Провадження №: 2/336/3141/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Нєдєльчевої О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя через підсистему «Електронний суд» звернулося ТОВ «Фінпром Маркет» із вказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначено, що 14.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 12 000 грн. строком позики - 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу, у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором та надав позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів. Відповідач отримав грошові кошти у позику, однак свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за договором позики. В подальшому, 21 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено Договір факторингу № 2106, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 1712221 від 14.02.2021 року. 03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 1712221 від 14.02.2021 року року. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03 квітня 2023 року до договору факторингу № 030423-ФК ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40 656,00 грн. з яких: 12 000,00 грн., - сума заборгованості основною сумою боргу, 28 650,00 грн., - сума заборгованості за відсотками.

На підставі наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, витрати, понесені на сплату судового збору та правничу допомогу.

Ухвалою суду від 03.07.2025 відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, судове засідання призначено на 17.09.2025.

28.07.2025 до суду від представника відповідача адвоката Працевитого Г.О. надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві не заперечується факт укладення між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договору позики № 1712221, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 12 000 грн. Стороною відповідача визнаються такі істотні умови договору: сума кредиту 12 000 грн., строк кредитування 30 днів (з 14.02.2021 по 16.03.2021), процентна ставка базова/день (фіксована) 1,99 %, знижена процентна ставка/ день 1,99%.

Представник відповідача зазначає про незаконність нарахування кредитором відсотків після спливу строку кредитування (16.03.2021), та вважає, що сума, яку повинний був сплатити позичальник, становить: 12 000 грн. тіло та 7164 грн. відсотки, а всього 19 164 грн.

Тому просить суд зменшити загальну суму заборгованості відповідача до вказаної суми.

29.07.2025 до суду надійшло клопотання представника відповідача про зменшення витрат позивача на правничу допомогу.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що згідно з п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

При цьому відповідно до п. 4.2. договору позики № 1712221, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок та умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Таким чином у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями.

Заперечуючи посилання представника відповідача на судову практику, зазначає, що обставини цієї справи є відмінним від тих, на які посилається сторона відповідача.

Зокрема зазначає, що на інтернет ресурсі позикодавця в розділі «Архівна інформація» (https://mycredit.ua/ua/archived_info/) містяться всі правила надання позики за весь час діяльності компанії, пункт з яким не погоджується представник Відповідача (передбачена умовами договору пролонгація на 90 діб) міститься в правилах за період з 2018 рік по сьогоднішній день.

Також уважає посилання представника відповідаача на пооложення ст. 625 ЦК України помилковими, оскільки позивач, звертаючись з позовом до суду, обраховував заборгованості відповідача за базовою/фіксованою процентною ставкою, а не за Процентною ставкою «понадстрокове користування Позикою» в розмірі 2,7% (відповідальність штраф за порушення умов договору позики, згідно правил нараховується після 120 днів нарахування процентів за базовою процентною ставкою).

На підставі наведеного просив задовольнити позов у повному обсязі.

У судове представник позивача не з`явився. В позовній заяві та відповіді на відзив зазначено про можливість розгляду справи за його відсутності.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 1712221 згідно умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сторони погодили такі умови Договору позики: сума позики 12 000,00 грн., строк позики 30 днів, процентна ставка (базова) 1,99% .

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Позикодавець Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання виконало повністю та надало позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів.

Відповідач скористався наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеним договором не виконав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон не вимагає, щоб при заміні кредитора, новий кредитор укладав з боржниками договір.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва.

21.06.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (ідентифікаційний код юридичної особи 35017877) уклали Договір факторингу № 2106 від 21.06.2021, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1712221 від 14.02.2021.

03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023,. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1712221 від 14.02.2021.

Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» є стало новим кредитором у зобов`язаннях за договором позики, який укладено з відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згадані обставини, в тому числі отримання відповідачем кредитних коштів на суму 12 000 грн., визнаються учасниками справи, що знайшло своє відображення у заявах по суті справи, а тому не підлягають доказуванню. За наведеного суд не вбачає необхідності у витребуванні від АТ «Державний ощадний банк України» інформації щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_1 та виписки по цьому картковому рахунку, про що просить позивач у позовній заяві.

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, відповідач заборгованість за вищезазначеним договором позики так і не сплатив. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у позику.

Щодо нарахування процентів.

У договорі позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1712221 визначені такі істотні умови договору: сума кредиту 12 000 грн., строк кредитування 30 днів (з 14.02.2021 по 16.03.2021), процентна ставка базова/день (фіксована) 1,99 %, знижена процентна ставка/ день 1,99%, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день 2,70 %, орієнтовна загальна вартість 19 164 грн.

Представник позивача, в обґрунтування своєї позиції щодо нарахування та стягнення процентів за користування кредитом, посилається на положення п. 4.2 договору, відповідно до якого позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Також позивач зазначає, що вказані Правила долучені ним до позову.

Втім представник відповідача заперечує, що долучені до позову Правила відображають актуальну на момент укладення правочину редакцію.

Судом перевірено посиланняhttps://mycredit.ua/ua/documents-license/, зокрема за посиланнямhttps://mycredit.ua/ua/documents-license/pravila-i-dogovory/ міститься така інформація:

- Примірний договір надання коштів у кредит (з поверненням в кінці строку, перший кредит) від 15.05.2025

- Правила надання коштів та банківських металів у кредит від 10.10.2024

- Примірний договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) (з поверненням в кінці строку, повторний кредит) від 15.05.2025.

Інша інформації, що знаходиться за посиланнямhttps://mycredit.ua/ua/documents-license/, не містить відомостей щодо договорів із клієнтами фінансової установи.

Тобто, за згаданим посилання наявна лише інформація щодо змісту договору кредиту станом на 15.05.205 та правил надання коштів у кредит на 10.10.2024.

Представник позивача зазначає в розділі «Архівна інформація» (https://mycredit.ua/ua/archived_info/) містяться всі правила надання позики за весь час діяльності компанії.

Проте перехід за вказаним посиланням приводить до повідомлення: «404 Помилка Сторінка не знайдена або невірно вказано адресу».

Отже у даному випадку позивачем не доведено, що відповідач, підписуючи договір кредиту, розумів саме ці умови та погодився з ними, а також те, що вказані Правила на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо пролонгації (автопролонгації) кредиту, як ті, що додані позивачем до позовної заяви.

Схожа правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року у справі №191/2648/17.

Таким чином розмір відсотків відповідно до умов договору позики становить 7164 грн. з період з 14.02.2021 по 16.03.2021, виходячи з розрахунку : 12 000 (тіло кредиту) х 1,99 % х 30 днів.

З огляду на зазначене, з відповідача на користь ТОВ «Фінпром Маркет» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в загальному сумі 19 164 гривень, з яких: 12 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7164 грн. заборгованість за нарахованими процентами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 2422, 40 грн., а також просив суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 3500 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі, пропорційному до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 81, 82, 141, 142, 263-265, 274- 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики № 1712221 від 14.02.2021 року у сумі 19 164 гривень, з яких: 12 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7164 - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» витрати зі сплати судового збору у розмірі 962,73 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1649,79 гривень.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ТОВ «Фінпром Маркет», яке знаходиться за адресою: м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд.9-а, офіс; .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його постановлення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв

17.09.25