З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 384/262/25
№пр. 2/384/199/2025
10 вересня 2025 року с-ще Вільшанка
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого судді Сорокіної О.О.,
з участю секретаря судового засідання Сачко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Вільшанка у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 09 серпня 2022 року. Від спільного проживання в них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом із нею та знаходиться на її утриманні. Згоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Матеріальний стан відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дітей. В даний час вона не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, мінімальних виплат на дітей їй не вистачає, щоб утримувати себе та дітей. Враховуючи зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача щомісячно на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня подачі до суду заяви і до досягнення дітьми повноліття. Крім цього, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку на її утримання, починаючи з дня подачі до суду цієї заяви і до досягнення дитиною трьох років.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі. Судове засідання призначено на 21 липня 2025 року.
21 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 04 серпня 2025 року у зв`язку з неявкою учасників справи.
04 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 15 серпня 2025 року у зв`язку з неявкою учасників справи.
15 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 10 вересня 2025 року у зв`язку з витребуванням доказів.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2025 року постановлено ухвалити заочне рішення.
Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Представник позивача - адвокат Гірник Г.С. подав до суду клопотання, в якому просив справу слухати у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Про причини неявки до суду не повідомляв. Відзив на позовну заяву не подав.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 09 серпня 2022 року сторони зареєстрували шлюб у Фортечному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №707, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 09 серпня 2022 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.5).
Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Новоукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.6) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Смолінською селищною радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.7).
Згідно з копією довідки про склад сім`ї, виданої «Центром надання адміністративних послуг» Голованівської селищної ради Кіровоградської області 11 червня 2025 року за №956, донька ОСОБА_3 , 2023 р.н., та син ОСОБА_4 , 2025 р.н., проживають з ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а.с.8).
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з січня 2025 року по червень 2025 року, ОСОБА_5 є військовослужбовцем та отримує заробітну плату.
Згідно зі ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Отже, дана норма надає тому з батьків з ким проживає дитина право вибору способу сплати аліментів - у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
Враховуючи те, що малолітні діти, які потребують матеріальної допомоги, проживають з матір`ю, відповідач зобов`язаний утримувати їх до досягнення повноліття.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, тому суд дійшов висновку, що він має змогу утримувати власних дітей та сплачувати щомісяця аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2025 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , а потім щомісяця аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ним повноліття. При цьому, згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Положеннями ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.
Таким чином, право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу.
Вказана правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 27 травня 2020 року у справі №712/4702/19 (провадження 61-929св20).
У той же час, враховуючи принцип верховенства права та положення ст. 84 СК України, суд зауважує, що це право не є абсолютним і реалізується лише за умови, що чоловік спроможний надавати матеріальну допомогу та за умови дотримання загальних принципів та завдань цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої ст. 84 та ст. 86 і 88 цього Кодексу.
У відповідності достатті 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено, що відповідач є працездатним, приймаючи до уваги, що діти сторін, які не досягли трирічного віку, проживають з позивачкою, яка здійснює за ними догляд, у зв`язку з чим не працює, а відтак потребує матеріальної допомоги від відповідача, право на отримання якої передбачено законом, виходячи з засад розумності та справедливості, а також дотримання балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач внаслідок стану здоров`я чи інших об`єктивних причин не може надавати матеріальну допомогу дружині.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що вказаним рішенням з відповідача на користь позивача стягуються щомісячно аліментина утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З урахуванням викладеного, враховуючи майновий стан відповідача як платника аліментів, суд дійшов висновку про зменшення частки аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років з 1/6 до 1/8 частини від усіх видів доходів відповідача, що відповідатиме вимогам реальності, розумності та справедливості, а також забезпечуватиме баланс інтересів сторін.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно зі ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. ст. 75, 80, 84, 180-182, 183, 191 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ,на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ,щомісячно аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2025 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , а потім щомісяця аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ним повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ,аліменти на її утримання у розмірі 1/8 (однієї восьмої) частки від заробітку (доходу), щомісячно, на період догляду за дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , починаючи з 17 червня 2025 року і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , віку трьох років - до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя О.О. Сорокіна