Справа № 185/9703/23
Провадження № 2/185/86/25
17 вересня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі : головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Олефір А.І., представника позивача адвоката Маньковського В.П., представника відповідача адвоката Патокіна М.Б., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області, Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа: Павлоградська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Державний реєстратор Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Водолазький Олександр Павлович, Друга Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання недійсними рішень, скасування запису про реєстрацію права власності,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області, Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в якому просить суд :
- визнати противоправними дії Богуславської сільської ради Павлоградського району щодо прийняття рішень від 12.02.2019 року № 787-35/VII «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 » та від 20.08.2019 року № 941-40/VII «Про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки у власність ОСОБА_3 »;
- визнати протиправним та скасувати рішення Богуславської сільської ради Павлоградського району від 12.02.2019 року № 787-35/VII «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 », яким ОСОБА_3 було надано дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею до 0,20 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею до 0, 20 га; зобов`язано його у термін один рік замовити розроблення проекту щодо відведення земельної ділянки у власність в землевпорядній організації відповідно до вимог чинного законодавства; після погодження проекту у порядку, встановленому ст. 186 ЗК України, проекту землеустрою подати до сільської ради для його затвердження та передачі земельної ділянки у власність; контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію сільської ради з питань АПК, землеустрою, екології та благоустрою населеного пункту;
В підготовчому засіданні 04.03.2025 представник позивача заявив клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи на розгляд якої поставити питання викладені у клопотанні.
Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на доводи викладені в письмових запереченнях проти клопотання про призначення експертизи.
Ухвалою суду від 04.03.2025 по даній справі призначена судова земельно-технічна експертиза, на розгляд якої були поставлені питання викладені у клопотанні представника позивача.
Не погодившись з даною ухвалою представником відповідача подана апеляційна скарга на ухвалу суду.
Постановою Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.05.2025 ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.03.2025 скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.
До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від представника позивача 12.06.2025 надійшло клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи.
Ухвалою суду від 02.07.2025 поновлено провадження у справі.
В підготовчому засіданні представник позивача підтримав клопотання.
Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на доводи викладені у письмових запереченнях наданих до суду.
Представник відповідача Богданівської сільської ради в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.
Представник Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.
Треті особи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.
Суд вислухав сторони прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Скасовуючи ухвалу суду Дніпровський апеляційний суд зазначив наступне.
Згідно підпункту 6.1 пункту 6 глави 5 розділу IІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом МЮУ від 08.10.98 року № 53/5, основними завданнями земельно-технічної експертизи є: визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки; визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування); визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.
Орієнтовний перелік вирішуваних земельно-технічною експертизою питань наведений у підпункті 6.1.1 пункту 6 глави 5 розділу IІ вказаних вище Науково-методичних рекомендацій, а саме:
який фактичний порядок користування земельною ділянкою? Яка конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, що перебуває у користуванні співвласника (співвласників) ?
чи відповідає фактичне розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок технічній документації ?
чи є порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки?
чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів розділити земельну ділянку (встановити порядок її користування) відповідно до часток співвласників (зазначити частки) ?
які варіанти розподілу земельної ділянки (порядку її користування) можливі відповідно до часток співвласників (зазначити частки) та вимог нормативно-правових актів?
які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду (проходу) на земельну ділянку ?
чи є технічна можливість встановлення земельного сервітуту на ділянці?
Якщо так, то надати варіанти встановлення земельного сервітуту.
Зазначені питання земельно-технічної експертизи вирішуються за наявності відповідної правовстановлювальної та технічної документації, зокрема результатів виконання топографо-геодезичних робіт, які проводяться відповідними фахівцями з використанням відповідного обладнання та бази даних (підпункт 6.1.2 пункту 6 глави 5 розділу IІ вказаних вище Науково-методичних рекомендацій).
Згідно до підпункту 6.1.3 пункту 6 глави 5 розділу IІ вказаних вище Науково-методичних рекомендацій, для вирішення питань земельно-технічної експертизи експерту необхідно надати оригінали або завірені якісні копії відповідної правовстановлювальної та технічної документації із землеустрою на земельну ділянку. У разі неможливості експертом самостійно виконати топографо-геодезичні роботи результати таких робіт повинні бути надані на дослідження органом (особою), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта).
У порушення ч.1 ст. 104 ЦПК України та підпункт 6.1.2 пункту 6 глави 5розділу IІ вказаних вище Науково-методичних рекомендацій від 08.10.98 року № 53/5, судом в оскаржуваній ухвалі не конкретизовано перелік матеріалів, що надаються для дослідження експерту, зокрема, відповідної правовстановлювальної та технічної документації на земельну ділянку за адресою по АДРЕСА_1 , а також технічної документації на житловий будинок за цією адресою.
Вирішуючи клопотання представника позивача судом встановлено, що в матеріалах справи відсутня правовстановлювальна та технічна документація на земельну ділянку за адресою : АДРЕСА_1 .
Однак звертаючись повторно до суду з клопотанням про призначення експертизи представник позивача для забезпечення можливості проведення експертизи додає до клопотання : копію технічного паспорту на домоволодіння АДРЕСА_1 та копію витягу з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної системи електронної системи у сфері будівництва. При цьому будь-яких клопотань про долучення до матеріалів справи зазначених доказів ні в клопотанні ні в судовому засіданні представником позивача не заявлено.
Згідно із вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Як вбачається зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
У відповідності до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, докази подаються позивачем разом з поданням позовної заяви.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. (ч. 8 ст. 83 ЦПК України)
Ні в клопотанні про призначення експертизи, ні в судовому засіданні представник позивача не обґрунтував неможливість подання вказаних доказів разом із позовною заявою.
Таким чином суд вважає, що за викладених обставин додані до клопотання документи не можуть бути долучені до матеріалів справи і підлягають поверненню позивачу.
Отже в матеріалах справи відсутня технічна документація на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Натомість матеріали справи містять додану до позову копію Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 . Зазначена копія ніким не завірена та не містить кадастрового номеру земельної ділянки. Позивачем у позові не зазначено інформації щодо наявності у нього або іншої особи вказаного документу.
В судовому засіданні представник позивача не зміг чітко пояснити яким чином отримана дана копія документу і чому копія ніким не завірена.
Будь-яких клопотань про витребування доказів представником позивача не заявлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЦПК України, експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи.
Таким чином, клопотання представника позивача адвоката Маньковського В.П. не підлягає задоволенню.
На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 81, 103-104, 177, 258-260 ЦПК України, суд
У задоволенні клопотання представника позивача адвоката Маньковського Володимира Петровича про призначення по справі судової земельно-технічної експертизи - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Г. Юдіна