Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2025 року
Справа № 559/3997/24
Провадження № 22-з/4815/74/25
Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Хилевич С.В.
судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Альонової Мар`яни Борисівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дубенського міського голови Дубенського району Рівненської області Антонюка Василя Михайловича, Дубенської міської ради Дубенського району Рівненської області про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,
У жовтні 2024 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до Дубенського міського голови Дубенського району Рівненської області ОСОБА_2 , Дубенської міської ради Дубенського району Рівненської області про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 березня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та порушує право на недоторканість ділової репутації ОСОБА_1 , інформацію, поширену міським головою Дубенської міської ради Василем Антонюком у відповіді за №3475/05-02-29/24 від 27.09.2024, адресованій ОСОБА_1 , в таких фразах: «З акту ревізії від 05.12.2023 №13-17-03-06/18, котрий було складено Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, вбачалося, що Ви, як начальник управління освіти міської ради, самоусунулися від контролю за виконанням договірних зобов`язань, котрі підписувалися від імені управління освіти Вашим підлеглим. У більшості випадків, Ви уникали підписання господарських договорів, актів виконаних робіт, переклавши ці обов`язки на підлеглих працівників. Тим самим, Ви показово проявили не найкращі ділові якості керівника, такі як безвольність, боягузтво, пасивність і слабкість».
Стягнуто з Дубенської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень.
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Дубенської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 14 239, 20 гривень, що складаються із судового збору у розмірі 4 239,20 гривень та 10 000 гривень витрат на правничу допомогу.
У поданій апеляційній скарзі Дубенська міська рада, вважаючи оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, що полягало у порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права, просила його скасувати, відмовивши у позові повністю.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 05 серпня 2025 року апеляційну скаргу задоволено частково та скасовано частково рішення суду першої інстанції.
Відмовлено ОСОБА_1 у позові у частині вимог до Дубенського міського голови Дубенського району Рівненської області ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.
В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
08 серпня 2025 року представником позивача через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідачів на користь позивача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 гривень. Заявник зауважувала на тому, що документи, які підтверджували суму таких понесених витрат в суді апеляційної інстанції, містяться в матеріалах справи.
Сторони, на які покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат, не вжили жодних дій відповідно до цього обов`язку, зокрема, не заявили клопотання, не подали жодних доказів на спростування, не висловили позиції щодо заяви та документів. Тобто обов`язок доведення неспівмірності витрат не реалізовано.
Заява підлягає до задоволення.
Відповідно до п.3 ч.1, ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Ухвалення додаткового судового рішення здійснюється в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви і якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Згідно із ст.ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.
19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено таке.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
На підтвердження факту понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу до відзиву на апеляційну скаргу надавалися: укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "Альонової Мар`яни "Астрея" договір про надання правничої допомоги № 32/25 від 02 червня 2025 року; орієнтовний розрахунок вартості послуг № 32/25 від 02 червня 2025 року на загальну суму 3 000 гривень, з яких 500 гривень - за вивчення документів та справи, 2 000 гривень - за складання відзиву на апеляційну скаргу, 500 гривень - за представництво інтересів клієнта в суді; квитанція до прибуткового касового ордеру від 03 червня 2025 року на суму 3 000 гривень; ордер на надання правничої допомоги серії ВК № 1163725 від 02 червня 2025 року.
Оскільки заявником підтверджено факт понесення витрат на правничу допомогу, а іншою стороною до апеляційного суду не надано доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критерію співмірності, з урахуванням складності справи, обсягу та якості виконаних адвокатом робіт, витраченого часу й значення цієї справи для позивача, колегія суддів вважає заявлений розмір витрат обґрунтованим.
З огляду на наведене і керуючись ст. ст. 141, 270, 368, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Альонової Мар`яни Борисівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з Дубенської міської ради на користь ОСОБА_1 2 500 (дві тисяч п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Головуючий: С.В. Хилевич
Судді: Н.М. Ковальчук
С.С. Шимків