Справа № 204/2329/25
Провадження № 2/204/2023/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року Чечелівський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді Чапала Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Савченко С.С.

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження Чечелівського районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 про зняття арешту з майна.

Ухвалою суду від 31 липня 2025 року вказану позовну заяву було залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення недоліків.

05 серпня 2025 року ОСОБА_1 направила на адресу суду уточнену позовну заяву, у якій виправила допущені недоліки. Відповідно ухвалою від 05 серпня 2025 року з урахуванням усунення недоліків позивачем, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду з повідомленням сторін.

У судове засідання, призначене на 10 вересня 2025 року, з`явилась позивач ОСОБА_1 та підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Зокрема зазначила, що 14 листопада 2000 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л., вона набула право власності на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці площею 1500 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 .

З того часу проживає разом із родиною у вказаному будинку. Вказаний будинок було нею придбано у гр. ОСОБА_2 .

У 2001 році в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська тривав судовий процес за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, у процесі якого ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2001 року було вжито заходів забезпечення позову і накладено арешт на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 .

Окрім того, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2001 року було також вжито заходів забезпечення позову і накладено арешт на вказане домоволодіння АДРЕСА_1 .

Тобто двома ухвалами Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2001 року, а також від 15 листопада 2001 року було накладено арешт на один і той самий об`єкт нерухомого майна, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить позивачці.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2007 року провадження за вищевказаною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя закрито у відповідності до ст. 205 ЦПК України.

Також ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року, заяву ОСОБА_1 про скасування арешту задоволено, скасовано арешт, накладений ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2001 року на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 зазначила, що наприкінці 2024 року вона звернулась до приватного нотаріуса з метою дарування вказаного будинку, і випадково дізналась, що арешт згідно ухвали від 15 листопада 2001 року скасований, тоді як арешт на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2001 року досі є чинним. Тобто майже через 18 років після закриття провадження у цивільній справі, в межах якої його було накладено.

З цих підстав просила суд задовольнити її позовні вимоги, та скасувати арешт на належне їй на праві приватної власності домоволодіння АДРЕСА_1 , накладений на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2001 року.

На запитання суду про те, що в уточненій позовній заяві вона просить скасувати арешт, накладений на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2001 року, пояснила, що вказана дата зазначена нею помилково, і правильною є саме дата ухвали, зазначена у первісній позовній заяві 11 жовтня 2001 року.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином, жодних заяв на адресу суду не направили.

Заслухавши доводи позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №2-279/08 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Юрченко Лариса Леонідівна про визнання угоди купівлі-продажу недійсною та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Юрченко Лариса Леонідівна про визнання добросовісним набувачем домоволодіння та визнання права власності.

Ухвалами Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2001 року, а також від 15 листопада 2001 року було вжито заходів забезпечення позову і накладено арешт на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.12.2007 року провадження за вищевказаною позовною заявою у справі №2-279/08 було закрито у відповідності до ст. 205 ЦПК України в редакції чинній на час вказаних правовідносин. При цьому відомості щодо зняття арешту, накладеного згідно ухвали від 11 жовтня 2001 року в матеріалах справи відсутні. Окрім того аналогічну за змістом ухвалу від 15 листопада 2001 року щодо накладення арешту на той самий об`єкт нерухомого майна вже скасовано на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року.

Як слідує з наявних у матеріалах справи відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відносно об`єкта домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 наявний архівний запис щодо обтяження у вигляді арешту (реєстраційний номер обтяження 4935914) на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська б/н від 11 жовтня 2001 року відносно власника ОСОБА_2 .

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л., 14 листопада 2000 року позивач ОСОБА_1 набула право власності на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці площею 1500 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про зняття арешту з вказаного об`єкта нерухомості.

Ознайомившись з матеріалами архівної справи №2-279/08, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а вжиті заходи забезпечення позову скасуванню.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.ст. 316, 317 ЦК України, право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Як встановлено судом арешт на майно позивача порушує його право власності, оскільки він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Враховуючи, що провадження у справі №2-279/08 було закрито, на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.12.2007 року, однак арешт з майна ОСОБА_1 не знято, що порушує законні права та інтереси позивача щодо розпорядження майном, власником якого він є, матеріали справи вказують на наявність та достатність підстав для зняття арешту з цього майна за рішенням суду, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні 10 вересня 2025 року суд відповідно до вимог ст. 244 ЦПК України перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відклавши ухвалення та проголошення судового рішення на 12 вересня 2025 року. У зазначене засідання сторони не з`явились. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Керуючись ст.ст.15, 16, 316, 317, 391 ЦК України, ст.ст.141, 263, 264, 265,273 ЦПК України, - ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), про зняття арешту з майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2001 року на домоволодіння АДРЕСА_1 , належне на праві власності ОСОБА_1 , дані про який містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 4935914.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення «12» вересня 2025 року.

Суддя