Миколаївський апеляційний суд
Справа № 473/3436/24
Провадження № 22-з/812/78/25
У Х В А Л А

16 вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М.,

Яворської Ж.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 березня 2025 року, ухвалене за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області, Кредитна спілка «Кредитний альянс» про стягнення майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Миколаївського апеляційного суду перебувала апеляційна скарга ОСОБА_1 , на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 березня 2025 року, ухвалене за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області, Кредитна спілка «Кредитний альянс» про стягнення майнової та моральної шкоди.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 08 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 березня 2025 року в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу скасовано.

Це ж рішення в частині стягнення судового збору змінено.

Стягнуто з Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь ОСОБА_1 950 грн 79 коп. судового збору.

Повернуто ОСОБА_1 (код платника , надавач платіжних послуг платника ПРИВАТБАНК) з державного бюджету, надміру сплачений на р/р: UA0014446, отримувач: Миколаїв. ГУК/ТГ м. Вознесенськ/22030101, код отримувача: 37992030, надавач платних послуг отримувача: Казначейство України), судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. згідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки #0.0..1 від 09 липня 2024 року.

Повне судове рішення було складено 08 липня 2025 року.

29 липня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 направила до Миколаївського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій заявниця також просила поновити строк на подання додаткових доказів понесених судових витрат.

Заява мотивована тим, що в результаті розгляду судом зазначеної апеляційної скарги залишилось невирішеним питання про понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанову Миколаївського апеляційного суду від 08 липня 2025 року ОСОБА_1 отримала засобами поштового зв`язку 19 липня 2025 року. У зв`язку з тим, що витрати на професійну правничу допомогу були понесені вже після ухвалення постанови Миколаївського апеляційного суду від 08 липня 2025 року, просила поновити процесуальний строк на їх подання.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частинами першою, другою, третьою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини 3 статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина 1 статті 182 ЦПК України).

Аналіз вищезазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Як зазначив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 березня 2020 року у справі №520/8309/18, законодавцем визначено процесуальний наслідок не заявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з моменту винесення рішення у справі. В такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в ухвалах Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі №750/14822/21, від 24 травня 2023 року у справі №446/2455/21.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №161/5317/18 (провадження №61-3454св22), неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналіз положень статті 126 ЦПК України, ч.8 статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, що унеможливлює розгляд судом питання розподілу судових витрат без поновлення цього строку.

Законодавець не пов`язує подання доказів понесення витрат на правничу допомогу із моментом коли вони були фактично понесені або з датою отримання рішення, а подання таких доказів пов`язується з датою ухвалення рішення, що й і зазначено в частині восьмій статті 141 ЦПК України, яка за своїм змістом є імперативною нормою і не допускає іншого тлумачення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено- повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарги заявляла про необхідність стягнення з іншої сторони на її користь понесених нею витрат на професійну правничу допомоги Також вказувала, що докази щодо розміру витрат у зв`язку з розглядом даного позову буде подано стороною позивача протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Постанова Миколаївського апеляційного суду була прийнята 08 липня 2025 року, повне судове рішення складено в той же день, а тому докази понесення витрат на професійну правничу допомогу сторона позивача повинна була подати до апеляційного суду до 14 липня 2025 року включно, з огляду на те, що п`ятий день строку - 13 липня 2025 року вихідний (неділя).

Разом з цим, заяву про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення витрати на професійну правничу допомогу та докази понесених витрат подані ОСОБА_1 , через засоби поштового зв`язку 29 липня 2025 року, тобто, зі спливом строків, передбачених положеннями частини 8 статті 141 ЦПК України.

Процесуальним законом встановлено, що сторона має право заявити про намір подати докази понесення витрат на правничу допомогу через 5 днів від дати проголошення рішення суду. Недотримання такого строку обумовлює наявність підстав для залишення заяви без розгляду.

З огляду на вищевказане, посилання у заяві на поважність причин для поновлення строку для подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, оскільки витрати на професійну правничу допомогу були понесені після ухвалення рішення не заслуговують на увагу.

Оскільки Миколаївський апеляційний суд ухвалив постанову 08 липня 2025 року, а з заявою про відшкодування судових витрат ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду лише 29 липня 2025 року, з урахуванням положень частини 8 статті 141 ЦПК України, така заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 12, 81, 83, 141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені клопотання про поновлення строку на подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М.Яворська