Справа № 344/4909/25
Провадження № 2/344/2525/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 26 560 грн., стягнення судових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 26.560 грн., стягнення судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 27.07.2024 р. укладено Кредитний договір (оферти) № 27.07.2024-100002054.

Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 8000 грн., строком на 124 дні, дата видачі кредиту 27.07.2024, дата повернення (виплати) кредиту 27.11.2024. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку договору не передбачена. Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 1,47% = (14560/8000)/124 х 100%. Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/ залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 720 грн. Комісія за надання нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів.

Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 27.11.2024, утворилась заборгованість у розмірі 26 560 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 000 грн., по процентам в розмірі 12 400 грн., комісія 2 160 грн. та неустойка 4 000 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр» (а.с.1-9).

24.03.2025 ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області відкрито провадження у справі (а.с.29).

25.03.2025 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, відповідно до якої відповідач зазначає, що у попередньо поданому зустрічному позові вказано, що нараховані штрафи та пені є результатом неправомірних нарахувань і не передбачені умовами кредитного договору, просить замінити на формулювання нараховані штрафи і пені, ймовірно були нараховані без належних правових підстав, що може свідчити про порушення законодавства та умов кредитного договору. Крім того зазначає, що ймовірно позивач або пов`язані з ним особи могли залучати колекторські компанії для стягнення боргу, при цьому вчинялися дії, які мають ознаки психологічного тиску та могли завдати моральної шкоди та просить визначити справедливий розмір компенсації моральної шкоди, враховуючи обставини справи, але не менше 50 000 грн. (а.с.31-32).

25.03.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, визначити суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 000 грн., як тіло кредиту, компенсувати моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. Відзив мотивує тим, що сума яку вказує позивач, є значно завищеною, умови кредитного договору не передбачають таких штрафів і несанкціонованих нарахувань. З нарахованими сумами не погоджується, просить перерахувати в судовому порядку (а.с.33-35).

27.03.2025 року відповідачем подано клопотання про приєднання уточнених позовних вимог до матеріалів даної справи для забезпечення повного та всебічного розгляду його вимог (а.с.40-41).

04.04.2025 року представником позивача подано клопотання про витребування доказів (а.с.42-45) та відповідь на відзив, відповідно до якого позовні вимоги просить задоволити, мотивуючи тим, що 27.07.2024 року між сторонами було укладено кредитний договір у електронній формі, яка законодавчо прирівнюється до письмової. Відповідач не заперечує, що номер телефону зазначений під час укладення кредитного договору належить йому. Крім того позивач зазначає, що комісія є платою за надання кредиту, та нараховується в день видачі кредиту. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати (а.с.48-54).

27.05.2025 року представником відповідача подано заперечення на позов, в задоволенні позовної заяви просить відмовити, мотивуючи тим, що позивачем допущено помилки в розрахунках. Враховуючи, що заяву на кредитний договір було укладено 27.07.2024, тобто після набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування» умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,5%, яка застосовується з 27.07.2024 по 27.11.2024 є нікчемною, та потрібно нараховувати проценти за користування кредитом із ставкою у розмірі 1%, а тому сума заборгованості по процентах становить 9 920 грн.

Крім того представник відповідача зазначає, що у матеріалах справи відсутній будь-який кредитний договір, а є виключно пропозиція та заява на укладення такого договору. Щодо стягнення комісії просить відмовити повністю, щодо стягнення неустойки зазначає, що стягнення такої у розмірі 4000 грн. у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають (а.с.75-79).

27.05.2025 року ухвалою суду витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» відомості за клопотанням сторони позивача (а.с.84).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, підтримує повністю заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.07.2024 року відповідач ОСОБА_1 погодив пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферти), відповідно до пункту 1.1 якої, дана пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) є пропозицією Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (в подальшому Кредитодавець) укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст.634 Цивільного кодексу України, ні публічним договором у розумінні ст.633 Цивільного кодексу України.

Пункт 1.12. порядок дій фінансової установи в разі невиконання позичальником обов`язків згідно з договором про споживчий кредит: у випадку невиконання позичальником обов`язків згідно з договором про споживчий кредит Товариство діятиме у порядку, передбаченому чинним законодавством, зокрема, Товариство має право звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до пункту 3.1. за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію.

Згідно пунктів 3.3. Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту, сума Кредиту, строк, на який надається Кредит, дата повернення (виплати) кредиту, проценти за користування Кредитом (Проценти), графік платежів встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту: кредитна лінія; вид фінансової послуги: надання коштів та банківських металів у кредит.

