справа № 179/704/25
провадження № 2/179/463/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2025 року селище Магдалинівка
Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області
у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Голобородько Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 26.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» (далі ТОВ «Макс Кредит») та відповідачем в електронній формі був укладений кредитний договір № 00-9833112, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та комісію за надання кредиту. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 1500 грн., порядок сплати якої визначено умовами кредитного договору. Отже, позичальнику перераховується сума в розмірі 10 000 грн.
17 грудня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено договір № 17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит відступив ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прийняв належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників.
02 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» (позивачем) укладено договір факторингу №020425-У, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передав (відступив) ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» прийняв належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги.
Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором.
З урахуванням викладеного, позивач ТОВ «Юніт Капітал» просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за договором, а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
Ухвалою суду від 03 червня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 03 липня 2025 року задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» докази.
Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством, причин неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (пункт 1.1 Договору).
Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процента ставка складає 1,45% від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору (п.1.5, 1.5.1 Договору).
Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування Кредитом та оплачуються згідно умов пункту 1.3 цього Договору (п.3.3 Договору).
Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми Кредиту, що складає: 1500 грн (п.1.6 Договору).
Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі Кредиту - 26 червня 2024 року. Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 10 000 грн на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 (п.2.8 Договору).
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (а.с.22-23).
ТОВ «Макс Кредит» виконав умови договору та 26.06.2024 перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача, зазначеної останнім у договорі НОМЕР_1 , кошти в розмірі 10 000 гривень, що підтверджується довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» (а.с. 25-26).
Згідно довідки ПриватБанку вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 (а.с. 836-87).
Таким чином, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Макс Кредит» суд вважає доведеним та підтвердженим матеріалами справи.
17 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» зобов`язалося за плату відступити (передати) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги за кредитними договорами, про що також був складений акт прийому передачі Реєстру боржників (а.с.34-40).
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» сплатило на користь ТОВ «Макс Кредит» грошові кошти за договором факторингу, про що свідчать платіжні інструкції (а.с.40-42).
02 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 020425-У, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступив ТОВ «Юніт Капітал» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, про що також був складений акт прийому - передачі реєстру боржників за договором факторингу від 02 квітня 2025 року (а.с. 45-50).
ТОВ «Юніт Капітал» сплатило на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» грошові кошти за договором факторингу, про що свідчить платіжна інструкція (а.с. 51).
Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому(майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 ЦК України).
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та відповідачем не спростовано факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», та згодом, до позивача ТОВ «Юніт Капітал» за договором кредитної лінії № 00-9833112 від 26.06.2024, укладеними між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 .
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 даного Кодексу, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом п. 4 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст.8 цього Закону, до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, нормами Закону України «Про споживче кредитування» кредитору надано право встановлювати в договорі умову щодо комісії пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а також відносити плату за такі послуги до загальних витрат за споживчим кредитом.
Суд установив, що між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 00-9833112 від 26.06.2024 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).
26.06.2024 кредитні кошти були перераховані відповідачу, про що свідчить інформаційна довідка з додатками до неї, видана ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає платіжні послуги, та довідка АТ КБ «ПриватБанк».
Факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Макс Кредит» суд вважає доведеним.
У подальшому ТОВ «Юніт Капітал» набув права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Нарахування відсотків за користування кредитом здійснено первісним кредитором за період з 26.06.2024 до 09.09.2024. Після 09.09.2024 нарахування відсотків ані первісним кредитором, ані позивачем не здійснювалось.
Розмір заборгованості за кредитним договором № 00-9833112 від 26.06.2024 відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не надано.
Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в електронній формі з використанням системи «Електронний суд» у розмірі 2422,40 грн.
Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України).
Згідно з п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 року (справа № 554/2586/16-ц) констатує, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц).
На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 року, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додаткову угоду № 3 до цього договору, акт прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025 року, з яких вбачається, що вартість послуг адвоката з аналізу, складання та подання позовної заяви становить 7 000,00 грн. (а.с. 51-58).
Так, згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025 року (а.с. 58), адвокатським об`єднанням витрачено 2 години на складання позовної заяви (5 000 грн.), 2 години на вивчення матеріалів справи (1 000 грн.), 1 годину на підготовку запиту (500 грн.) та 1 годину на підготовку та подачу клопотання (500 грн.).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд враховує, що справа є малозначною, предмет позову про стягнення заборгованості не є складним, не потребує складних правових досліджень, вивчення великого обсягу фактичних даних та аналізу первинних документів, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими, а обсяг наданих доказів є невеликим, представник позивача участь у розгляді справи не брав.
Тому, враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 4 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Також з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду (а.с.7).
Керуючись ст. ст. 12,13, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя О.Ю.Кравченко