Справа №522/3440/25
Провадження № 2/522/4152/25
УХВАЛА

11 вересня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Косіциної В.В.,

за участі секретаря судового засідання Лесик В.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Попової Ірини Сергіївни про залишення заяви без розгляду,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Корнік Дар`ї Анатоліївни про стягнення грошових коштів у зв`язку з неналежним виконанням договору доручення.

Підготовче засідання по справі призначено на 11 вересня 2025 року.

02 травня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Попової Ірини Сергіївни про залишення заяви без розгляду, у якій заявниця просила визнати подання позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Корнік Дар`ї Анатоліївни про стягнення грошових коштів у зв`язку з неналежним виконанням договору доручення та застосувати наслідки, передбачені ч.3 ст.44 ЦПК України, а саме, залишити позов без розгляду.

У підготовче засідання, призначене на 11 вересня 2025 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду.

У підготовчому засіданні представник позивача просив відмовити у задоволенні зазначеного клопотання. Представник відповідача підтримав заявлене клопотання, просив відмовити.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Клопотання мотивовано тим, що 25.09.2014 року квартиру було відчужено на підставі договору купівлі-продажу та у той часий день відповідачеві передані грошові кошти та всі документи. В подальшому, в 2019 році позивачка подає заяву до поліції, тобто, через 5 років піся продажу квартири, на що відділ поліції надає відповідь про те, що не вбачається складу злочину. Вказує, що факт відмови не оскаржено до суду. І тільки через 10 років після укладання договору позивачка звернулася до суду. На думку заявника, зазначені дії позивачки свідчать про відсутність спору, тоді як вказують на умисний намір за допомогою судочинства повторно отримати грошові кошти, а тому, існують підстави для залишення позову без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно з частиною третьої статті 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень часин другої-п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У постанові КЦС ВС від 10.01.2024 у справі № 760/8817/21 вказано, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Верховний Суд наголошує, що цивільний процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

З веб-порталу «Судова влада» та ЄДРСР вбачається, що ОСОБА_2 звертається із позовом до ОСОБА_1 вперше, будь-які інші справи, де сторонами є позивач та відповідач немає.

Більше того, з веб-порталу «Судова влада» та ЄДРСР не вбачається наявності будь-яких інших спорів щодо квартири АДРЕСА_1 .

Тому, у суду відсутні підстави вважати, що спір, що розглядається в межах справи №522/3340/25 має штучний характер, або є таким, що спрямований на створення преюдиційного значення у будь-якій іншій справ.

Доказів зворотного надано не було.

Саме лише посилання на те, що позивачка звернулася до суду майже через 10 років з моменту укладання договору купівлі продажу від 25.09.2014 року №889 не може свідчити про зловживання позивачкою процесуальними правами, оскільки відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За таких обставин, суд вважає, що у діях позивачки відсутні ознаки зловживання процесуальними правами та доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотнна.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 44, 72, 197, 257, 353 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Попової Ірини Сергіївни про залишення заяви без розгляду залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала є остаточною та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення, ухвалене за наслідками розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 вересня 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.