Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8225/24
Провадження № 2-п/711/48/25
У Х В А Л А

22.08.2025 м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Півень С.А.

за участю

представника заявника

(відповідача) адвоката Чернявського А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 , що подана його представником адвокатом Чернявським Анатолієм Леонідовичем, про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.12.2024 по справі № 711/8225/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 , через представника адвоката Чернявського А.Л., звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Свої вимоги мотивує тим, що заочним рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 06.12.2024 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №44358 від 25.08.2021 у розмірі 10650грн. 00коп., судовий збір у розмірі 2422грн. 40коп. та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 10500грн. 00коп., а всього 23572грн. 40коп.

Заявник у заяві вказує на те, що він не був обізнаний про судові засідання при розгляді справи по суті (судові повістки направлялися за адресою реєстрації, але поверталися до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно, ним не були отримані процесуальні заяви та документи і він не скористався правом подати відзив на позов. Такі обставини, як на думку заявника, свідчать про поважність причин його неявки в судові засідання.

Крім того, вказує, що позовні вимоги ТОВа є необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Також вказує, що він не отримував повідомлень про відступлення права вимоги за кредитний договір від 25.08.2021 ні від первісного кредитора ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», ні від правонаступника ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», а тому у заявника не виникло обов`язку погасити борг на користь позивача.

Також у заяві зазначено, що заявник не мав можливості отримати заочне рішення суду, оскільки проходив військову службу. Про існування судового рішення від дізнався випадково під час відвідування центру з надання безоплатної правничої допомоги. Його представник ознайомився із матеріалами справи і була подана до суду заява про перегляд заочного рішення суду від 06.12.2024.

Таким чином, просить суд, - визнати поважними причини пропуску заявником строку щодо подання заяви про перегляд заочного рішення; поновити строки подання заяви про перегляд заочного рішення суду; заочне рішення суду від 06.12.2024 скасувати і призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.08.2025 визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на подання заяви про перегляд заочного рішення; поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, прийнято до розгляду цю заяву, а також призначено її судовий розгляд.

Позивач ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» не скористався правом подати свої заперечення проти заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення. Крім того, представник не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Чернявський А.Л. підтримав заяву про перегляд заочного рішення та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи. Зазначив, що у кредитному договорі передбачена велика процентна ставка; відповідно до ст. 1082 ЦК України у заявника не виник обов`язок сплачувати заборгованість позивачу, оскільки він не отримував повідомлення про необхідність сплати боргу; вважає, що ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» є неналежним позивачем і заявник не повинен був сплачувати йому, як новому кредитору борг за договором. Про судове рішення ОСОБА_1 дізнався, коли в нього, з його банківської карти, приватним виконавцем були зняті грошові кошти; про судові засідання ОСОБА_1 не знав, бо проходив військову службу; заявник не надає доказів про те, що ним сплачено заборгованість первісному кредитору.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення за таких підстав:

встановлено, що 21.10.2024 до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. При цьому, як у позовній заяві, так і в доданих документах, в т.ч. кредитному договорі від 25.08.2021 № 44538 вказані анкетні дані відповідача ОСОБА_1 . Крім того, у договорі вказана адреса його проживання: АДРЕСА_1 .

За даними Єдиного державного демографічного реєстру від 23.10.2024 інформація про ОСОБА_1 відсутня. Відповідно до відповіді Департаменту «ЦНАП» Черкаської міської ради, що надійшла до суду 25.10.2024, відсутні відомості щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 06.11.2024 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Заперечень проти такого розгляду справи не подано.

В судове засідання, яке призначалося на 21.11.2024 ОСОБА_1 направлялися судом такі документи: судова повістка, ухвала про відкриття провадження у справі та пам`ятка про права та обов`язки учасників справи. Слід зазначити, що позовна заява позивачем подана через систему «Електронний Суд», а тому саме позивачем, на виконання вимог процесуального законодавства, до позову долучено опис вкладень до цінного листа №720, фіскальний чек та список згрупованих відправлень №сп 23.09 від 08.10.2024 про те, що ОСОБА_1 на відому адресу були направлені позовна заява з додатками, а також 04.11.2024 йому ж направлено позивачем заяву про розподіл судових витрат з додатками, про що свідчать опис вкладень №485 та список згрупованих відправлень від 04.11.2024.

