Справа № 567/649/25
Номер провадження 2/570/1366/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

17.04.2025 р. представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" Варшавський К.А. звернувся в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а саме: просить стягнути з ОСОБА_1 на користь TOB «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Договором №1258496 від 20.10.2023 року у розмірі 17419,35 грн. та за Договором №7219498 від 30.10.2023 р. заборгованість у розмірі 5067,14 грн. та судові витрати в сумі 2422 ,40 грн

Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві та клопотанні просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Із заявою про розгляд справи в його відсутність не звертався, причини неявки суду не повідомив. Письмового відзиву на позов не подав.

За таких обставин, у зв`язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України, проти чого не заперечив представник позивача. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області суду від 18.04.2025 р. цивільну справу передано за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 04.06.2025 р. у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.

Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослiдивши письмовi матеріали по справi, та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 20.10.2023 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» (надалі -ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник, Відповідач) було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1258496 (надалі - Кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Укладання договору було здійснене Сторонами за допомогою Інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (далі - ITC), доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт https://sloncredit.ua/. 20.10.2023 19:22:42, після попереднього проходження позичальником реєстрації в ITC і безпосереднього направлення TOB «CЛOH КРЕДИТ» засобами ITC заявки на отримання кредиту, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» сформувало Договір про надання споживчого кредиту №1258496, надало його Позичальнику для ознайомлення і направило на його номер мобільного телефону НОМЕР_1 одноразовий ідентифікатор В053, котрий було введено Позичальником у відповідний розділ ITC. Таким чином було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1258496 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.1.2 Договору на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Строк кредиту 360 дні (в)(день). Відсоткова ставка фіксована згідно п.1.5 Договору.

ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. Згідно із документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», позичальнику на його особисту банківську карту НОМЕР_2 , яку він вказав в ITC при оформленні договору, було перераховано 2700,00 грн.

Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Первісним Кредитором, Відповідач здійснював часткові (-у) оплати (-у) в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1258496 від 20.10.2023 року, шляхом здійснення платежів заначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, що є додатком до Позовної заяви. Сплачуючи кредит, Відповідач, додатково до зазначеного вище, вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.

Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу».

В подальшому відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих з строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

Також встановлено, що 24.07.2024 р. між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» (надалі - Позивач, Новий кредитор) було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 2407-24, відповідно до умов якого. Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Права вимоги Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. Відповідно до п. 3.1.1. Договору Факторингу «Права вимоги відступаються (передаються) в розмірі Заборгованостей, що зазначений у пункті 2.2 цього Договору на дату відступлення з правом подальшого нарахування (отримання) майбутніх процентів, штрафних санкцій, комісій та інших платежів, що передбачені Кредитними договорами.»

Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до ДОГОВОРУ ФАКТОРИНГУ № 2407-24 від 24.07.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 13677,23 грн. Позичальник на користь Нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, в той час як Новий Кредитор скористався своїм правом здійснити донарахування сум, передбачених графіком платежів до Кредитного договору (що відображено в розрахунку заборгованості).

Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №1258496 від 20.10.2023 року становить: Заборгованість по тілу кредиту - 2265,83 грн. Заборгованість по відсотках - 15153,52 грн. Пеня - 0,00 грн. Загальна заборгованість - 17419,35 грн.

Щодо укладення договору споживчого кредитування № 7219498 від 30.10.2023 р.

30.10.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 7219498 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію".

Після того як відповідачем було здійснено реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора і заповнено електронну заявку на отримання споживчого кредиту на сайті первісного кредитора в мережі інтернет, що перебуває за адресою https://creditplus.ua/, ТОВ «Авентус Україна» 30.10.2023 року направило ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти договір про надання споживчого кредиту № 7219498 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору.

30.10.2023 р. позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір у формі договору про надання споживчого кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС Первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ «Авентус Україна» направило 30.10.2023 р. 12:00:17 відповідачу через телекомунікаційну систему на номер телефону, що був зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, одноразовий ідентифікатор НОМЕР_3 , котрий в свою чергу боржником було 30.10.2023 р. 12:01:10 відправлено первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв пропозицію щодо укладення договору про надання споживчого кредиту № 7219498, на умовах визначених офертою.

Таким чином, 30.10.2023 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7219498 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію".

Відповідно до розділу І кредитного договору, ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривнях в сумі 10 000, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,99% на день.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_2 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту.

Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед первісним кредитором, відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №7219498 від 30.10.2023 р., шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Останній платіж було здійснено 14.12.2023 у сумі 999,30 грн. Сплачуючи кредит, відповідач, додатково до зазначеного вище, вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який спричинив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.

Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.10.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: "Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу".

31.07.2024 між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу № 01.02-22/24, у відповідності до умов якого первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору Факторингу № 01.02-22/24 від 31.07.2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором №7219498 складає: 5067,14 грн.: 2001,00 грн. заборгованість то тілу кредиту; 3066,14 грн. заборгованість по відсотках; 0, 00 грн. пеня.

На час розгляду справи у суді вказана сума заборгованості залишається несплаченою відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

За умовами вищевказаного правочину, ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло прав стягувача за договором № 1258496 від 20.10.2023 р., та договором № 7219498 від 30.10.2023 р.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Розглядаючи справу, суд визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює, дослідив подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами про надання споживчого кредиту, і, як наслідок, виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся до суду.

Відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав, оскільки належні докази про це відсутні, чим порушив умови договорів та норми чинного законодавства, тому у позивача виникло право вимагати виконання зобов`язання за договором. Кредитор відповідне право вимоги реалізував шляхом пред`явлення до позичальника позову про стягнення боргу за договорами про надання споживчого кредиту і визначив борг на відповідну дату.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами. Доказів повернення відповідачем за вказаними договорами суми боргу за договорами у повному розмірі матеріали справи не містять.

Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що взятий на себе обов`язок відповідач не виконав, тому позов підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, то судові витрати (сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.) підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СВЕА ФІНАНС"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СВЕА ФІНАНС" заборгованість за Договором №1258496 від 20.10.2023 р. у розмірі 17419,35 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СВЕА ФІНАНС" заборгованість за Договором №7219498 від 30.10.2023 р. у розмірі 5067,14 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СВЕА ФІНАНС" судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони справи:

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СВЕА ФІНАНС", , адреса місця знаходження: бульв. Гавела Вацлава (ст.н. Лепсе Івана), буд. 6, м. Київ, Київ Київ.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Гнатущенко Ю.В.