Справа № 703/4679/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Криви Ю.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що 30 липня 2019 року вона та відповідач зареєстрували шлюб про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Смілянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану зроблено актовий запис за № 145.

Під час перебування в шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 , в них народилась донька: ОСОБА_3 про що 14 лютого 2020 року зроблено актовий запис № 22.

Спільне життя з відповідачем не склалось. Серед підстав, які стали причиною для розлучення слід відзначити різні погляди відповідача та позивача, як дружини та матері в частині виховання дитини, розподілення обов`язків в родині. В наслідок чого між нею та відповідачем неодноразово виникали суперечки та сварки, свідками яких була їх маленька дитина. Постійні суперечки призводили до незадовільного психоемоційного стану нашої дитини, що не могло не відображуватись на її здоров`ї.

В наслідок численних скарг, вони стали зовсім чужими людьми. З метою збереження їх родини вона неодноразово вживала заходів для уникнення конфліктів у родині. Проте, після народження дитини їх сімейні стосунки, фактично припинили існування. Спільне господарство, виховання дитини не ведеться. Їх спільна дитина є ще маленькою і багато речей не розуміє, але в подальшому факт окремого проживання батьків, тривалої відсутності батька вдома, участь у вихованні лише матері, та відсутність батька, як чоловічої складової у вихованні, може суттєво вплинути на психіку доньки, погляди на життя, в тому числі на шлюб та формування світогляду, особливо, щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь якої сім`ї. В сімейних стосунках нічого не змінювалося і хоча вона прикладала для цього максимально зусиль, їх відносини переросли в ще більш ворожі.

За наведених обставин їх шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Шлюб ми розриваємо вперше.

На момент пред`явлення позовної заяви позивач не працює. В зв`язку з малим віком дитини вона не можу працевлаштуватись на високо оплачувану роботу.

На момент звернення до суду її донька проживає з нею. Враховуючи тяжке матеріальне становище, вона потребує матеріальної допомоги на утримання їхньої доньки з боку відповідача, оскільки останній надає таку в обсязі меншому ніж потрібно для забезпечення елементарними речами.

Наскільки позивачу відомо, відповідач, крім зобов`язань по сплаті аліментів на утримання їхньої спільної з ним доньки не має.

На підставі чого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку щомісячно але не менше ніж 50% від розміру прожиткового мінімуму починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення донькою повноліття та понесені нею судові вітрати, а саме: на правову допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень та судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12 серпня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, узагальнені доводи в якому зводяться до наступного.

Так, представник відповідача зазначив, що відповідач працює і отримує офіційну зарплату. Робота відповідача передбачає постійні відрядження. Проживає разом з матір`ю однією сім`єю, яка є пенсіонеркою і перебуває на його утриманні. Інших доходів відповідач не отримує у власності об`єктів нерухомого майна не має.

Тому просив задовольнити позовну вимогу про розірвання шлюбу та в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 % від усіх заробітків відповідача до досягнення дитиною 18 років, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які відповідають правовідносинам, врегульованим нормами СК України щодо припинення шлюбу.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , 30 липня 2019 року сторони зареєстрували шлюб у Смілянському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 145.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.02.2020.

Як вбачається з довідки № 135252 від 12.07.2025 виданої квартирним комітетом №10 Смілянської міської ради про зареєстрований у житловому приміщенні осіб, місце проживання дитини зареєстроване за місцем проживання матері.

Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст.104 та ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

За змістом ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків. Формальне перебування у шлюбі суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати відповідно до ст. 112 СК України.

Частиною 2 ст.114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Щодо вимог про стягнення аліментів.

Представником відповідача до відзиву на позов було долучено: Актовий запис про народження ОСОБА_5 , матір`ю якого є ОСОБА_6 ; копію паспорту ОСОБА_7 , копію свідоцтво про розірвання шлюбу ОСОБА_6 , прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_8 , пенсійне посвідчення ОСОБА_7 , договір купівлі продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , власницею якої є ОСОБА_7 ; Витяг з реєстру Смілянської територіальної громади, відповідно до якої ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; довідку про доходи ОСОБА_2 від 01.08.20254; Форми ОК-7 та ОК-5 Пенсійного фонду України щодо відомостей про страхування ОСОБА_2 ; відомості з ДРРПНМ станом на 06.08.20205, відповідно до яких ОСОБА_2 передав в оренду у строкове платне володіння і користування земельну ділянку.

Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину становить не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: на дітей до 6 років 2 563 грн; на дітей від 6 до 18 років 3 196 грн. Тому з січня 2025 року мінімальний гарантований розмір аліментів становить: для дітей до 6 років 1 281,5 грн; для дітей від 6 до 18 років 1 598 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3).

Відповідно до вимог статті 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 1, 2 ст. 181 СК України).

При визначенні розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно положень ч. 2, 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Відповідно до частин першої, другої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Аналіз вказаних норм свідчить, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів.

Відтак, з огляду на вибір позивачкою способу стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) суд надає оцінку обґрунтованості визначеної позивачкою частки в межах заявлених нею вимог.

Враховуючи положення статей 182-183 СК України та рівний обов`язок матері та батька утримувати свою дитину, а також те, що відповідач визнав позов частково, суд вважає достатнім, розумним та справедливим визначення розміру аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача щомісячно. При цьому доказів щодо необхідності стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки у більшому розмірі, аніж встановлено законом, матеріали справи не містять.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Щодо стягнення понесених витрат за послуги з надання правничої допомоги, на підтвердження вимог позивачем було долучено: договір про надання правничої допомоги від 12.07.2025 укладений між адвокатським бюро «Сергія Атопкіна» та клієнтом ОСОБА_9 , рахунок фактуру №00068/07 від 15.07.2025, квитанцію до платіжної інструкції від 18.07.2025 на оплату юридичних послуг, Акт виконаних робіт від 17.07.2025 та розрахунок понесених позивачем витрат, відповідно до яких позивач ОСОБА_1 понесла витрати у розмірі 2 000 грн.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Враховуючи викладене, а також те, що заявлені та документально підтверджені витрати позивача на правову допомогу у розмірі 2000 грн. є співмірними із складністю цієї справи, яка була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, та наданими адвокатом обсягом послуг та затраченим часом під час підготовки позовної заяви, вказані витрати відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, в зв`язку з чим підлягають покладенню на відповідача.

За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до платіжної інструкції від 18.07.2025 ОСОБА_1 сплатила 1211 грн. 20 коп. судового збору за звернення до суду з вимогами про розірвання шлюбу.

Зважаючи на те, що позов підлягає до повного задоволення, понесені ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору на підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за звернення до суду з позовом із вимогою про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, що становить 1211 грн. 20 коп.

Докази на понесення позивачем будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять.

На підставі ст.24, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.5, 7,12, 81, 89, 141, 247, 260, 265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 30 липня 2019 року у Смілянському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 145.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000 грн. -витрати на правову допомогу та 1211 грн. 20 коп. - сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 (двадцять) копійок судового збору.

В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене сторонами безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15 вересня 2025 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий: Ю. В. Крива