Справа № 359/8304/25
Провадження № 2/359/3506/2025
УХВАЛА

Іменем України

16 вересня 2025року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи : ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, Міністерство юстиції України, Міністерство закордонних справ, Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права неповнолітньої особи вільно обрати місце проживання разом з батьком, -

ВСТАНОВИВ :

14 липня 2025 року через систему «Електронний суд» до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , якою просив суд : здійснити передбачене ч. 3 ст. 45 ЦПК України сприяння у створенню належних умов для здійснення неповнолітньою особою її прав, визначених законом та передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; уникати насильства над дитиною, спираючись винятково на дійсне волевиявлення дитини, а не її батьків, приймати рішення для захисту її інтересів та прав, а також припинити тривале багаторічне протистояння між батьками на тлі гострого між особистого конфлікту; зважати на право неповнолітньої дитини на самостійне визначення місце проживання з будь-ким з батьків у зв`язку з досягненням 14- річного віку; керуючись ст. 92 ЦПК України, неповнолітній ОСОБА_1 заявляє клопотання про допит ОСОБА_3 у якості свідка з метою доведення зазначених у цьому позові обставин; керуючись ст. 171 СК України та ст. 92 ЦПК України, просить допитати ОСОБА_1 щодо зазначених у цьому позові обставин за його згодою; дослідити додані до цього позову фотографії та відео у якості доказу того, що дитини прижилася за новим звичайним місцем про-живанням у Федеративній республіці Німеччина; керуючись ч. 2 ст. 29 ЦК України та ч. 3 ст. 160 СК України визнати за неповнолітнім ОСОБА_1 право вільно обрати місце проживання з батьком ОСОБА_3 ; стягнути з відповідача судові витрати.

З метою досудової підготовки справи, судом на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, здійснено запит для з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідача. Так, 15 липня 2025 року суддею здійснено запит до Відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бориспільської міської ради.

28 липня 2025 року до суду з Відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бориспільської міської ради надійшла відповідь на запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, згідно якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 .

На підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України ухвалою суду від 30 липня2025 року заяву було залишено без руху та надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків вказаних в ухвалі, а також роз`яснено, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Відповідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

07 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_3 надійшла заява про відвід судді.

Ухвалою суду від 09 вересня 2025 року заявлений позивачем ОСОБА_3 відвід судді Яковлєвої Людмили Валеріївни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи : ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Бориспіль-ської міської ради Київської області, Міністерство юстиції України, Міністерство закордонних справ, Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспіль-ському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права неповнолітньої особи вільно обрати місце проживання разом з батьком, визнано необґрунтованим, справу передано до канцелярії Бориспільського міськрайонного суду для визначення судді для вирішення питання про відвід судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

11 вересня 2025 року ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Чирки С.С. у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Яковлєвої Л.В. відмовлено, справу повернено до канцелярії суду для передачі раніше визначеному складу суду.

Згідно даних автоматизованої служби діловодства суду станом на 16 вересня 2025року, заяв або клопотань від позивача по вказаній справі до суду не надходило.

Також, будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання ухвали суду від 30 липня2025 року у строки, встановлені судом, від позивача також не надійшло.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку не залеж-ним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04 листопада 1950 року) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд приходить висновку, що позивачем у встановлений строк не усунуто недоліки, вказані в ухвалі від 30 липня 2025 року.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повернення позовної заяви не перешкоджає звернутися позивачу з позовною заявою, оформленою відповідно вимог ст.175, 177 ЦПК України, після усунення недоліків визначених в ухвалі суду від 30 липня 2025 року.

У зв`язку з наведеним, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, заявник має право повторного звернення до суду із позовною заявою.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 185, 259-261, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи : ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, Міністерство юстиції України, Міністерство закордонних справ, Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права неповнолітньої особи вільно обрати місце проживання разом з батьком - вважати не поданою та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою самою позовною заявою до суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.В. Яковлєва