Провадження №2/523/5942/25
У Х В А Л А

"09" вересня 2025 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з усього нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Пересипського районного суду м. Одеси із позовною заявою до Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з усього нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що під час оформлення договору купівлі-продажу позивачу стало відомо про наявність арешту майна та оголошення заборони його відчуження.

За повідомленням Пересипського ВДВС позивачу стало відомо, що при перевірці АСВП та згідно відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виявлено: арешт на майно боржника: все нерухоме майно (обтяження № 7837605) накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44761985 від 07.11.2014 року видавник Перший Суворовський ВДВС та арешт на майно боржника: все нерухоме майно (обтяження № 9809461) накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 45335373 від 07.05.2015 року видавник Перший Суворовський ВДВС.

З урахуванням викладеного позивач просить: зняти арешт з усього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 запис обтяження: 7837605 та запис обтяження № 9809461.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою суду від 23 липня 2025 року заяву було залишено без руху з урахуванням зокрема того, що зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог є зняття арешту з усього нерухомого майна, що належить позивачу.

З даного приводу суд зазначив, що відповідно до положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України - позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Згідно ч. 2 цієї норми Закону - позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Однак, позивачем до позовної заяви не надано доказів щодо місця знаходження всього нерухомого майна.

Так, відповідно до відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що за позивачем зареєстровано право власності на три земельні ділянки, та квартиру які розташовані в різних районах.

Так, на виконання ухвали про залишення позову без руху, позивачем надано заяву про усунення недоліків, відповідно до якої визначено в якості відповідача АТ КБ «ПриватБанк» та надано витяги про реєстрацію за позивачем права власності на 1/5 та 1/3 частину квартири, розташованої по АДРЕСА_1 та на 1/3 частину квартиру по АДРЕСА_2 , зазначено про реєстрацію за позивачем права власності на земельну ділянку, розташовану на теріторії Фонтанської сільської громади Одеського району Одеської області - без зазначення вартості частин та не надано відомості про дві земельні ділянки.

Разом з цим, заява про усунення недоліків не містить в собі відомостей щодо визначення вартості майна, оскільки майно, арешт з якого просить зняти позивач знаходиться в різних районах та частинах міста: три земельні ділянки та три частини квартир.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, альтернативної або підсудність пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5, позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність). Якщо майно розташоване або знаходиться у різних районах міста чи в різних містах, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини майна, вартість якої перевищує вартість тих, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Таким чином, ознайомившись з заявою про усунення недоліків, суддя дійшов висновку, що така, не відповідає вимогам ухвали про залишення позову без руху, оскільки позивачем не надано доказів визначення вартості майна, на момент подачі позову, відповідно до положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Тобто, відповідно до наданої заяви про усунення недоліків, позивач не виконав умови визначені ухвалою суду про залишення позову без руху, а у суду відсутня можливість самостійно встановити вартість нерухомого майна (земельних ділянок і квартир).

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом з тим, відповідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 8, 185, 285, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з усього нерухомого майна - вважати неподаною і повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: