Справа № 645/6171/25
Провадження № 2/645/3083/25
У Х В А Л А

іменем України

17 вересня 2025 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду м. Харкова Шарко О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 03 вересня 2011 року Пономаренківською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис №16, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, почуття взаємної любові та поваги один до одного втрачені.

Частина перша статті чотири ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 175ЦПК України встановлює обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ст.19ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175,ЦПК України та підлягає залишенню без руху.

Так позивачем у позовній заяві зазначено, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України судом зроблено запити про надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) сторін, відповідно якої зареєстрованими на території м.Харкова вони не значаться.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Однак, позивачем не надано до суду доказів реєстрації чи фактично проживання її на території Немишлянського районного суду м.Харкова, а також, що неповнолітні діти знаходяться саме на її утриманні, що є підставою для розгляду даного позову Немишлянським районним судом м.Харкова

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статях175і177цьогоКодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, заяву необхідно залишити без руху відповідно дост. 185 ЦПК України, про що повідомити заявника та надати йому строк для виправлення викладених вище недоліків.

Враховуючи указані приписи процесуального законодавства та зважаючи на наявність наведених судом недоліків позовної заяви, така підлягає залишенню без руху із визначенням судом строку для їх усунення.

Керуючись ст.175,177,185,260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, про що повідомити позивача та надати строк для усунення викладених вище недоліків не пізніше десяти днів з дня вручення йому ухвали про залишення заяви без руху.

У разі усунення недоліків у встановлений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: