Справа № 487/82/25
Провадження № 2/487/1037/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18.09.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючий суддяНікітін Д.Г.,
при секретаріМарченко О.С.

За участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

Позивач 07.01.2025 року звернувся з позовною заявою, в якій просить суд визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,1 кв.м. Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 57,1 кв.м..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 серпня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Ленінським Відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №480.

05 липня 2024 року шлюб між Позивачкою та Відповідачем було розірвано Заводським районним судом міста Миколаєва справа №487/3391/24.

За час перебування у шлюбі за спільні кошти було придбане майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: - трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 57,1 кв. м., житловою площею 42,5 кв. м.

На підставі вказаного вважає, що вказана квартира є спільним сумісним майном подружжям.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну заяву.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за місцем реєстрації, в судове засідання не з`явився двічі.

Судом встановлено, що 29 серпня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Ленінським Відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №480.

05 липня 2024 року шлюб між Позивачкою та Відповідачем було розірвано Заводським районним судом міста Миколаєва справа №487/3391/24.

01 листопада 2019 року була придбана квартира АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горобченко С. Г. запис в реєстрі №2064, де покупцем вказаний ОСОБА_2 .

У пункті 8 Договору купівлі-продажу зазначено, що покупець дає за згодою подружжя ОСОБА_1 , справжність підпису якої на заяві згоди на купівлю засвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області, Горобченко С.Г. 30 жовтня 2019 року за реєстровим №2057.

Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.11.2019 вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, виданого 01.11.2019 Приватним нотаріусом Горобченко С.Г., Миколаївський міський нотаріальний округ, Миколаївська область та зареєстровано в реєстрі за №2064, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Як зазначено в ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ст. 368 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч.4 ст. 65 СК України).

Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами ст. 70 СК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, а саме: визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 57,1 кв.м..

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційної до розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в розмірі 2863,42 грн., понесені позивачем та підтверджені наданою нею квитанцією про сплату судового забору.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 48, 81, 141, 259, 263-264 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 57,1 кв.м..

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 57,1 кв.м..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4869 грн.

Повернути ОСОБА_1 надмірно сплачену суму судового збору в розмірі: 4869 грн. відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 07.01.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.Г. Нікітін