Справа № 723/3614/25
Провадження № 2-о/723/4742/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Полішенко С.П.,

представника заявника Дрозда Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сторожинець заяву адвоката Дрозда Романа Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту самостійного виховання дітей,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сторожинецького районного суду Чернівецької області знаходиться цивільна справа за заявою адвоката Дрозда Романа Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту самостійного виховання дітей.

19.08.2025 суддею Сторожинецького районного суду Чернівецької області було відкрито провадження у справі за вказаною заявою та призначено цивільну справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 вересня 2025 року о 10 годині 00 хвилин.

У судовому засіданні представник заявника Дрозд Р.Ю. заяву підтримав, просив суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, у якій просив провести розгляд справи без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду.

Розглянувши подану заяву, суд вважає за необхідне залишити зазначену заяву без розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, метою фізичної особи звернення до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, є виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав.

Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право (така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі № 61-18462ск18 від 15.11.2018 та у справі № 61-34884св18 від 14.11.2018).

Отже, факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення та породжувати юридичні наслідки.

З поданої заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що під час спільного проживання без реєстрації шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилось двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 мати дітей ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 04.08.2017.

Через те, що мати дітей померла, заявник втомився у кожній установі показувати свідоцтво про її смерть та доводити, що він самостійно виховує дітей.

У зв`язку зі смертю матері дітей заявник має право на отримання допомоги на дітей одиноким батькам у порядку, визначеному Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». Однак, як зазначає заявник, документи для призначення допомоги на дітей одиноким матерям він подати не може, адже він є батьком, а не матір`ю дітей, а тому для отримання допомоги на дітей як одиноким батьком є необхідним встановлення факту самостійного виховання дітей в судовому порядку.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23) під час перегляду у касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі):

«74. Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

75. СК України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Так само як визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо виховання дитини.

76. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням будь-якого спору про право.

77. У порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо вони не пов`язані з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення…

… 83. З огляду на зазначене, вбачається, що у справі, яка розглядається, наявний спір про право - зокрема, спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування (частини четверта, пята сттатті 19 СК України).

84. Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

85. Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

86. Факт, про встановлення якого просить заявник не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника.

87. Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.

88. Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право».

Отже, у своїй постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, а встановлення такого факту судом можливе як встановлення однієї з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.

Водночас з матеріалів цієї справи вбачається, що мати дітей померла, про що свідчить копія свідоцтва про її смерть. Таким чином в даному випадку сімейні права та обов`язки, які тісно пов`язані з особою матері, в силу настання її смерті, яка підтверджена свідоцтвом про її смерть, припинилися в силу втрати її батьківської правосуб`єктності та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

В такому випадку стає очевидним, що у батька не може бути спору з матір`ю про права та обов`язки з виховання дітей.

Проте, у своїй заяві заявник зазначив, що документи для призначення допомоги на дітей одиноким матерям він подати не може, адже він є батьком, а не матір`ю дітей, водночас, доказів того, що він звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з таким проханням і йому відмовили через те, що не доведений факт самостійного виховання ним дітей, заявник не надав.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у вказаній вище постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22:

«53. З урахуванням наведеного можна констатувати, що існує два порядки (способи) встановлення фактів, що мають юридичне значення, - позасудовий і судовий, які за своїм змістом є взаємовиключними.

54. У разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню у позасудовому порядку, такий спір слід розглядати в порядку адміністративного судочинства і суди насамперед перевіряють, чи відповідає оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а відповідач в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідно до частини другої статті 77 КАС України повинен довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності».

Отже, з огляду на те, що заявник стверджує, що не може подати документи для призначення допомоги на дітей одиноким батькам у порядку, визначеному Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», адже він є батьком, а не матір`ю дітей, хоча і не звертався з такою заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, суд вважає, що у цій справі вбачається спір про право заявника на призначення допомоги на дітей. У разі ж отримання відмови у її призначенні такий спір може бути вирішений шляхом оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню у позасудовому порядку, в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

За таких обставин, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, а також те, що під час розгляду цієї справи в порядку окремого провадження судом встановлено наявність спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд вважає, що заява адвоката Дрозда Романа Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту самостійного виховання дітей підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 19, 258-260, 293, 294, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Дрозда Романа Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту самостійного виховання дітей залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 15 вересня 2025 року.

Суддя Іван ПОСОХОВ