16.09.2025 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/569/25
Провадження № 2-о/533/16/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,

присяжних Ілющенка Б.С., Дикопавленко Т.П.,

за участі:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ( в режимі ВКЗ),

секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання особи померлою,

УСТАНОВИВ

07.07.2025 заявниця ОСОБА_1 звернулася до Козельщинського районного суду із заявою в якій просить визнати рідного брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зниклого безвісті ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання померлим.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 є рідними братом заявника ОСОБА_1 .. 27.01.2025 заявниця отримала сповіщення сім`ї №3/267/4в де її було повідомлено, що її брат ОСОБА_3 , призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник безвісті 19.01.2025 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Петропавлівка Донецької області.

28.01.2025 ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за заявою ОСОБА_1 було внесено до ЄРДР кримінальне провадження №0000082 за ч.1 ст.115 КК України, що її брат ОСОБА_3 , який являється військовослужбовцем, під час виконання бойового завдання зник безвісті біля населеного пункту Петропавлівка, Донецької області.

Далі в заяві зазначено, що фактично встановлено, що ОСОБА_3 зник безвісті у зв`язку з воєнними діями більш ніж шість місяців тому.

Установлення факту смерті ОСОБА_3 брата заявниці, необхідно останній для оформлення та отримання виплат, передбачених законодавством України. Іншим порядком встановити даний факт неможливо.

Ухвалою суду від 08.07.2025 року відкрито провадження по справі та залучено в якості заінтересованих осіб: Міністерство оборони України, Військову частину НОМЕР_1 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

10.08.2025 через систему «Електронний суд» від представника заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 Добра Я-Д.О. надійшло заперечення в якому прохали відмовити у задоволенні позову, оскільки, зі змісту заяви не зрозуміло для якої мети позивачеві необхідно визнати фізичну особу ОСОБА_3 померлим, не надано доказів, що відсутність особи не має умисний характер. Зокрема, аналіз додатків до позовної заяви ОСОБА_1 крім

витягу з реєстру досудових розслідувань про відкриття кримінального провадження №0000082 не містить жодної інформації про встановлені обставини в ході проведеного досудового розслідування, що не дозволяє визнати станом на день подання позову померлим ОСОБА_3 , отже визнання його померлим є передчасним (а.с.31-34).

15.08.2025 через систему «Електронний суд» від представника Міністерства оборони України Лисенко В.Ю. надійшли заперечення на заяву та просили відмовити у задоволенні позову оскільки відсутні істотні підстави для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту (а.с.40-43).

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засідання заяву підтримали та прохали задовольнити.

Заінтересовані особи Міністерство оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з клопотаннями про розгляд справи без їхньої участі.

Суд, вислухавши пояснення заявника та представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є рідними братом заявниці ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3-4).

Сповіщенням сім`ї від 27.01.2025 №3/267/4в, повідомлено сестру ОСОБА_3 про те, що її брат номер обслуги відділення гранатометник взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісті 19.01.2025 року під час виконання бойового завдання в зоні населеного пункту Петропавлівка, Донецької області (а.с.7).

За вищезазначеним фактом 28.01.2025 відкрито кримінальне провадження №0000082 за ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.6).

З відповіді в/ч НОМЕР_1 від 04.03.2025 вбачається, що з метою встановлення місцезнаходження солдата ОСОБА_3 проводиться ряд пошукових дій та заходів, залучено пошукові групи, здійснюються обльоти засобами БПЛА, перевіряються списки полонених, загиблих, поранених. Наразі, встановити місце знаходження солдата ОСОБА_3 не вдалося, серед поранених, загиблих, військовополонених не значиться. Вразі встановлення місця перебування військовослужбовця, члени родини будуть додатково оповіщені через підрозділи ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно ч.2 ст. 6 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Таким чином, можливість оголошення особи померлою обумовлена тривалою відсутністю її у місці постійного проживання.

Відповідно до доктрини цивільного права у випадку визнання фізичної особи безвісно відсутньою має місце умовна презумпція смерті (немає підстав вважати її живою), а у випадку оголошення її померлою безумовна презумпція смерті (є підстави, що дають припустити її смерть).

Верховний Суд у складі Великої Палати у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, провадження № 14-94цс24 сформулював такі правові висновки.

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» - та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».

У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori); «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali); «закон загальний

пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії РФ проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.

Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»).

За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України»(станом на час виникнення правовідносин у цій справі):

- воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;

-бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);

-воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;

- район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.

Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.

Із заперечень наданих в/ч НОМЕР_1 вбачається, що відповідно до Акта службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 встановлено, що «З пояснень начальника штабу-заступника командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 відомо, що зазначені військовослужбовці 19.01.2025 року перебували на позиціях поблизу населеного пункту Петропавлівка Волноваського району Донецької області. В результаті проведення противником штурмових дій та внаслідок ураження ворожими FPV дронами позицій, солдат ОСОБА_3 , солдат ОСОБА_5 , старший солдат ОСОБА_6 , старший солдат ОСОБА_7 та солдат КВ. перестали виходити на зв`язок. Евакуаційна група здійснювала пошукові заходи, але місця перебування солдата ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_5 , старшого солдата ОСОБА_6 , старшого солдата ОСОБА_7 та солдата КВ. не встановлено, тіла військовослужбовців не знайдено. Військовослужбовці перебували у засобах індивідуального захисту, місцезнаходження особової зброї невідомо. Командир 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_8 надав аналогічні пояснення як і майор ОСОБА_4 .

Зникнення безвісті солдата ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_5 , старшого солдата ОСОБА_6 , старшого солдата ОСОБА_7 та солдата КВ. не пов`язане з вчиненням ними кримінального або адміністративного правопорушення під час проходження військової служби, не є наслідком вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи /або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Під час проведення службового розслідування відомості про надходження солдата ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_5 , старшого солдата ОСОБА_6 , старшого солдата ОСОБА_7 та солдата КВ. до закладів охорони здоров`я та судово-медичної експертизи не надходило.

Підтвердження з відділення цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_1 про те, що солдат ОСОБА_3 , солдат ОСОБА_5 , старший солдат ОСОБА_6 , старший солдат ОСОБА_7 та солдат КВ. перебувають у полоні на дату складання акту службового розслідування відсутні.

З наведеного вбачається, що дійсно ОСОБА_3 зник безвісти під час проведення активних бойових дій в зоні проведення активних бойових дій за обставин, що надають підстави припускати його смерть під час обстрілу.

Разом з тим, з акта службового розслідування вбачається, що територією зникнення солдата ОСОБА_3 є територія населеного пункту Петропавлівкв Волноваського району Донецької області.

Оскільки ОСОБА_3 пропав безвісти внаслідок збройної агресії РФ проти України до правовідносин підлягають застосуванню норми частини другої статті 46 ЦК України, які передбачають, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Як зауважила Велика Палата Верховного Суду, словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.

Згідно даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською Федерацією, що затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, та є чинним станом на час вирішення справи судом встановлено, що c. Петропавлівка Великоновосілківської територіальної громади (код UA0082985) є територією, на якій з 21.06.2023 велись бойові дії, дата припинення яких не визначена, територія тимчасово окупована.

Таким чином, щодо населеного пункту, який є місцем зникнення ОСОБА_3 відсутні дані щодо дати (дня) закінчення активних бойових дій на відповідній території.

Отже, для вирішення питання про оголошення ОСОБА_3 померлим не підлягають застосуванню норми речення другого ч.2 ст.46 ЦК України, які передбачають, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу шести місяців.

Датою зникнення солдата ОСОБА_3 є 19.01.2025, відсутні підстави вважати, що на території його зникнення закінчилися активні бойові дії, а з часу його зникнення станом на час вирішення справи судом минуло 07 місяців 29 днів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22, наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

Також не можна відраховувати цей строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення.

Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

Встановивши дані обставини, враховуючи, що конкретні обставини справи не дають законних підстав суду для висновку про можливість оголошення ОСОБА_3 померлим до спливу строків, вказаних у частині 2 статті 46 ЦК України, а також ту обставину, що надані письмові докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_3 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення, що він зник безвісти за особливих обставин, при виконанні бойового завдання, тому суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Судові витрати за розгляд справи судом слід віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 264, 265, 294, 305-309, 319, 351-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання особи померлою - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги продовж тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене продовж тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити учасника справи, що повний текст рішення буде виготовлений впродовж двох робочих днів.

Повний текст виготовлений 16.09.2025.

Суддя М. М. Оксенюк

Присяжні: Т.П. Дикопавленко

Б.С. Ілющенко