Провадження № 2/522/6647/25
Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Ярема Х.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.
19.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 .
Позивач просить суд:
- стягнути 287 710,37 грн. відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 6 000 грн. витрат на проведення оцінки завданої шкоди та вирішити питання судових витрат.
23.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Відповідач повідомлений на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України (відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи).
На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що 22.03.2025 з вини водія ОСОБА_2 , відповідальність якого була застрахована в ПАТ «СК «УСГ», сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль позивача Volkswagen Tiguan д/н НОМЕР_1 отримав пошкодження. Вартість матеріальних збитків складає 589 425,66 грн., що відповідало вартості автомобіля на час ДТП. Вартість автомобіля після ДТП визначена у сумі 144 915,29 грн. Страхова компанія виплатила страхове відшкодування у сумі 156 800 грн. (франшиза 3 200 грн.) в межах страхової суми 160 000 грн. Решта складає 287 710,37 грн., які відповідач відмовляється сплатити. На з`ясування розміру збитків позивач сплатив 6 000 грн.
Судом встановлено такі обставини справи.
ОСОБА_1 є власником автомобіля Volkswagen Tiguan д/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
22.03.2025 з вини водія автомобіля Opel Astra д/н НОМЕР_3 ОСОБА_2 , сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкодження отримав автомобіль Volkswagen Tiguan д/н НОМЕР_1 , що встановлено постановою Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2025 у справі № 522/6249/25.
Згідно з висновком експерта №029-СЕ/25 транспортно-товарознавчого дослідження автомобіля Volkswagen Tiguan д/н НОМЕР_1 від 08.04.2025, вартість матеріального збитку станом на 31.03.2025 складає 589 425,66 грн., що дорівнює ринковій вартості досліджуваного КТЗ на дату ДТП. Ринкова вартість автомобіля Volkswagen Tiguan д/н НОМЕР_1 після ДТП складає 144 915,29 грн. Вартість проведеного експертного дослідження складає 6 000 грн., які сплачені 01.04.2025 квитанція №1.
23.04.2025 ПАТ «Страхова компанія «УСГ» на підставі страхового акту № ПСЦВ-5085 виплатило на користь ОСОБА_1 158 800 грн. страхового відшкодування за страхувальника ОСОБА_2 в межах страхового ліміту 160 000 грн. (франшиза 3 200 грн.)
08.05.2025 ОСОБА_1 направив ОСОБА_2 претензію щодо відшкодування збитків, яка отримана адресатом 02.06.2025.
Висновки суду.
Предметом та підставами позову є стягнення з відповідача, як винуватця ДТП, матеріальної шкоди, сума якої перевищує страховий ліміт страхувальника.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
ОСОБА_1 є власником пошкодженого в ДТП автомобіля Volkswagen Tiguan д/н НОМЕР_1 , а отже, має право на відшкодування збитків, спричинених автомобілю.
Згідно з ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1ч.1 ст. 1188 ЦК України).
Відповідно до ч.3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 у справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
Оскільки транспортний засіб є фізично знищеним (вартість його ремонту дорівнює його вартості до ДТП), тому розмір відшкодування матеріальної шкоди, становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.
Вартість матеріальних збитків власника автомобіля Volkswagen Tiguan д/н НОМЕР_1 складає 589 425,66 грн., що відповідало вартості автомобіля на час ДТП. Вартість автомобіля після ДТП визначена у сумі 144 915,29 грн. Страхова компанія виплатила страхове відшкодування у сумі 156 800 грн. (франшиза 3 200 грн.) в межах страхової суми 160 000 грн. Решта складає 287 710,37 грн. (589 425,66 144 915,29 156 800)
Отже, вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 287 710,37 грн. суд вважає обгрунтованими. Вартість експертного дослідження склала 6 000 грн., які сплачені позивачем.
Щодо витрат на правничу допомогу, то суд виходить з наступного.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Тобто, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:
-має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
-з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Позивач надає документи, які свідчать про наявність його витрат на правничу допомогу в даній справі та просить стягнути з відповідача 12 000 грн. таких витрат.
Суд, враховуючи дотримання принципів обґрунтованості, пропорційності (співмірності) витрат на оплату послуг адвоката щодо предмету спору, складності справи, значення справи для сторін, ціни позову та встановленого обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, вважає це розмір завищеним та співмірним до катерогії складності цієї справи, дійсних витрат 5 000 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду у розмірі 287 710,37 гривень та 6 000 гривень вартості експертного дослідження.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2 877,10 гривень та 5 000 гривень витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Ярема Х.С.