Провадження № 2-др/761/70/25
26 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді - Анохіна А.М.,
за участю секретаря - Лазуренко А..В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - Чугуєнка Дмитра Віталійовича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири, -
В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала вищезазначена цивільна справа.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.2023 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири.

14 лютого 2024 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 - Чугуєнка Дмитра Віталійовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в якій просить винести додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

14 лютого 2024 року згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вищевказана заява передана на розгляд судді Макаренко І.О.

Ухвалою суду від 19.07.2024 було відмовлено у відкритті провадження за заявою представника позивача ОСОБА_1 - Чугуєнка Дмитра Віталійовича про ухвалення додаткового рішення.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 19.07.2024 представником позивача було подано апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 10.12.2024 було скасовано ухвалу від 19.07.2024 та справу направлено для продовження розгляду.

15 січня 2025 року згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вищевказана заява передана на розгляд судді ОСОБА_5 .

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.02.2025 №171/0/15-25 суддю ОСОБА_5 було звільнено у відставку.

Згідно розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи №01-08-2038 від 18.06.2025, призначено повторний автоматичний розподіл справи № 761/19548/22, провадження № 2-др/761/70/2025.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2025, вищевказана заява передана на розгляд судді Анохіну А.М.

Ухвалою суду від 23.06.2025 прийнято до провадження заяву та призначено судове засідання для розгляду заяви.

Враховуючи п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України судом було призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

Сторони в судове засідання не з`явились, до суду представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі. Підтримує заяву про ухвалення додаткового рішення та просить задовольнити.

Стаття 270 ЦПК України, регламентує, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власною ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторін або інших учасників справи в судове засідання, суд дійшов висновку про можливість розглянути заяву без відсутніх учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.2023 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири.

Відповідно до ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Представник позивача просить стягнути на користь позивача з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 02.08.2022 між адвокатським об`єднанням «Дісп`ютс» в особі керуючого партнера Чугуєнка Д.В. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання професійної правничої допомоги. Крім того, між сторонами було укладено завдання № 1 від 02.08.2022 як додаток до договору про надання професійної правничої допомоги від 02.08.2022 відповідно до якого винагорода (гонорар) становить 10000, 00 гривень.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Наведений підхід до вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу є сталим та неодноразово викладався у постановах Верховного Суду, зокрема, від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18, від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15ц (провадження № 14-382цс19), від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19 (провадження № 12-94гс20), від 19 листопада 2021 року у справі №752/16038/19 (провадження № 61-7905св21).

Суд враховує, що дана справа відноситься до складних справ, однак бере до уваги обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру. Виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення поданої заяви.

Керуючись статтями 133, 134, 137, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - Чугуєнка Дмитра Віталійовича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Андрій АНОХІН