Справа № 128/1390/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
16 вересня 2025 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Бондаренко О.І.
при секретарі Нагірняк Т.А.
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Вдовцова А.Д. в інтересах позивача звернулася з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Позовні вимоги мотивують тим, що позивач та відповідачка перебували у шлюбі, який було зареєстровано 24.10.2020 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №1966. В послідуючому вищезазначений шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26.12.2024 у цивільній справі №128/4279/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 20.11.2020. Вказують, що судовим наказом Вінницького районного суду Вінницької області від 07.11.2024 у справі №128/4278/24 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 28.10.2024 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Представником позивача, зазначено, що від першого шлюбу у ОСОБА_1 є неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 07.06.2011, якому позивач також сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Під час винесення Вінницьким районним судом Вінницької області судового наказу від 07.11.2024 у справі №128/4278/24 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, судом не було враховано, що на момент винесення судового наказу позивач вже сплачував аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4 на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.05.2015 у справі №127/5723/15-ц. Таким чином, на утриманні у позивача на даний час перебуває двоє неповнолітніх дітей, на кожного з якого він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частки від свого заробітку (доходу), що становить 50% від його заробітної плати.
З 24.12.2024 по 07.01.2025 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні відновлювального лікування ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» з приводу: вибухової травми: закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, акубаротравми без пошкодження цілісності барабанних перетинок, з правобічною сенсоневральною приглухуватістю I ст., вестибулярною дисфункцією II ст., центральним вестибулярним синдромом, логоневрозом, цефалгічним, диссомнічним синдромами. Закритий перелом основи дистальної фаланги V пальця правої китиці з пошкодженням сухожилку розгинача. Субклінічний гіпотиреоз на тлі ХАТ. Складний міопічний астигматизм слабкого ст. обох очей, що підтверджується виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №1396 від 07.01.2025. Для подальшого лікування скерований до ВВЛ. В послідуючому, його було направлено на медичну реабілітацію до МРЦ «Пуща Водиця» МВС, що підтверджується рішенням про направлення на медичну реабілітацію від 17 січня 2025 року № 289. Отримані позивачем мінно-вибухові травми, а також численні акуботравми, закриті черепно-мозкові травми на сьогодні не залишаються не помітними. Адже, позивача постійно турбують головні болі, запаморочення, шум у вухах, підвищення артеріального тиску. Позивач потребує як постійного симптоматичного лікування, так і періодичного стаціонарного, що потребує чималих фінансових затрат.
Таким чином, з огляду на вищевикладене вбачається, що у позивача погіршився стан його здоров`я, на його утриманні окрім спільної дитини сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також знаходиться неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на утриманні у позивача знаходиться двоє неповнолітніх дітей.
Також на підставу своїх доводів, сторона позивача вказує, що Враховуючи положення Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що для дітей віком від 06 до 18 років складає 3196,00 грн., тоді як мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 1 598,00 грн. Таким чином, вищезазначений судовий наказ ставить в край невигідне становище інших осіб, які перебувають на утриманні у позивача та самого позивача. Тому, з огляду на вищевикладене, та зважаючи на солідарний обов`язок батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, позивач вважає, що є всі достатні підстави для зменшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених судовим наказом Вінницького районного суду Вінницької області від 07.11.2024 у цивільній справі №128/4278/24 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) на 1/8 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Тому, на переконання сторони позивача, зважаючи на дохід позивача, який в середньому в місяць складає 100 000 120 000 грн., солідарний обов`язок батьків щодо утримання дитини, вказаний розмір аліментів є більшим, ніж достатнім для забезпечення потреб дитини. Стороною позивача звернуто увагу, що при збільшенні розміру його грошового забезпечення відповідно буде збільшуватися і розмір його аліментних зобов`язань.
У зв`язку з викладеним, позивач просить наступне: зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених судовим наказом Вінницького районного суду Вінницької області від 07.11.2024 у цивільній справі №128/4278/24 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини; стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/8 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття; стягнення аліментів за судового наказу Вінницького районного суду Вінницької області від 07.11.2024 у цивільній справі №128/4278/24 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, припинити з дня набрання законної сили рішенням суду; судові витрати залишити за позивачем.
В судове засідання сторони по справі не з`явились.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Вдовцова А.Д. надала суду заяву, в якій зазначила про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення суду, позовні вимоги підтримує.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачка ОСОБА_2 є належним чином повідомленою судом про дату, час і місце судового засідання, однак у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомила, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подала. Також відповідач повідомлявся через оголошення на веб-порталі судової влади України, Єдиний державний реєстр судових рішень: //reyestr. court. gov. ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою позивача, на підставі ухвали суду від 16.09.2025 року про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши думку позивача, викладену у наданій суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (надалі позивач) та ОСОБА_2 (надалі відповідач) перебували у шлюбі, який було зареєстровано 24.10.2020 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №1966 (а.с.8).
В подальшому шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26.12.2024 у цивільній справі №128/4279/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (а.с.9).
Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 20.11.2020 (а.с.10).
Судовим наказом Вінницького районного суду Вінницької області від 07.11.2024 у справі №128/4278/24 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 28.10.2024 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).
Від першого шлюбу у ОСОБА_1 є неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 07.06.2011, якому позивач також сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12,13-14).
