УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Кіндера В.А., за участі секретаря судового засідання Сергієнко К.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю, в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №245489607 від 18.03.2021 в розмірі 32512,00 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.07.2025 вказану справу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова, оскільки відповідно до відповіді №1561539 від 10.07.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2025 справу передано для розгляду судді Кіндеру В.А.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 15.08.2024 прийнято цю позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

17.08.2025 через систему «Електронний суд» відповідачем подане клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 дійсно з 02.10.2012 по 02.02.2018 мав зареєстроване місце проживання в місті Харкові, однак 02.02.2018 у встановленому законом порядку знятий з реєстрації проживання у місті Харкові. З серпня 2018 року по теперішній час зареєстрований у встановленому законом порядку як внутрішньо переміщена особа та проживає у Києво-Святошинському (теперішній Бучанський) Київської області.

Представник позивача, відповідач в судове засідання не з`явились.

Розглянувши матеріали клопотання, вважаю, що матеріали справи необхідно передати за територіальною підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області з наступних підстав.

Відповідно до копії паспорта відповідача в період з 02.10.2012 по 02.02.2018 місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . В період з 05.02.2018 по 13.08.2018 місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Зі змісту довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 02.08.2018 № фактичним місцем проживання/перебування є АДРЕСА_3 .

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.

Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (стаття 27 ЦПК України).

Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). (частина дев`ята статті 28 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Відтак, реєстрація (декларування) місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Виключним місцем реєстрації місця проживання/перебування відповідача з серпня 2018 року є АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 02.08.2018 № та інформацією про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери.

Відтак, суд вважає, що справа підсудна Києво-Святошинського районному суду Київської області на підставі ст. 27 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання/перебування відповідача як внутрішньо переміщеної особи, оскільки частина дев`ята статті 28 ЦПК України підлягає застосуванню у разі відсутності відомостей щодо місця реєстрації проживання або перебування відповідача.

Отже, клопотання відповідача підлягає задоволенню, в зв`язку з чим справу необхідно передати за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Керуючись, ст.ст. 28, 31, 187,258 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю задовольнити.

Матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 - направити за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області для подальшого розгляду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Кіндер В.А.