Провадження № 2/127/6290/25
УХВАЛА

11 вересня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Манзюка Т. Ю. звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Крім того, позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 відчужувати належні йому на праві власності об`єкти нерухомого майна будь-яким способом до вирішення спору по суті, а також накласти арешт на це майно, а саме на:

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2967, загальною площею 4,8401 га, реєстраційний номер в ДРРП 225, вартість земельної ділянки (НГО згідно технічної документації, витяг №НВ-025) 208 012,68 грн;

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2733, загальною площею 1,5 га, реєстраційний номер в ДРРП 225, вартість земельної ділянки (договірна) - 38 718,00 грн;

- незавершене будівництво, житловий будинок незавершений будівництвом - об`єкт незавершеного будівництва (74% готовності) зі шлакоблоків, обкладений цеглою, під літерою «А» (фундамент бетонний стрічковий; перекриття - з/бет панелі; покрівля шифер), реєстраційний номер в ДРРП 225, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :51:000:0072, орієнтовною вартістю (з відкритих джерел в мережі Інтернет) - 600000 грн;

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9041, загальною площею 4,4291 га, реєстраційний номер в ДРРП 225, вартість земельної ділянки (НГО згідно технічної документації, витяг №НВ-025) 183 785,39 грн;

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0317, загальною площею 5,0102 га, реєстраційний номер в ДРРП 225, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Великосеверинівська с/рада, вартість земельної ділянки (НГО згідно технічної документації, витяг №НВ-025) 207 898,12 грн;

- земельну ділянку, ділянка № НОМЕР_1 , з кадастровим номером :02:000:0289, загальною площею 5,07 га, реєстраційний номер в ДРРП 225, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Великосеверинівська с/рада, вартість земельної ділянки (НГО згідно технічної документації, витяг №НВ-025) 206 410,39 грн;

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0192, загальною площею 5,4799 га, реєстраційний номер в ДРРП 25, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Великосеверинівська с/рада, вартість земельної ділянки (НГО згідно технічної документації, витяг №НВ-025) 202 230,73 грн.;

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:3307, загальною площею 4,9802 га, реєстраційний номер в ДРРП 25, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Великосеверинівська с/рада, вартість земельної ділянки (НГО згідно технічної документації, витяг №НВ-025) 197 658,73 грн.

Заява мотивована поведінкою відповідача, який будучи боржником за договором позики від 04 січня 2023 року, свої зобов`язання не виконує та не бажає добровільно повернути борг, який станом на момент звернення до суду з позовом разом з нарахованими процентами та 3% річних загалом складає 175606,44 доларів США. Вказуючи на значний розмір заборгованості та ігнорування боржником письмової вимоги повернути кошти заявник зазначає про достатні підстави вважати, що з метою ухилення від виконання договірних зобов`язань відповідач може навмисно погіршити свій майновий стан шляхом відчуження або обтяження власного майна, що у свою чергу призведе до утруднення надалі чи неможливості виконання рішення суду.

Дослідивши вказану заяву, матеріали справи, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних права бо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення у разі задоволення позову.

Тобто підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом залежно від конкретних обставин.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і захистити інтереси позивача.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, доводи заяви про забезпечення позову та заперечення іншої сторони. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 зазначила, що «розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

У постанові від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Як слідує з матеріалів справи між сторонами справи виник спір щодо належного виконання зобов`язань за договором позики від 04 січня 2023 року. Відповідно до умов цього договору позикодавець ОСОБА_1 передав позичальнику ОСОБА_2 у користування кошти в розмірі 95000 дол. США, які позичальник зобов`язався повернути у строк до 01 липня 2023 року у валюті позики або національній валюті в еквіваленті по курсу на день виконання зобов`язання з повернення коштів та з узгодженим розміром сплати процентів за їх користування. На підтвердження виконання умов вказаного договору позики та передачі позичальнику коштів складено Акт приймання-передачі коштів із підписом сторін.

Сума коштів на день подання позову до суду не повернута, отримана позичальником досудова вимога щодо повернення позики не виконана, а відтак у позивача наявні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд звертає увагу, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, а умовою його застосування є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Як зазначено вище предметом позовних вимог у даній справі є стягнення грошових котів за договором позики.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі №640/13156/18 зазначив, що під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зважаючи на обґрунтування заявником способів забезпечення позову, яких він просить вжити, суд звертає увагу на наступне.

Верховний Суд неодноразово виснував, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Заборона іншим особам вчиняти будь - які дії щодо предмета спору, зокрема реєстраційні, вказує на заборону вчинення будь - які реєстраційної дії щодо предмета спору і не потребує переліку та/або конкретизування таких дій.

Враховуючи предмет спору в даній справі, суд дійшов висновку, що застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на визначений обсяг нерухомого майна відповідача, вираженого в грошовій оцінці, в цілому охоплюється предметом позову та буде співмірним із заявленими позовними вимогами. Такий вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача та не завдасть власнику майна шкоди чи збитків, а лише тимчасово унеможливить розпорядження цим майном до вирішення спору в суді, а тому суд вважає за можливе накласти арешт на вказані вище об`єкти нерухомості.

Що стосується заборони власнику вчиняти будь які дії спрямовані на відчуження цього майна, як-то пропонує заявник, то слід врахувати, що арешт як вид забезпечення позову полягає крім іншого в проведенні опису майна і забороні розпоряджатися ним до вступу рішення в законну силу або до зняття арешту, а в разі потреби в обмежені права користуватися майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам, тому суд не вбачає доцільним та обґрунтованим застосування до даного виду забезпечення позову ще додатковий вид. Крім цього, суд звертає увагу, що якщо арешт має комплексний характер регламентованої законом поведінки повноважних на те органів і посадових осіб, то заборона на вчинення дій, як вид забезпечення позову, полягає в покладенні адресного обов`язку на особу по утриманню від вчинення конкретно виражених юридично значущих дій.

За таких обставин, враховуючи предмет спору у цій справі, не є необхідним і співмірним додатково забороняти відповідачу вчиняти дії щодо розпорядження зазначеним нерухомим майном, в тому числі пов`язаних з його відчуженням майна

Заявником необґрунтовано необхідність та доцільність вжиття цього додаткового заходу забезпечення позову та наразі його невжиття при застосуванні арешту майна не може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд також зазначає, що забезпечення позову має тимчасовий запобіжний характер і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду та на недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір.

Тобто метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Кюблер проти Німеччини").

Вирішуючи питання зустрічного забезпечення позову судом враховано, що виходячи з матеріалів справи обов`язок суду щодо беззаперечного застосування до повивача зустрічного зобов`язання, який передбачений випадками визначеними ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутній.

Відповідно до частини першої та другої ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Манзюка Тараса Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 22 травня 2002 року Компаніївським РВ УМВС України в Кіровоградській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), а саме:

- на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2967, загальною площею 4,8401 га, реєстраційний номер в ДРРП 225, вартість земельної ділянки (НГО згідно технічної документації, витяг №НВ-025) 208 012,68 грн;

- на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2733, загальною площею 1,5 га, реєстраційний номер в ДРРП 225, вартість земельної ділянки (договірна) - 38 718,00 грн;

- на незавершене будівництво, житловий будинок незавершений будівництвом - об`єкт незавершеного будівництва (74% готовності) зі шлакоблоків, обкладений цеглою, під літерою «А» (фундамент бетонний стрічковий; перекриття - з/бет панелі; покрівля шифер), реєстраційний номер в ДРРП 225, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :51:000:0072, орієнтовною вартістю (з відкритих джерел в мережі Інтернет) - 600000 грн;

- на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9041, загальною площею 4,4291 га, реєстраційний номер в ДРРП 225, вартість земельної ділянки (НГО згідно технічної документації, витяг №НВ-025) 183 785,39 грн;

- на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0317, загальною площею 5,0102 га, реєстраційний номер в ДРРП 225, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Великосеверинівська с/рада, вартість земельної ділянки (НГО згідно технічної документації, витяг №НВ-025) 207 898,12 грн;

- на земельну ділянку, ділянка № НОМЕР_1 , з кадастровим номером :02:000:0289, загальною площею 5,07 га, реєстраційний номер в ДРРП 225, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Великосеверинівська с/рада, вартість земельної ділянки (НГО згідно технічної документації, витяг №НВ-025) 206 410,39 грн;

- на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0192, загальною площею 5,4799 га, реєстраційний номер в ДРРП 25, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Великосеверинівська с/рада, вартість земельної ділянки (НГО згідно технічної документації, витяг №НВ-025) 202 230,73 грн;

- на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:3307, загальною площею 4,9802 га, реєстраційний номер в ДРРП 25, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Великосеверинівська с/рада, вартість земельної ділянки (НГО згідно технічної документації, витяг №НВ-025) 197 658,73 грн.

В іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі та відповідним органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: