Справа № 130/222/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
17 вересня 2025 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Роздорожної А.Г.,
за участі секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження по суті цивільну справу
до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Шевченко Світлана Олексіївна;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Гонтарук Тетяна Іванівна
вимоги позивачки: про визнання нечинними рішень голови фермерського господарства, визнання недійсним договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу та скасування державної реєстрації,
учасники справи: в судове засідання не з`явилися;
після закінчення судового розгляду, ухвалив додаткове рішення про наступне:
1. Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 вересня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Шевченко Світлана Олексіївна; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Гонтарук Тетяна Іванівна) про визнання нечинними рішень голови фермерського господарства, визнання недійсним договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу та скасування державної реєстрації відмовлено повністю. Разом з тим, призначено судове засідання для вирішення питання розподілу судових витрат на 13-00 год 17 вересня 2025 року.
2. 15 вересня 2025 року від представника позивачки адвоката Нестерук М.І. до суду надійшла заява, у якій вона просила відмовити у стягненні з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат на правничу допомогу, питання розподілу судових витрат розглянути за відсутності позивачки та її представника (а.с.217-222, том 3).
4. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
5. Дослідивши матеріали, які стосуються судових витрат, суд дійшов таких висновків.
6. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
7. Згідно з частинами першою шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
8. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
9. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
10. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
11. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
12. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
13. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
14. При визначенні суми відшкодування Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
16. Судом встановлено, що представництво відповідача в судових засіданнях здійснювали два представники адвокати Тимощук Є.О., що підтверджується ордером про надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1122733 від 20 березня 2024 року, та Федчук Т.М., що підтверджується ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1112897 від 12 березня 2024 року.
18. Cуди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». За відсутності у тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення зазначених витрат, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
20. Судові витрати по сплаті судового збору, які понесла позивачка, з огляду на відмову в задоволенні позову, слід залишити за нею.
Керуючись статтями 15, 133, 137, 141, 258, 259, 265, 270, 352, 354 ЦПК України, Суд, -
1. Заяву представника відповідача адвоката Тимощука Євгенія Сергійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю.
3. Судові витрати у вигляді судового збору залишити за позивачкою ОСОБА_1 .
На додаткове рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду складено 17 вересня 2025 року.
Ім`я (найменування) сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_1 , ід.№ НОМЕР_2 . зареєстрована по АДРЕСА_1 .
Представник позивача: адвокат Нестерук Марина Іванівна, що знаходиться по АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №810 від 4 лютого 2013 року, видане вінницькою обласною КДКА на підставі рішення №14 від 4 лютого 2013 року, діє на підставі ордера серії АВ №1103650.
Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_3 , ід.№ НОМЕР_4 , зареєстрованого по АДРЕСА_3 .
Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_5 , ід.№ НОМЕР_6 , зареєстрований по АДРЕСА_4 .
Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА