Справа № 452/2650/25
Провадження № 2/452/1240/2025
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" серпня 2025 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
розглянувши у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у підготовчому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рудківської міської радиСамбірського району Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно, -
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 , котра була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3 сином, батьком якого був ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 є її син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 і спадкоємцем майна після її смерті був її чоловік ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 . Спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3 є його син ОСОБА_1 , - позивач у справі.
Бабі позивача ОСОБА_2 26.11.1990 року було видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок по АДРЕСА_1 , як голові колгоспного двору. Згідно рішення виконавчого комітету Чайковицької сільської ради від 8 серпня 1997 року відбулося перейменування вулиць та вулицю Заводська з 1-79 перейменовано на вул. Св. Миколая. Будинок АДРЕСА_1 належав до суспільної групи колгоспний двір. Із даних погосподарського обліку за 1990-1991 роки головою домогосподарства була ОСОБА_2 та членом домогосподарства був її син ОСОБА_3 . ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , був останнім членом колгоспного двору - будинок АДРЕСА_1 . Отже, членами колгоспного двору були ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 , яким в рівних частках по належало майно колишнього колгоспного двору. ОСОБА_3 успадкував частку матері в майні колишнього двору, але не оформив своїх спадкових прав. При звернені позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на вказане майно, йому було відмовлено, оскільки майно відноситься до колгоспного двору і частки членів двору не визначені. Оскільки іншого порядку переходу такого права власності немає, позивач просить судовим рішенням визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 .
До суду позивач та його представник не з`явились, остання подала заяву в якій просила задовольнити позовні вимоги, а розгляд справи провести без їхньої участі; представник відповідача Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області до суду не прибув і також подав заяву, якою повідомив про визнання позову, просив розглядати справу за його відсутності.
Встановивши дійсні обставини справи, суд уважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав:
Згідно ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції 1911 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
У зв`язку з прийняттям Закону України «Про власність» 07.02.1991 року Законом України від 16.12.1993 року №3718-12 була виключена стаття 120 ЦК Української РСР в редакції 1911 року, оскільки така форма власності, як власність колгоспного двору, в Україні не визнавалась. А отже, свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, в якому зазначено власність колгоспного двору, в даний час не визнається державними органами та нотаріусами, так як такої форми власності в Україні не має.
У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.
Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Оскільки як установлено судом визнання відповідачем позову не суперечить закону та із їх звернення, а також із поданих позивачем даних не встановлено підстав, що порушують права, свободи чи інтереси інших осіб; позивач звернувся до суду із таким спором, бо іншого порядку переходу такого права власності немає і такий є законним на підставі наведених вище норм і наявних у справі доказів, а тому такий позов слід задовольнити повністю.
Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок загальною площею 61,3м.кв., житловою 35,3м.кв. з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , - в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 батька ОСОБА_3 .
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Суддя