УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

"15" вересня 2025 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., перевіривши матеріали позовної заяви (подання) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із позовом (поданням) до ОСОБА_2 , третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Марфіній Н.В.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року задоволено заявлений головуючим суддею Марфіною Н.В. самовідвід, вирішено відвести суддю Марфіну Н.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення обмеження боржника виїзду боржника за межі України, та передано справу для проведення повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого складу суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Хромовій О.О.

Відповідно до частини першої статті 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Тобто, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про обмеження боржника у праві виїзду за кордон, яка за своїм змістом є поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у порядку статті 441 ЦПК України.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги ОСОБА_1 зазначив, що у провадженні Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 72761509 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва по справі № 755/12401/22 щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку спілкування з дитиною. Водночас, боржник ОСОБА_2 , не виконує рішення суду, створює перешкоди у спілкуванні батька та дитини відповідно до встановленого графіку, має намір перетнути державний кордон разом з дитиною без згоди батька. Вказані факти залишаються поза увагою посадових осіб органу державної виконавчої служби, до відповідальності боржника притягнуто не було, з поданнями про обмеження боржника у праві виїзду за межі України державний виконавець не звертався.

З огляду на викладене, керуючись статтями 441, 447 ЦПК України, просив встановити для

ОСОБА_2 , боржниці у виконавчому провадженні № 72761509, тимчасову заборону у виїзді за межі України, унеможливити таким чином для неї також вивозити доньку ОСОБА_3 за межі України проти волі ОСОБА_1 . Зазначене відповідач однозначно та підтверджено декларує як власний намір, який збирається вчинити - в порушення чинного законодавства та судового рішення у справі № 755/12401/22 - як захід забезпечення виконання судового рішення, що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Вивчивши зміст поданої позовної заяви з доданими до неї документами, суд приходить до висновку, що остання по своїй суті є поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України у порядку статті 441 ЦПК України Розділу VI Процесуальні питання, пов`язані з виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

За приписами пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема, виконання судового рішення.

Відповідно до статті 441 ЦПК України питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Імперативними вимогами частини четвертої статті 441 ЦПК України встановлено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Таким чином, питання про встановлення обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом на підставі вмотивованого подання державного або приватного виконавця в порядку 441 ЦПК України Розділу VI Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, цивільне процесуальне законодавство, зокрема, положення Розділу VI Процесуальні питання ЦПК України, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), не передбачають порядку звернення стягувача із заявою (поданням) про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України у порядку статті 441 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження в справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, у відкритті провадження у справі за позовом (поданням) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, слід відмовити з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Керуючись статтями 10, 185, 186, 260, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження за позовом (поданням) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова