ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 694/125/25
Провадження № 22-ц/821/1569/25
Категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О.В., Новікова О. М.,

секретаря Глущенко І. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Павленка Сергія Івановича на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 липня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання об`єкта нерухомого майна спільною власністю та визнання права власності на його частину,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом про визнання об`єкта нерухомого майна спільною власністю та визнання права власності на його частину, посилаюсь на те, що позивач разом із ОСОБА_4 , починаючи з 26.04.2004 та до часу смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали як подружжя, однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство, спочатку за адресою АДРЕСА_1 , а згодом позивач та ОСОБА_4 вирішили придбати власний житловий будинок для подальшого спільного проживання.

11.02.2006 ОСОБА_4 на підставі договору дарування придбав житловий будинок АДРЕСА_2 , оскільки вказаний будинок був старої забудови, позивач разом із ОСОБА_4 з 2006 по 2016 роки здійснювали ремонтно-будівельні роботи з метою капітального ремонту будинку.

Вказані ремонтно-будівельні роботи здійснювались позивачем, її родичами або знайомими, а всі необхідні будівельні матеріали були придбані за спільні кошти позивача та ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина, у тому числі на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Позивач в межах шестимісячного строку звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, крім того з вказаними заявами до нотаріуса звернулись дві дочки ОСОБА_4 : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Враховуючи той факт, що у процесі повного перепланування та реконструкції будинку, проведення численних поліпшень, здійснених під час спільного проживання та за спільні кошти позивача та ОСОБА_4 вартість домоволодіння істотно збільшилась, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом про визнання вказаного житлового будинку спільним майном та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частини зазначеного житлового будинку.

Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подала клопотання про призначення у справі судової оціночно-будівельної експертизи, проведення якої просила доручити експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с. 44).

26.05.2025 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Полежакою В. Ф. повторно подано клопотання про проведення експертизи з уточненим рядом запитань (а.с.174 175).

На вирішення експертизи адвокат Пележака В. Ф. просив поставити питання:

1. Яка дійсна ринкова вартість ремонтно-будівельних робіт, проведених у житловому будинку та господарських будівлях і спорудах по АДРЕСА_2 , що перераховані в позовній заяві станом на час проведення експертизи?

2.Яка дійсна ринкова вартість житлового будинку загальною площею 97,5 кв. м по АДРЕСА_2 з надвірними та господарськими спорудами: ганок а1, сарай «В», гараж «Г», погріб «Д», огорожа № 1, ворота з хвірткою № 2, свердловина № 3, свердловина станом на час проведення експертизи з врахуванням вказаних в позовній заяві здійснених перепланувань та поліпшень?

3.Яка дійсна ринкова вартість ремонтно-будівельних робіт проведених у житловому будинку та господарських будівлях і спорудах по АДРЕСА_2 , перерахованих в позовній заяві станом на час проведення експертизи?

Необхідність проведення судової експертизи пояснив тим, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні фактичні обставини неможливо.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 липня 2025 року у даній справі клопотання адвоката Полежаки В. Ф. задоволено.

Призначено судову оціночно-будівельну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1. Яка дійсна ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_2 , станом на час оформлення договору дарування від 07.12.2004?

2. Яка дійсна ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_2 , станом на час проведення експертизи?

2. Яка дійсна вартість ремонтно-будівельних робіт, що були проведені в житловому будинку з надвірними спорудами, розташованому по АДРЕСА_2 , з часу його придбання 07.12.2004 до моменту проведення експертизи?

Проведення зазначеної експертизи доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (18015, м. Черкаси, вул. Свято-Макаріївська, 135 А).

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача.

Провадження у справі на час проведення судової експертизи зупинено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Павленко С. І., 17.07.2025, засобами поштового зв`язку надіслав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано на те, що документи на придбання будівельних матеріалів, які використовувались для ремонтних робіт у будинку і які можуть бути взяті до уваги судом та експертами при проведенні експертизи, повинні були надані позивачем в попередньому судовому засіданні.

Також, враховуючи те, що клопотання про проведення судової оціночно-будівельної експертизи по справі про поділ майна осіб, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не заявлялось, експертиза призначена не в попередньому судовому засіданні в порушення вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, експертиза призначена щодо будинковолодіння, яке ОСОБА_4 було подаровано і належало йому на праві приватної власності, не являючись спільним сумісним майном ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , вважає, що ухвала суду від 02 липня 2025 року про призначення судової оціночно-будівельної експертизи являється незаконною та підлягає до скасування.

25 серпня 2025 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Штанько О. Г. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Золотоніського районного суду Черкаської області від 02 липня 2025 року без змін.

