Провадження № 2/686/6478/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16.09.2025 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Гайдуку А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначено, що 26.09.2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 331024.

Відповідно до індивідуальної частини договору № 331024 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», надав відповідачу позику у сумі 4000 грн. ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту № 331024 від 26.09.2018 року та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 4000 грн., а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ВІН ФІНАНС».

Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 17860,00 грн., а саме : сума основного боргу 4000,00 грн.; сума боргу за процентами - 2160,00 грн.; сума боргу за пенею і штрафами 10800,00 грн..

12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (після зміни найменування ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 331024 від 26.09.2018 року.

За період з 23.02.2019 по 23.02.2022 року позивачем нараховано 3% річних у розмірі 1608,87 грн. та інфляційні втрати у сумі 3905,35 грн.

Таким чином, посилаючись на норми чинного законодавства просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38750239) заборгованість за кредитним договором №331024 від 26.09.2018 року у загальному розмірі 23374,22 грн., сплачену суму судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 11.07.2025 року відкрито провадження та справу призначено у спрощеному позовному провадженні до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомила.

За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом об`єктивно встановлено, що 26.09.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», укладено в електронній формі Договір № 331024 про надання фінансового кредиту.

Згідно умов вказаного договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати відповідачці кредит у розмірі 4000,00 грн., а остання у свою чергу повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (п.1.1 кредитного договору).

Умовами кредитного договору визначено, що строк кредиту становить 30 днів (п. 1.4), який може бути продовжений у порядку та на умовах визначених п.1.6 договору; процентна ставка 0,9 % на день (п.1.2.1).

Вказаний кредитний договір був підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.

ТОВ «Авентус України» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконано та надано їй кредит в сумі 4000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки, що підтверджується листом ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 07.05.2025 року.

12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами.

Відповідно до п.2.2 договір факторингу № 1 від 12.04.2018 року окрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній.

12.04.2018 року укладено додаткову угоду № 12 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 11 від 30.01.2019 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до гр. ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 331024 від 26.09.2018 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (після зміни найменування ТОВ «ВІН ФІНАНС»).

Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 17860,00 грн., а саме: сума основного боргу 4000,00 грн.; сума боргу за процентами - 2160,00 грн.; сума боргу за пенею і штрафами 10800,00 грн.

Також, позивачем у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 року було нараховано 3% річних у розмірі 1608,87 грн. та інфляційні втрати у сумі 3905,35 грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону України від 3 вересня 2015року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікаторомдані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень частини першої статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

В силу частини першої статті 1077 ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Зібрані докази вказують на те, що 26.09.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 був укладений в електронній формі договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» перерахувало на картковий рахунок останньої кредитні кошти, а та зобов`язалася повернути отримані кошти та сплатити проценти за їх користування в порядку, визначеному договором.

Після закінчення строку кредитування відповідачка не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними.

У подальшому ТОВ «Він Фінанс» за договором відступлення права вимоги набуло право вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаним договором про надання фінансового кредиту.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що відповідачка не виконала обов`язки за договором кредиту, а тому з неї на користь ТОВ «Він Фінанс» слід стягнути заборгованість яка виникла.

Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту № 331024 від 26.09.2018 року становить 23374,22 гривень з яких: 4000,00 грн. тіло кредиту, 2160 грн. сума заборгованості за відсотками, 10800,00 грн. заборгованість за пенею та штрафами, 1608,87 грн. 3% річних та 3905,35 грн. інфляційні втрати, нараховані у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України.

Вказаний розрахунок відповідає умовам укладеного договору та доказів на його спростування матеріали справи не містять.

Так, як встановлено із матеріалів справи у визначений договором 30-денний строк кредитування відповідач кредит не повернула та продовжила ним користуватися.

Після набуття права вимоги ТОВ «Він Фінанс» за вказаним кредитним договором, у відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України нарахувало 3% річних та інфляційній втрати за не належне виконання відповідачем грошового зобов`язання.

За таких обставин поданий ТОВ «Він Фінанс» позов слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором кредиту №331024 від 26.09.2018 року у загальній сумі 23374,22 гривень.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (, адреса: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) заборгованість за кредитним договором №331024 від 26.09.2018 року у загальному розмірі 23374,22 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 16.09.2025 року.

Суддя Сергій Стефанишин