Також в судове засідання ОСОБА_1 викликався, шляхом публікування на сайті судової влади оголошення про виклик як особі, місце проживання якої не відоме, про що свідчить відповідна довідка. За наявності у матеріалах справи номеру мобільного телефону, ОСОБА_1 07.11.2024 було доставлено смс-повідомлення про вказане судове засідання, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення.

Між тим, в судове засідання 21.11.2024 відповідач не з`явився, не повідомив про поважність причин неявки, що стало наслідком для відкладення розгляду справи на 06.12.2024, враховуючи дані протоколу судового засідання.

Знову ж таки, відповідачу на адресу його проживання була направлена судова повістка про чергове судове засідання 06.12.2024, судом здійснено публікування оголошення про виклик до суду на сайті судової влади, про що свідчить відповідна довідка та ОСОБА_1 отримано смс-повідомлення про судове засідання, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення.

При цьому, слід зазначити, що всі судові повістки направлялися відповідачу рекомендованими листами, які повернулися 20.11.2024 та 29.11.2024 до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Між тим, відповідач в судове засідання 06.12.2024 не з`явився, не повідомив про поважність причин неявки, а тому, враховуючи норми ст. 128 ч.8 п.3, ст.ст. 223, 131 ЦПК України, судом розглянуто справу відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, за наявності згоди на таке позивача, відсутність відзиву на позов та встановлений судом факт належного повідомлення відповідача про судовий розгляд справи та відсутність відомостей про поважність причин його неявки.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.12.2024 позовні вимоги ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» задоволені повністю: стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 25.08.2021 №44358 у розмірі 10650грн. 00коп., з яких 2000грн. 00коп. заборгованість за кредитом; 8650грн. 00коп. прострочена заборгованість за процентами; судовий збір у розмірі 2422грн. 40коп., 10500грн. 00коп. витрати на правничу допомогу адвоката, а всього 23572грне. 40коп.

Вказане судове рішення направлялося відповідачу рекомендованим листом, який як неотриманий останнім, повернувся 06.02.2025 до суду.

Це рішення суду набрало законної сили і за заявою позивача, йому 14.03.2025 був направлений/виданий виконавчий лист, який був звернутий до виконання.

В матеріалах справи наявна постанова приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 26.05.2025 про те, що виконавче провадження №78049241 з примусового виконання виконавчого листа №711/8225/24, що виданий 14.03.2025, закінчене у зв`язку з тим, що борг стягнуто з боржника повністю, в т.ч. витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця.

Відповідні документи та виконавчий лист надійшли від приватного виконавця до суду 17.06.2025.

Таким чином, за дослідженими матеріалами справи з врахуванням доводів заяви заявника (відповідача) та його представника, які дані ним в судовому засіданні, встановлено, що відповідач/заявник по справі належним чином повідомлялася судом про час, дату та місце судових засідань щодо розгляду справи. Суд вчинив всі необхідні дії, які передбачені чинним процесуальним законодавством, щодо повідомлення відповідача про судове провадження. Між тим, він не скористався правом брати участь в розгляді справи ні безпосередньо в судовому засіданні, ні через представника, ні шляхом подання письмових процесуальних заяв, в тому числі відзиву. Слід також зазначити, що й сам заявник не заперечує факту реєстрації його місця проживання: АДРЕСА_1 , враховуючи, що таку ж адресу він вказує і в заяві про перегляд заочного рішення. Крім того, номер його мобільного телефону, який вказаний у позовній заяві та долучених до них матеріалах, в т.ч. кредитному договорі, - відповідає тому ж номеру мобільного телефону, на який йому направлялися судом смс-повідомлення про судові засідання та у заяві про перегляд заочного рішення. Також, встановлено, що кредитний договір був укладений 25.08.2021; за даними довідки ВЧ НОМЕР_1 від 29.01.2025, що долучена заявником до заяви про перегляд заочного рішення суду, ОСОБА_1 з 24.11.2021 перебуває на військовій службі за контрактом. При цьому, у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 на час розгляду справи проходив військову службу на особливий період у зв`язку з воєнним станом, про що зазначено у його заяві, оскільки така інформація ним не підтверджена належними та допустимими доказами, з огляду на те, що він проходив службу за контрактом ще з 24.11.2021. Відповідно, заявником не доведено факту про те, що він виконав умови кредитного договору і повідомив кредитодавця ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» про зміну місця проживання/перебування, незважаючи на положення п. 3.4.3 розділу 3 та розділу 7 цього договору.

