Справа № 487/6776/23
Провадження № 6/487/207/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Марченко О.С., розглянувши в судовому засіданні заяву представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" про захист прав споживача, -

в с т а н о в и в:

Представник Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" адвокат Свєтликов Д. звернувся із вищезазначеною заявою, в якій просить визнати виконавчий лист 2/487/587/24 (487/6776/23), виданий Заводським районним судом м. Миколаєва 04 грудня 2024р. таким, що не пiдлягає виконанню у зв`язку iз добровiльним виконанням боржником.

Представник Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" адвокат Свєтликов Д. подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_2 повідомлявся належним чином про слухання справи.

Дослідивши заяву, наявні матеріали суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі - АТ «Миколаївгаз») про захист прав споживачів, в якому просила зобов`язати АТ «Миколаївгаз» провести перерахунок заборгованості за розподіл природного газу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з врахуванням фактичного споживання газу відповідно до даних лічильника для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі.

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 21 серпня 2024 року по справі № 487/6776/23 позов задоволено. Зобов`язано АТ «Миколаївгаз» провести перерахунок заборгованості за розподіл природного газу ОСОБА_2 (о/р № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з врахуванням фактичного споживання газу відповідно до даних лічильника для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі.

На виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2024 року по справі № 487/6776/23, Заводським районним судом м. Миколаєва 04 грудин 2024 р. було видано виконавчий лист за № 2/487/587/24 (487/6776/23) про зобов`язання АУ «Миколаївгаз» провести перерахунок заборгованості за розподіл природного газу ОСОБА_2 о/р № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 з врахуванням фактичного споживання газу відповідно до даних лічильника для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2024р. по справі № 487/6776/23 було добровільно виконано Акціонерним товариством «Миколаївгаз» 25.11.2024р., тобто до видачі виконавчого листа.

Факт проведення перерахунку заборгованості за розподіл природного газу ОСОБА_2 за о/р № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 з врахуванням фактичного споживання газу відповідно до даних лічильника для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі підтверджується наступними письмовими доказами:

- витягом з протоколу засідання постійно діючої робочої комісії про перегляд та корегування РЗП побутових споживачів № 6 від 25.11.2024р. Відповідно до якого, постійно діючою робочою комісією про перегляд та корегування РЗП побутових споживачів АТ «Миколаївгаз» було прийнято рішення провести перерахунок РЗП ОСОБА_2 по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 згідно рішення суду по справі № 487/6776/23.

- витягом з особового рахунку ОСОБА_2 після здійснення перерахунку за розподіл природного газу. Відповідно до якого, АТ «Миколаївгаз» здійснило перерахунок заборгованості за розподіл природного газу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з врахуванням фактичного споживання газу відповідно до даних лічильника для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі за період з 01.06.2021р. по 30.09.2023р.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України вказано, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у п. 7 ч 2 ст. 2 та ст. 10 ЦПК України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З наведених положень законодавства випливає, що підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.

Відповідно до ст.432 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як випливає із змісту узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015, наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами, за роз`ясненнями згаданого узагальнення, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Апогеєм судового захисту є фактичне виконання рішення суду, тому наведеними положеннями Основного Закону України встановлено обов`язковість до виконання судових рішень.

Виняток з цього правила становлять перелічені в статті 432 ЦПК України причини, якими може бути обумовлено невиконання рішення суду.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Таким чином, обставини на які посилається представник Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" адвокат Свєтликов Д., як на підставу для задоволення його заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, знайшли своє підтвердження під час розгляду заяви та ґрунтуються на матеріально-правових підстав, а відтак заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись 260, 261, 431, 432, суд

у х в а л и в:

Заяву представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" про захист прав споживача - задовольнити.

Визнати виконавчий лист 2/487/587/24 (487/6776/23), виданий Заводським районним судом м. Миколаєва 04 грудня 2024р. таким, що не підлягає виконанню у зв`язку iз добровільним виконанням боржником.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення (ухвали).

Суддя Д.Г. Нікітін