з батьком, який співпрацював з класним керівником постійно.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 06.06.2025 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , у вказаному житловому будинку проживають позивач, неповнолітній син, та дідусь ОСОБА_3 . Родина вказане житло винаймає, житло складається з 3 житлових кімнат, кухні та 2 коридорів та вітальні. У будинку наявні меблі: 3 дивани, ліжко, 2 столи, стільці. З побутової техніки є 2 холодильника, 2 телевізори, пральна машинка, комп`ютер. Для дитини виділена окрема кімната, місце для уроків та відпочинку. Продуктами харчування забезпечені в достатній кількості. При спілкуванні неповнолітній син позивача підтвердив, що його мати ОСОБА_2 не бере участі у його вихованні, не телефонувала йому вже більше року, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться його навчанням та станом здоров`я. Висновок: для дитини створені необхідні умови для проживання, виховання та розвитку.

23.06.2025 службою у справах дітей Чугуївської міської ради проведено обстеження умов проживання ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , в результаті встановлено, що вона стосунки з дитиною не підтримує, інколи може поспілкуватися в телефонному режимі, але це буває дуже рідко. Також ОСОБА_2 знає про намір ОСОБА_1 про позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 та не заперечує та згодна на позбавлення.

23.06.2025 відбулося засідання комісії органу опіки та піклування Талалаївської селищної ради, на якому визнано доцільним позбавити батьківських прав матір щодо неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 . Позивач як батько турбується про сина, купує необхідні речі, по можливості, забезпечує необхідним. Також відповідач не зустрічається ні з дитиною, ні позивачем з приводу того, щоб дізнатися, чи є у дитини необхідні речі, не цікавиться чи нормально син харчується, чи є у нього продукти харчування, чи є в нього одяг. Турботу про свою дитину ОСОБА_2 змінила на аморальний спосіб життя. Таким чином, відповідач взагалі не здійснює, покладені на неї ст.150 Сімейного кодексу України, обов`язки щодо виховання своїх дітей. Для виховання дитини мати не вчинила жодної дії, не цікавиться станом здоров`я дитини, матеріальним станом, його розумовим і фізичним розвитком. ОСОБА_2 не знає, які є в дитини проблеми і що йому потрібно в даний час. Тому, з метою захисту прав і інтересів дитини при такій винній поведінці відповідача, вважали, що необхідно застосувати до неї крайній засіб відповідальності- як позбавлення батьківських прав.

Представник позивача у судовому засіданні 11.08.2025 позов підтримала, просила задовольнити. 15.09.2025 представник позивача надала заяву, в якій просила провести розгляд без їх участі, позов підтримала.

Позивач позов у судовому засіданні 11.08.2025 підтримав, підтвердив факти та обставини, наведені в позові.

Представник позивача надала до суду копію нотаріальної завіреної заяви відповідача, в якій остання позов ОСОБА_3 визнала в повному обсязі, просила проводити розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні 11.08.2025 позов визнала, пояснила, що дійсно син мекшкає разом із батьком змалку, окремо від неї. Де та як навчається син - вона не знає бо не цікавилась. Із чином спілкується телефоном дуже рідко, фактично не бачаться, всім необхідним його забезпечує батько. Налагоджувати відносини із сином вона не має бажання та часу. Відповідач в подальшому надала заяву, в якій просила розгляд провести без її участі, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав стосовно ОСОБА_3 .

Від Служби у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Представник Органу опіки та піклування Талалаївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області надав заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав.

Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Чкаловське (нині Пролісне) Чугуївського району Харківської області народився ОСОБА_3 , батьками якого записано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13.01.2010 (а.с.6).

Згідно копій витягів з реєстру територіальної громади (а.с.11/2, 10) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно копій довідок від 29.07.2022 про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи (а.с.10/2, 9) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяті на облік за адресою: АДРЕСА_1 .

05.12.2021 ОСОБА_1 надав дозвіл на участь дитини в діяльності десантно-спортивного навчально-тренувального центру «Чугуїв-1» (копія а.с.7), при цьому суд зазначає, що у вказаному дозволі відсутні ідентифікаційні дані дитини.

29.08.2024 рішенням №117 виконавчого комітету Талалаївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області (копія а.с.11) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитина, яка постраждала внаслідок воєнних дій.

Згідно копії довідки №388 від 04.06.2025 з Талалаївської селищної ради (а.с.7/2) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації як ВПО в тім, що на його утриманні знаходиться дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина постійно проживає разом з батьком та виховується самостійно батьком.

