Справа № 148/1442/25
Провадження №2/148/740/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(Заочне)

03 вересня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Семенової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Кугутюком Олександром Васильовичем до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Кугутюк О.В. від імені та в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.04.2019 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , укладено шлюб.

Від спільного подружнього життя у них народилася - дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Немирівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області зроблено відповідний актовий запис № 225 та видано свідоцтво про народження дитини серія НОМЕР_1 .

Рішенням Тульчинського районного суду від 24.06.2021, шлюб - розірвано. Даним рішенням суду, також стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.12.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача зазначає, що на даний час змінився матеріальний стан позивача, оскільки зросли витрати на утримання дитини, у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, комунальні послуги, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Також, змінився і матеріальний стан відповідача, з часу присудження аліментів, тобто з 23.12.2020 ОСОБА_2 був безробітнім, а на даний час державним виконавцем повідомлено, що борг по аліментах частково погашений за рахунок грошового забезпечення військовослужбовця (заробітна плата) ОСОБА_2 . У зв`язку з чим, позивач вважає, що на даний час відповідач має постійний стабільний дохід і може надавати матеріальну допомогу (сплачувати аліменти) на утримання дочки, тому наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів із твердої грошової суми у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, від представника надійшла заява про проведення судового засідання за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, день і час судового засідання, про що свідчить оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відомостей про причини своєї неявки суду не надав, у встановлений судом строк відзив не подав.

За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до довідки головного державного виконавця Могилів-Подільського ВДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області ЦМУ Міністерства Юстиції (м. Київ) Юлії Попової, на підставі виконавчого листа № 148/2168/20 від 27.07.2021, який видано Тульчинським районним судом Вінницької області, ОСОБА_1 отримувала аліменти від ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.12.2020 (а.с. 4, 5).

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.06.2021, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 19.04.2019 у виконавчому комітеті Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, за актовим записом № 3 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.12.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-12).

Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів по виконавчому провадженню АСВП №66721692, за виконавчим листом № 148/2168/20 від 27.07.2021, заборгованість/переплата станом на 01.06.2025 становить 4129,43 грн (а.с. 13).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 19.11.2019 Немирівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. зв. б. 13).

Відповідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.06.2021, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 19.04.2019 у виконавчому комітеті Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, за актовим записом № 3 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.12.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Проте, як зазначає позивач, у неї змінився матеріальний стан, так як, збільшились витрати на утримання дитини, у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, комунальні послуги, тому коштів, які сплачує відповідач на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не вистачає.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Проте, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс14.

Вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми стягуваних аліментів, для забезпечення потреб дитини, оскільки на даний час, зросли ціни на продукти та одяг, комунальні послуги, тому аліментів які стягуються з відповідача, на утримання дитини не вистачає. Крім того, позивачка також зазначає, що змінився матеріальний стан і у відповідача, з часу присудження аліментів, тобто з 23.12.2020, ОСОБА_2 був безробітнім, а на даний час державним виконавцем повідомлено, що борг по аліментах частково погашений за рахунок грошового забезпечення військовослужбовця (заробітна плата) ОСОБА_2 .

Згідно положень ч. 3 ст. 181 СК України, право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Чинне законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивачка скористалася своїм правом, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів. Крім того, законне встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Тому, дослідивши матеріали справи, при вирішенні питання щодо зміни способу стягнення аліментів, суд бере до уваги, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, визначений рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.06.2021, в твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.12.2020 і до досягнення дитиною повноліття та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня винесення судом рішення і до досягнення дитиною повноліття. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Представник позивачки у позовній заяві просив всі понесені судові витрати позивачки стягнути з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В матеріалах справи наявні: ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 серії АВ № 1210229 (а.с. 3), договір про надання правової допомоги № б/н від 10.05.2025 та додаток № 1 від 10.06.2025 (а.с. 6, 7), в якому обумовлено розмір гонорару у даній справі 5000 грн., квитанція до прибуткового касового ордера від 10.06.2025 у розмірі 5000 грн. (а.с. зв. б. 8), тому на підставі вищевикладеного, суд вважає, що витрати на правничу допомогу, понесені позивачкою у даній справі, є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), оскільки їх розмір документально підтверджений.

За п. 3 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2-5, 12, 13, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , із 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та стягувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня винесення судом рішення і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 5000 грн (п`ять тисяч гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: