Справа № 716/1295/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2025 м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Шевчук Р.М.,

секретаря судового засідання Шпаковської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адвокат Козловська Юлія Павлівна, заінтересована особа: Територіальна громада Старостинського округу № 5 с.Ржавинці Юрковецької об`єднаної територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Вказувала, що після смерті матері відкрилася спадщина на її майно.

Зазначала, що вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, однак їй було повідомлено, що за матеріалами спадкової справи відсутній доказ родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 як між матір`ю та донькою, оскільки у матеріалах справи знаходяться документи, між якими є розбіжності, а саме згідно повторного свідоцтва про народження заявниці від 26 січня 2023 року, серія НОМЕР_1 , її мати вказана як « ОСОБА_4 » згідно свідоцтва про шлюб виданого 25 квітня 1987 року серія НОМЕР_2 прізвище матері після шлюбу вказане як « ОСОБА_5 », а згідно свідоцтва про смерть « ОСОБА_3 ». Заявниця вважає, що така розбіжність виникла внаслідок допущеної помилки уповноваженими особами при видачі документів, де вказано прізвище померлої як « ОСОБА_5 », коли в інших документах, а саме: свідоцтві про смерть, витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі, правовстановлюючому документі на будинок, померла вказана як « ОСОБА_3 ».

Також заявниця особисто зверталась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кіцманського районного управління юстиції у Чернівецькій області з питання про внесення виправлення у свідоцтві про укладення шлюбу, але отримала усну відмову, яка полягала в тому, що такі виправлення неможливі, оскільки особа, яка б могла підтвердити факт того, що являється матір`ю померла.

Оскільки внести зміни до свідоцтва про укладення шлюбу неможливо, вона змушена в судовому порядку встановлювати факт родинних відносин, тому що від цього залежить виникнення її права на спадкування нерухомого майна.

В судовому засіданні 11.09.2025 року представниця заявниці заяву підтримала, пославшись на обставини викладені в ній, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення представниці заявниці, врахувавши заяву представника заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_1 , в графі «мати» записана ОСОБА_6 , в графі «батько» записаний ОСОБА_7 , що вбачається з копії свідоцтва про народження (повторного) серії НОМЕР_1 , (а.с.8).

З копії паспорта заявниці (а.с.4) вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на реєстраційному обліку в АДРЕСА_1 .

25 квітня 1987 року було укладено шлюб між громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 », що стверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 14.02.2023 року (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно, яке їй належало.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами неможливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона проживає в с.Ржавинці Чернівецького району Чернівецької області, є односельчанкою заявниці. Вона знала її мати ОСОБА_3 близько 25 років. Зазначала, що знала покійну як « ОСОБА_9 ». Вказувала, що заявниця та її мати мешкали разом в одному помешканні до смерті матері заявниці. Засвідчила те, що покійна ОСОБА_3 була матір`ю заявниці ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що із заявницею вони є далекими родичами. З покійною матір`ю заявниці вони були знайомі все життя, покійна ОСОБА_3 була молодша за свідка на кілька років. Вона знала її як ОСОБА_3 . Донька (заявниця) доглядала за матір`ю до дня її смерті, заявниця організовувала поховання. У заявниця є ще рідний брат, але він мешкає окремо зі своєю сім`єю. Засвідчила, що ОСОБА_11 була матір`ю заявниці.

Згідно роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно роз`яснень п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №5 № про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Виходячи з вищевказаного, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що встановлення факту родинних відносин між донькою ОСОБА_1 , та матір`ю ОСОБА_3 має юридичне значення, оскільки від даного факту залежить право заявниці на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначений факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому його необхідно встановити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 293, 315-319 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як матері та доньки.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Шевчук Р.М.