Згідно первинної медичної картки (форма 100) від 10.12.2024 вбачається, що 10.12.2024 позивач отримав: ВТ(10.12.2024). АБТ. Цефолічний синдром. Вестибуло-атактичний синдром. Закриту черепно-мозкову травму. Закритий перелом дистальної фаланги V пальця правої кінцівки. Забій шийного відділу хребта. Логоневроз (а.с.16).
З 24.12.2024 по 07.01.2025 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні відновлювального лікування ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» з приводу: вибухової травми: закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, акубаротравми без пошкодження цілісності барабанних перетинок, з правобічною сенсоневральною приглухуватістю I ст., вестибулярною дисфункцією II ст., центральним вестибулярним синдромом, логоневрозом, цефалгічним, диссомнічним синдромами. Закритий перелом основи дистальної фаланги V пальця правої китиці з пошкодженням сухожилку розгинача. Субклінічний гіпотиреоз на тлі ХАТ. Складний міопічний астигматизм слабкого ст. обох очей, що підтверджується виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №1396 від 07.01.2025. Для подальшого лікування скерований до ВВЛ (а.с.19-20, 21, 22-23).
В послідуючому, його було направлено на медичну реабілітацію до МРЦ «Пуща Водиця» МВС, що підтверджується рішенням про направлення на медичну реабілітацію від 17 січня 2025 року № 289 (а.с.24-25).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ч.2 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.
Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану та/або погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із настанням вищеописаних обставин: зміни матеріального становища, сімейного стану, стану здоров`я один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення або зменшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів, зміна сімейного стану та/або погіршення його стану здоров`я може бути підставою для вимоги платника аліментів про зменшення розміру аліментів.
Статтею 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Поряд з цим є наявним і обов`язок, визначений ст. 65 Конституції України, як захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
В ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Серед підстав для зменшення розміру аліментів позивач, звертаючись до суду з цим позовом, зазначив, що у нього суттєво змінилось матеріальне становище, оскільки він має на утриманні малолітню дитину від іншого шлюбу та має нести додаткові витрати на лікування. Наведені вище встановлені судом обставини, свідчать про те, що сімейний стан позивача дійсно змінився. Однак, зміна сімейного стану платника аліментів (народження дитини у новому шлюбі) не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів (постанова Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 760/9783/18).
Аналогічного висновку у схожих правовідносинах дійшов Верховний Суд про те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей, які народилась в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів (постанова № 688/4308/23, провадження № 61-5168св24 від 22.07.2024).
Також позивачем доведено, що стан його здоров`я погіршився, що позивач потребує як постійного симптоматичного лікування, так і періодичного стаціонарного, що потребує чималих фінансових затрат, не надавши при цьому будь-який чеків/квитанцій, медичних призначень, які придбавалися безпосередньо позивачем для свого ж лікування, аніж медичного забезпечення, яке гарантується державою.
Водночас, позивач не надав суду будь-яких доказів того, що його матеріальний стан погіршився порівняно із майновим станом на час ухвалення рішення про стягнення аліментів.
Так, матеріали справи не містять жодного документу про доходи позивача, а також докази на підтвердження зменшення його доходів із часу стягнення аліментів на дитину, понесених витрат на лікування, наявної заборгованості зі сплати аліментів, тощо.
Натомість, позивачем стверджується, що на його переконання, зважаючи на його дохід, який в середньому в місяць складає 100 000 120 000 грн., солідарний обов`язок батьків щодо утримання дитини, вказаний розмір аліментів є більшим, ніж достатнім для забезпечення потреб дитини.
Серед іншого, позивачем акцентується увага на те, що при збільшенні розміру його грошового забезпечення відповідно буде збільшуватися і розмір його аліментних зобов`язань.
Суд зважає, що отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2022 року у справі № 712/6313/21.
Виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на матір.
Розмір аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягується на підставі судового наказу Вінницького районного суду Вінницької області від 07.11.2024 (справа № 128/4278/24) відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще дитину та перебуває на лікуванні в державних лікарнях/медичних установах без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямоване на належне забезпечення його дочки від шлюбу з відповідачкою та суперечитиме інтересам цієї дитини, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
Крім того, в залежності від розміру щомісячного грошового забезпечення (збільшення або зменшення) розмір аліментів, визначених рішенням суду - 1/4 частина від усіх видів заробітку (доходів), у такому разі також автоматично зменшується.
Зміна способу стягнення аліментів зазначеним шляхом, про який просить позивач, не буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Визначений розмір аліментів, на переконання суду, дозволить зберегти баланс між потребами отримувача аліментів та можливостями платника та буде необхідним для вирішення побутових та соціальних потреб, які виникатимуть в процесі життєдіяльності.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 74,75,89, 141, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 280, 354, 430 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -
В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме: зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених судовим наказом Вінницького районного суду Вінницької області від 07.11.2024 у цивільній справі №128/4278/24 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини; стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/8 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття; стягнення аліментів за судового наказу Вінницького районного суду Вінницької області від 07.11.2024 у цивільній справі №128/4278/24 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, припинити з дня набрання законної сили рішенням суду відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

учасники провадження:

позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 17.09.2025.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО