Дата документу 08.09.2025Справа № 554/4870/25
Провадження № 2/554/2976/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 р. м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі: головуючого судді Бугрія В.М., за участі секретаря Мазніченко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання, -

встановив:

04 квітня 2025 р. до Шевченківського районного суду міста Полтави надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому позивач просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 , 1984 року народження на користь ОСОБА_1 , 1984 року народження аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , 2006 року народження, яка продовжує навчання у Національному університеті «Львівська політехніка», в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку - у зв?язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

В обґрунтування позовної заяви вказувала, що 04 березня 2006 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 218.

У шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 2006 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05 серпня 2006 року.

На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Національному університеті «Львівська політехніка», що підтверджується довідкою №61 від 10 березня 2025 року. Донька навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 18 березня 2025 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серії НОМЕР_2 від 18 березня 2025 року.

Відповідач на даний час офіційно працює в Управлінні Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області начальником відділу контролю у сфері будівництва та одержує заробітну плату, у зв?язку з чим має змогу утримувати спільну дитину.

Ухвалою суду від 10.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності.

13.06.2025 року від відповідача до суду надійшов відзив, в обґрунтуванні якого вказував, що позивач не повідомила суд, що повнолітня донька навчається на бюджетній формі навчання, тобто безоплатно, та отримує щомісячно стипендію.

Факт отримання стипендії донькою ОСОБА_3 підтверджується довідкою про фінансовий стан ОСОБА_3 . Позивачем не зазначено вартість навчання, не надано договору про надання платної освітньої послуги та банківських квитанцій на підтвердження оплати навчання.

Позивач разом з донькою проживають у квартирі, яка належить на праві власності доньці - ОСОБА_3 . Дана квартира була подарована їй ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта ОСОБА_3 .

Відповідач добровільно переводив кошти на банківську картку доньки, що підтверджується квитанціями. Відповідач не має власного житла, а тому несе додаткові витрати на його оренду. Також щомісячно сплачує кредит за пральну машину, яку придбав для користування у квартирі, яка була подарована дочці.

Просив задовольнити позов частково у розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходів) до досягнення нею 23 х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

26.06.2025 року від позивача до суду подана відповідь на відзив, в обґрунтуванні якого вказувала, що вона в позовній заяві зазначала, до донька навчається на бюджетній формі навчання.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного:

Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину ОСОБА_3 2006 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05 серпня 2006 року.

Дитина навчається у Національному університеті «Львівська політехніка», що підтверджується довідкою №61 від 10 березня 2025 року. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 Сімейного кодексуУкраїни (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 навчається за денною формою навчання, що унеможливлює її трудову діяльність поза часом навчання. Відомості про наявність у неї інших джерел доходів відсутні. Отримує щомісячно стипендію, яка не може забезпечити її. Таким чином, ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання.

Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання доньки, що продовжує навчання, в ході судового розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, виходячи з рівності обов`язку обох батьків по утриманню дитини, оскільки ОСОБА_3 мешкає разом із позивачем, що свідчить про те, що позивач забезпечує дитину місцем мешкання, харчуванням та необхідними побутовими речами, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, розподіляє існуючі витрати між батьками, та приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених вимог позивача, задоволення позову та визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не більше як досягнення двадцяти трьох років.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов`язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу.

Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 45, 76, 79-81, 141, 247, 258-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 187, 189-192, 193, 199-201 СК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , 1984 року народження на користь ОСОБА_1 , 1984 року народження аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , 2006 року народження, яка продовжує навчання у Національному університеті «Львівська політехніка», в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.04.2025 року та до закінчення навчання , але не довше ніж до досягнення нею 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Суддя: В.М.Бугрій