Отже, справу розглянуто за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача ОСОБА_1 , який повідомлявся судом у встановленому законом порядку про дату, час, місце судового засідання та про постановлене за результатами розгляду справи судове рішення.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.ч. 3, 4 ст. 287 ЦПК України).

Частина перша статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Використання законодавцем в конструкції статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2001 зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п.61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v.Russia), №52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з наведеної вище практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

За результатами розгляду заяви, судом встановлено, що відповідач повідомлявся судом належним чином та завчасно про час, дату та місце розгляду справи. При цьому, ОСОБА_1 не повідомив суду про поважність причин своєї неявки, не скористався правом брати участь у розгляді справи як особисто, так і через представника. Не повідомляв про місце свого перебування/знаходження та зміну місця проживання, якщо такий факт мав місце, незважаючи на обов`язок, що передбачений ЦПК України. Крім того, суд не встановлює фактичне місце проживання (перебування) сторін, а обов`язком суду є лише направлення вчасно викликів до суду та процесуальних документів учасникам справи.

Крім того, відповідач мав можливість отримувати всю інформацію щодо справи за веб-адресою на офіційному веб-порталі судової влади України у мережі Інтернет, яка зазначена в ухвалі про відкриття провадження. Судом вчинені всі можливі та необхідні процесуальні дії щодо повідомлення відповідача про судовий розгляд справи та про судові рішення.

Отже, суд приходить до висновку про те, що наведені заявником та його представником обставини про неповідомлення його про судовий розгляд справи не знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, а навпаки, спростовуються відповідними матеріалами, які є дослідженими.

Крім того, з огляду на конструкцію ст. 288 ЦПК України, ОСОБА_1 не наведені обставини, які б впливали на правильність вирішення спору по справі. Так, ним не оспорюються обставини щодо укладання кредитного договору від 25.08.2021, факт отримання кредитних грошових коштів, умови кредитування, розмір заборгованості. В заочному рішенні суду від 06.12.2024 зазначені всі встановлені по справі обставини, надано аналіз та оцінку дослідженим доказам, наведені мотиви прийнятого судом рішення та норми права, якими регулюються кредитні правовідносини. Доказів про те, що ОСОБА_1 погасив заборгованість перед кредитором як первісним, так і його правонаступником, суду надано не було (судове рішення виконане в примусовому порядку лише 26.05.2025). Помилковими є доводи заявника та його представника про те, що ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» є неналежним позивачем і до нього не перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором. Так, під час розгляду справи по суті, судом було встановлено чинність договору факторингу від 17.02.2022 №02-17/02/2022, який укладений між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», і за яким до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, зокрема і ОСОБА_1 .

Доводи заявника про те, що йому не було направлено повідомлення про повернення заборгованості та про те, що до ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право вимоги стосовно нього як боржника, спростовуються доказами по справі, що були надані позивачем та досліджені в судовому засіданні. Так, директором ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на ім`я ОСОБА_1 була направлена письмова вимоги, датована 20.06.2024, про виконання зобов`язань за кредитним договором від 25.08.2021, за адресою проживання боржника, в якій також зазначено і про те, що на підставі договору факторингу від 17.02.2022, укладеного між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», до останнього перейшло право грошової вимоги заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 25.08.2021. Ця вимога направлена боржнику рекомендованим листом, що підтверджується списком згрупованих відправлень №20038-04-47-2 від 20.06.2024, який долучено до позову.

Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ст. 1082 ЦК України).

Між тим, при умові, якщо відповідач (в даному випадку, ОСОБА_1 ) з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, - має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі і таке виконання було б належним, відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, що узгоджується з позицією Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15.

Під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, представником заявника зазначено, що ОСОБА_1 не надаються докази повної сплати заборгованості первісному кредитору.

Отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення від 06.12.2024 слід відмовити, оскільки вона є безпідставною та недоведеною належними, допустимими та переконливими доказами, у розумінні ст.ст. 76-84 ЦПК України. Слід також зазначити, що заявник не скористався своїм правом і у судовому засіданні довести обставини щодо необхідності перегляду заочного рішення від 06.12.2024 у справі № 711/8225/24, незважаючи на норми ч.1 ст. 288 ЦПК України.

Таким чином, доводи заявника ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому підстав для скасування заочного рішення від 06.12.2024 немає і у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 280-288 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , що подана його представником адвокатом Чернявським Анатолієм Леонідовичем, про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.12.2024 по справі № 711/8225/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 04.09.2025.

Головуючий суддя С. М. Позарецька