Справа пр. № 2/756/7971/25
У Х В А Л А

12 вересня 2025 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики грошових коштів від 05 квітня 2018 року у сумі

175225,48 євро.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 12 вересня 2025 року позовну заяву передано на розгляд судді Андрейчуку Т.В.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги до форми змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Усупереч вимогам наведеної норми у позовній заяві ОСОБА_1 не зазначено відомі йому номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти відповідача ОСОБА_2 .

За приписами п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

ОСОБА_1 заявляє позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики грошових коштів від 05 квітня 2018 року у сумі

175225,48 євро, що складається з суми позики у сумі 30000,00 євро, неустойки у сумі

139860,00 євро, трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 5365,48 євро. У позовній заяві ОСОБА_1 вказує на те, що позику у сумі 30000,00 євро не повернуто, проте долучає до позовної заяви докази на підтвердження переказу йому 16 травня 2018 року ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 8350,00 євро, що може свідчити про часткову сплату боргу. Таким чином, ОСОБА_1 слід визначитись зі змістом позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Правильність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку ст. 79 Закону України Про нотаріат. П. 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року № 296/5 , визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 червня 2019 у справі № 910/4473/17.

Крім того, відповідно до вимог ст. 38 Закону України Про нотаріат консульські установи України також засвідчують правильність перекладу документів з однієї мови на іншу.

Позивачем долучено до позовної заяви підтвердження про переказ грошових коштів чеською мовою, а тому до цього документа йому слід долучити переклад українською мовою, засвідчений належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень ст. 43 цього Кодексу.

ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_2 в електронній формі через електронний кабінет у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, проте не долучив до позовної заяви докази надсилання позовної заяви відповідачу ОСОБА_2 .

У зв`язку з цим ОСОБА_1 слід надіслати копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Усупереч вимог наведеної статті ОСОБА_1 не долучив до позовної заяви документ, який підтверджує сплату ним судового збору за подання ним цієї заяви. Натомість у своїй заяві заявник заявляє клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі пп. 1 п. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір, оскільки розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік.

З цього приводу суд зазначає таке.

П. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(15140,00 грн).

Отже, судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою з ціною позову 8452828,70 грн становить 15140,00 грн.

За приписами пп. 1 п. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за умови, що розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній ч. 1 цієї статті (ч. 2 Закону України Про судовий збір).

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України Про судовий збір при визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи .

У постанові від 18 листопада 2020 року № 9901/67/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суд наділений повноваженнями зменшити тягар судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин. До того ж стосовно сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря тих судових витрат, яких зазнає сторона. Зокрема, особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, у якому навести обставини щодо її майнового стану, за наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом повноважень зменшити тягар судових витрат стосовно сплати судового збору. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Конституційний Суд України у рішенні від 28 листопада 2013 року

№ 12-рп/2013 зазначив, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7: „В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати (пп. 12 п. D). Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст. 55 Конституції України.

З аналізу норм ч. ч. 1-3 ст. 8 Закону України Про судовий збір вбачається, що сам по собі факт того, що розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, не є безумовною підставою для відстрочення/розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору. Вирішуючи питання про відстрочення/розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору, суд ураховує й інші обставини, що мають значення для оцінки майнового стану особи (ч. 3 ст. 8 Закону України Про судовий збір).

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за

ОСОБА_1 зареєстровано право власності на дві земельні ділянки в селі Мироцькому Бучанського району Київської області площею 1,982 га та 0,6804 га. Також позивач є власником двох автомобілів Volksvagen Passat, номери кузова: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , при чому один з них придбаний у квітні 2025 року, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Наведене не свідчить про скрутний матеріальний стан позивача, а тому сама по собі відсутність офіційних доходів за 2024 рік не може слугувати підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору. Ураховуючи наведене, суддя дійшов висновку про необхідність відмовити йому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Отже, ОСОБА_1 за подання позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики грошових коштів від 05 квітня 2018 року у сумі 175225,48 євро слід сплатити судовий збір у сумі 15140,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинен подати до суду заяву в новій редакції відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі, а також сплатити судовий збір.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

Відмовити заявнику ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без руху.

Надати позивачеві п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків вказаних у ній.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у встановлений строк не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Тарас АНДРЕЙЧУК