Справа № 201/7065/25
Провадження № 2/201/3568/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого - судді Куць О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Сідельника Є.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Звертаючись із позовною заявою, позивач посилалась на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 07 червня 2013 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Позивач вказувала, що ОСОБА_2 з початку березня 2022 року перебуває на військовій службі, надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але вона є недостатньою для забезпечення нормального та гармонійного розвитку сина. Також позивач зазначала, що на утриманні ОСОБА_2 перебуває ще одна малолітня дитина від іншого шлюбу.

Враховуючи вищевикладене, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. (а.с.1-6).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2025 року матеріали даної цивільної справи передані для розгляду судді Куць О.О. (а.с. 28-29).

Ухвалою судді від 11 червня 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначеної її до розгляду по суті (а.с. 32).

Представник відповідача адвоката Нестеченко Д.С. надав суду відзив на позовну заяву, в якому вказував, що відповідач наразі перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 й ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_5 , отже, на даний час він надає матеріальну допомогу обом синам. Крім того, 01.03.2022 року відповідач ОСОБА_2 добровільно долучився до лав ЗСУ, однак навесні 2025 року внаслідок отриманих поранень та травм, його було визнано «придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, навчальних центрах тощо», після чого розмір грошового забезпечення відповідача зменшився до 20-23 тис. грн. на місяць, а відтак і був зменшений розмір допомоги старшій дитині - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в той же час відповідач розуміє необхідність допомоги старшому синові.

З наведених підстав просив суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття (а.с.38-43).

У судовому засіданні представник позивача адвокат Коломоєць С.В. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Нестеченко Д.С. у судовому засіданні просив позов задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Судом встановлено, що з 02.06.2003 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 07.06.2013 року, яке набрало законної сили 18.06.2013 року (справа №201/5782/13-ц) (а.с.16-17).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим 16.12.2008 року Виконкомом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №108 ОСОБА_7 (а.с.18).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 19.08.2017 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, позивач ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9 , після чого змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » (а.с.19).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2025/006837605 від 23.05.2025 року ОСОБА_1 зареєстрована з 20.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

Відповідно до довідки голови правління ОК «ЖБК №218» вих-02-05/06/25 від 05.06.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає зі своєю матір`ю - ОСОБА_1 з 31.08.2021 року і по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21).

Згідно військового квитка серії НОМЕР_3 відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем (а.с.22-23).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого Жовтневим районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 09.07.2016 року, актовий запис №448, відповідач ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_4 (а.с.46)

Від вищевказаного шлюбу відповідач має малолітнього сина - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданого Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №39, батьками якого вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_13 (а.с.47)

Відповідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 181 СК України обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Звертаючись із позовною заявою, позивач вказувала, що їх з відповідачем син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею, що сторонами не заперечується, а відтак не підлягає доказуванню в силу ч.1 ст.82 ЦПК України.

Відповідач надає матеріальну допомогу позивачу на утримання сина, але вона є недостатньою для забезпечення нормального та гармонійного розвитку дитини. Крім того, повідомила суду, що відповідач має на утримання ще одну малолітню дитину.

Оскільки обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на обох батьків, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина, суд, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує факт проживання дитини з матір`ю, вік дитини, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, й те, що відповідач є особою працездатного віку, а також те, що на його утриманні перебуває малолітня дитини від іншого шлюбу.

З огляду на викладене, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити, з дотриманням вимог ч. 1 ст.182 Сімейного кодексу України у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини та не порушуватиме права кожного зі сторін.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) останнього суд вважає необґрунтованими.

Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Ураховуючи вимоги ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини з дня пред`явлення позову 06 червня 2025 року.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн. (1211,20 грн.* 0,8).

На підставі викладеного, керуючись ст. 180-182, 183, 184 СК України, ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця, в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06 червня 2025 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

В іншій частині вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О. Куць