Відповідно до заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №27.07.2024-100002054 (кредитної лінії) та умов кредитного договору №27.07.2024-100002054 від 27.07.2024 позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 27.07.2024; сума кредиту: 8000 грн.; строк, на який надається кредит - 124 дні з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 27.11.2024; процентна ставка Стандарт - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших двох чергових періодів, процентна ставка Економ фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка Стандарт. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; комісія, пов`язана з наданням Кредиту 720 грн. Комісія за надання нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. Неустойка: 80 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Зазначені документи підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором.(а.с.18-24).

Відповідно до листа №42-1003 від 10.03.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків між ним та ТОВ «Споживчий центр» укладено договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта: 27.07.2024 о 16:23:22 на суму 8 000 грн. номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 464690647, призначення платежу: Видача за договором кредиту №27.07.2024-100002054 (а.с.15).

Відповідно до довідки розрахунку за кредитним договором № 27.07.2024-100002054 від 27.07.2024 року заборгованість ОСОБА_1 становить 26 560 грн., з яких 8 000 грн. - основний борг, 12 400 грн. - проценти; 720 - комісія, 1 440 неустойка, 1 440 додаткова комісія (а.с.14).

Відповідно до виписки за договором №б/н за період 27.07.2024 по 27.07.2024 на рахунок ОСОБА_1 27.07.2024 зараховано кошти у сумі 8 000 грн. (а.с.87 зворот).

Статтею 205 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Зі змісту статей 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до ст.ст. 549, 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.

Щодо нарахування відсотків за кредитним договором, суд зазначає, що оскільки договір укладений між сторонами (27.07.2024 року) після набрання чинності (24.12.2023 року) Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX, тому за період з 25 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, за період з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року - 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року - 1 %.

Аналізуючи умови договору ТОВ «Споживчий центр» суд зазначає, що розмір нарахованих відсотків у межах такого має становити 10 920 грн., з яких:

З 27.07.2024 року (дати укладення договору) до 20.08.2024 року (25 днів) х підлягає стягненню 1,5% х 8000 грн. = 3 000 грн.;

З 21.08.2024 року по 27.11.2024 року (99 днів) х підлягає стягненню 1% х 8 000 грн. = 7 920 грн.

Таким чином відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8 000 грн., заборгованість за процентами - в розмірі 10 920 грн.

Крім того, відповідно до кредитного договір №27.07.2024-100002054 від 27.07.2024 року передбачає сплату комісії за надання кредиту у розмірі 720 грн. та додаткову комісію у розмірі 1 440 грн. Наведені приписи ЦК України, ЗУ «Про споживче кредитування» прямо не вказують на недійсність умови кредитного договору про встановлення комісії за надання кредиту.

Умови кредитного договору, якими визначено права споживача, є зрозумілими та не дають підстав для висновку, що комісія за надання кредиту може передбачати плату за інші послуги, які банк зобов`язаний надати безкоштовно, а отже і для висновку про нікчемність такої умови. Таким чином сума комісії у розмірі 2 160 грн. за надання кредиту підлягає стягненню з відповідача.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, на підставі статей 525, 527, 530, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо стягнення заборгованості за неустойкою (штраф, пеня)

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Керуючись ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Однак, у зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України та погіршенням економічного становища України, значна кількість позичальників не в змозі платити по кредитних зобов`язаннях. У зв`язку з цим Верховною Радою України було ухвалено Закон України № 2120-IXП «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».

Відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку, і є чинним на даний час.

Беручи до уваги наведене, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) за кредитним договором не несе відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, з нього не може бути стягнуто нараховану неустойку за укладеним договором, тобто у період воєнного стану.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача неустойки - не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а тому в частині задоволення позову про стягнення неустойки в сумі 4 000 грн. слід відмовити.

Щодо посилання сторони відповідача на зустрічний позов, суд не бере такі до уваги, оскільки зустрічний позов ухвалою суду залишено без руху та повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням недоліків вказаних в мотивувальній частині ухвали суду.

Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з Відповідача слід стягнути на користь Позивача понесені судові витрати у розмірі 1 922,60 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 527 ч.1, 530, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 26 560 грн., стягнення судових витрат - задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , адреса: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, заборгованість за кредитним договором №27.07.2024-100002054 від 27.07.2024 року в сумі 21 080 (двадцять одна тисяча вісімдесят) грн., з яких 8 000 грн. - основний борг (тіло кредиту), 10 920 грн. - проценти; 720 грн. комісія, 1 440 грн. додаткова комісія.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , адреса: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, - витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 922, 60 грн..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 12.09.2025 року.

Суддя Пастернак І.А.