Вказав, що 01 квітня 2025 року Звенигородський районний суд прийняв ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Також судом першої інстанції було вирішено, що заявлене разом із позовом клопотання про призначення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи необхідно розглянути після допиту свідків, показання яких матимуть значення для її проведення, також судом було встановлено, що відповідачі не заперечували проти виклику свідків та призначення експертизи у справі після їх допиту.

Разом з тим, зазначив, що процесуальний закон не забороняє призначати судову експертизу під час розгляду справи по суті для з`ясування всіх обставин справи.

Наголошує, що відповідач у апеляційній скарзі не довів обставину, що заявлене клопотання про призначення експертизи повинно було бути вирішене судом виключно на стадії підготовчого провадження.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч. ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

За змістом ст. ст. 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до норм ст. 12, ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Частиною 2 ст. 258 ЦПК України визначено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Частиною 1 ст. 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Аналіз норми ст. 103 ЦПК України свідчить про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, при цьому сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Задовольняючи клопотання про призначення у справі судової оціночно-будівельої експертизи, суд першої інстанції, врахувавши предмет, дійшов висновку, що для об`єктивного вирішення спору необхідні спеціальні знання у галузі оцінки об`єктів нерухомого майна.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції.

Із матеріалів справи вбачається, що 10.01.2025 позивач ОСОБА_1 звернулась до Звенигородського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про визнання об`єкта нерухомого майна спільною власністю та визнання права власності на його частину.

Крім того, для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, з метою встановлення обсягу та вартості будівельних робіт, встановлення дійсної вартості, разом з позовною заявою позивачем, 10.01.2025, було подано клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи, про яке, зокрема зазначено в додатках до позовної заяви.

Посилання в мотивувальній частині даного клопотання на інший предмет позову (встановлення юридичного факту), враховуючи дату клопотання, його прохальну частину, долучення його в якості додатку до позовної заяви та прийняття даного клопотання до розгляду судом, не впливає на його вимоги.

26.05.2025 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Полежакою В. Ф. було повторно подано клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи.

Із врахуванням підстав і предмету заявленого позову, необхідності з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме встановлення вартості житлового будинку на момент його придбання у власність ОСОБА_4 та встановлення можливого збільшення його вартості за рахунок проведення ремонтних робіт в період спільного проживання позивача з ОСОБА_4 та правильного вирішення спору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для призначення у справі судову будівельно-технічної експертизи та обґрунтовано її призначив.

Свій висновок суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вмотивував, та зазначив конкретні питання, які поставлені перед експертизою. Поставлені перед експертизою питання пов`язані з обставинами і фактами, які суд повинен встановити при розгляді спору по суті, та які входять в предмет доказування у даній справі.

Призначення судової оціночно-будівельної експертизи у даній справі сприятиме реалізації завдань цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить висновку, що враховуючи час заявлення клопотання, предмет спору, необхідність з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, з метою встановлення обсягу та вартості будівельних робіт, встановлення дійсної вартості спірного нерухомого майна, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для призначення судової оціночно-будівельної експертизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що експертиза призначена не в підготовчому судовому засіданні в порушення вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 10.01.2025 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про визнання об`єкта нерухомого майна спільною власністю та визнання права власності на його частину та разом з позовною заявою подала клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи датоване 10.01.2025.

При вирішенні судом питання про закриття підготовчого провадження, 01.04.2025, відповідачі не заперечували проти виклику свідків та призначення експертизи у справі після їх допиту, внаслідок чого суд ухвалою від 01.04.2025 вважав за можливе закрити підготовче провадження та призначити дану справу до розгляду, викликати в судове засідання свідків та питання про призначення експертизи вирішити після їх допиту.

Вищевказане дає підстави стверджувати, що відповідачі були обізнані про час подачі клопотання та встановлений судом порядок розгляду справи, зокрема вирішення клопотання про призначення експертизи, проте клопотань або заперечень від останніх матеріали справи не містять.

26.05.2025 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Полежакою В. Ф. було повторно подано клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Разом з тим, процесуальний закон не забороняє призначати судову експертизу під час розгляду справи по суті для з?ясування всіх обставин справи.

Частиною 1 ст. 222 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи по суті головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов?язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Як було встановлено, судом першої інстанції під час підготовчого засідання розгляд вказаного клопотання про призначення експертизи, з урахуванням думки учасників судового розгляду, було вирішено провести після допиту свідків та надання пояснень сторонами у справі.

Отже, причини не вирішення судом клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи у даній справі у підготовчому засіданні є поважними.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що призначення експертизи не порушує прав відповідачів, а є лише способом встановлення фактичних обставин у справі. Висновок експертизи оцінюється з урахуванням положень процесуального права, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, суд оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки скасування оскаржуваної ухвали порушить право позивача надавати докази на підтвердження своїх вимог.

Порушень норм процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно ст.375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Павленка Сергія Івановича залишити без задоволення.

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 вересня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков