1Справа № 335/7294/25 2/335/3214/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,
Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, який сформовано в підсистемі «Електронний суд».
29.07.2025 з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача-фізичної особи, згідно з якою інформація щодо декларування /реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в реєстрі територіальної громади міста Запоріжжя відсутня.
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 30.07.2025 №1618075 відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 11.05.2006 року по теперішній час.
Ухвалою судді від 30.07.2025 позовну заяву залишено без руху із наданням позивачеві десятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів на адресу реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_1 копії позову з усіма додатками. Роз`яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
Відповідно до ч. 11 ст. 272 ЦПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до пункту 17 підрозділу 1 розділу III Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.
Ухвала судді від 30.07.2025 про залишення позову без руху була направлена в електронний кабінет позивача та представника позивача.

Відповідно до довідки про доставку електронного документу яка міститься в матеріалах справи вбачається, що ухвала судді від 30.07.2025 по справі №335/7294/25 доставлена до електронного кабінету Концерну «МТМ» 30.07.2025 о 14 год 34 хв.

30.07.2025 о 14 год 34 хв ухвала про залишення позовної заяви без руху була доставлена до електронного кабінету представника Концерну «МТМ» Воротинській І.А.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, часом вручення процесуальних документів в електронній формі є дата отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу.

Відповідно до абз. 2 п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Однак, саном на 15.09.2025 не вжито будь-яких заходів для виконання ухвали суду від 30.07.2025 та усунення вказаних в ухвалі судді недоліків позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися встановленого державою порядку (рішення від 21.02.1975 в справі «Голдер проти Сполученого Королівства»).

За викладених обставин, враховуючи, що недоліки позову позивачем не усунуто, позовна заява не може бути прийнята до розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу вимоги ч. 7 ст. 185 ЦПК України, відповідно до якої повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Стеценко