Згідно копії довідки №92/01 від 09.06.2025 з Талалаївського відділу соціальної підтримки Прилуцької РДА Чернігівської області (а.с.8) ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_3 , перебувають на обліку та отримують допомогу на проживання як внутрішньо-переміщена особа з 01.07.2022 по даний час у розмірі 5000.00 грн. щомісячно.

З копії довідки зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №389 від 04.06.2025 (а.с.8/2) вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , 1980 р.н., ОСОБА_3 , 2009 р.н.

Згідно копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 06.06.2025 (а.с.12) комісія служби у справах дітей Талалаївської селищної ради здійснила обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 . Втановлено: за адресою проживає 3 особи - ОСОБА_1 , 1980 р.н., ОСОБА_3 , 2009 р.н., ОСОБА_3 , 1949 р.н.; родина винаймає житло з осені 2024 року, будинок належить на праві власності ОСОБА_4 ; житло складається з 3 житлових кімнат, вітальні, кухні та 2 коридорів, опалення пічне та газове, наявні меблі, газопостачання, електропостачання та каналізація, санітарний стан задовільний; для дитини виділена окрема кімната, місце для навчання та відпочинку; родина забезпечена продуктами харчування.

З копії акту про встановлення факту проживання від 09.06.2025 (а.с.12/2) вбачається що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_4 , разом з сином ОСОБА_3 та дідусем ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не зареєстрована та не проживає за вказаною адресою, жодного разу не бачили сина з нею, вона жодного разу не відвідувала дитину та не бере участі у його вихованні.

Згідно копії довідки з КП «Талалаївське ВУЖКГ» №57 (а.с.9/2) ОСОБА_1 прийнятий на роботи двірником до підприємства з 11.03.2025. згідно копії характеристики (а.с.15/2) зарекомендував себе як відповідальний та дисциплінований працівник, взаємовідносини з колективом хороші.

Згідно копії характеристики від 04.06.2025 з Талалаївського ліцею Талалаївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області (а.с.6/2) ОСОБА_5 є внутрішньопереміщеним учнем, має середній рівень знань, брав участь у змаганнях та суспільних заходах, має добрі відносини з батьком, який співпрацював з класним керівником постійно.

Згідно копії довідки №Т-608/05-01-07 від 16.06.2025 з Пролісненської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с.13/2) до адміністративної комісії протоколів та заяв на ОСОБА_6 не надходило, компрометуючими матеріалами рада не володіє.

ОСОБА_2 на праві власності належить кімната АДРЕСА_5 , що підтверджується Iнформацiєю з Державного реєстру речових прав на нepyxoмe майно та Ресстру прав власностi на нерухоме майно, Державноrо реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон вiдчуження об`єктiв нерухомогo майна щодо суб`єкта від 16.06.2025 №431498692 (а.с.16). 23.06.2025 проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_6 (копія акту а.с.13) в ході якого встановлено що за цією адресою проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , умови проживання задовільні, щодо умов для вихованні дитини даних не зазначено, наявна примітка «зі слів ОСОБА_2 стосунки з дитиною не підтримує, може поспілкуватися в телефонному режимі, але це буває дуже рідко».

11.07.2018 Чугуївським міським судом Харківської області видано судовий наказ (копія а.с.14) по справі №636/2111/18) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 . Згідно копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (а.с.15) заборгованість ОСОБА_2 становить станом на травень 2025 року - 207265.29 грн., остання сплата по аліментам вбачається в лютому 2020 року.

Згідно з ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Органом опіки та піклування Талалаївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області винесено висновок 26.06.2025 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія а.с.51/2), затверджений рішенням Виконавчого комітету Талалаївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №112 від 26.06.2025 (копія а.с.51).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров`ю.

Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька.

Згідно пунктів 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків та саме ухилення від здійснення своїх батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Досліджені судом докази свідчать про те, що мати неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його розвитком та навчанням, підготовкою до самостійного життя, не цікавиться його здоров`ям, не приїздить до нього, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, матеріально не підтримує.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме та умисне ухилення від виховання дитини та як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, тому, в даному випадку, суд, з урахуванням всіх фактичних обставин справи, вважає доцільним та необхідним застосування такого крайнього заходу впливу до відповідача як позбавлення його батьківських прав, та вважає, що у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, де буде забезпечено належні умови для зростання та розвитку дитини.

Згідно з ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Разом із тим, матеріали справи містять відомості про те, що з відповідача на утримання ОСОБА_3 аліменти стягуються на підставі судового наказу, у зв`язку з чим питання про стягнення аліментів судом в рамках даної справи не вирішується.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 259, 263-265, 354, 355, 430, п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень, п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, Орган опіки та піклування Талалаївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.О. Золотоверха