Справа № 727/7378/25
Провадження № 2/727/1935/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого - судді: Одовічен Я.В.

За участю секретаря: Зінич О.М.

Представника позивача: Борденюк О.В.

Відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування шкоди за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування шкоди за наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Посилалася на те, що 03.10.2024 року приблизно о 12 год. 50 хв. по вул.Вінниченка, 20 в м.Чернівці відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю належного їй автомобіля марки «Toyota Rav-4» д.н. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_3 , та водія ОСОБА_1 , який керуючи власним автомобілем марки «Nissan Leaf» д.н. НОМЕР_2 , допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Rav-4» д.н. НОМЕР_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Toyota Rav-4» д.н. НОМЕР_1 отримав значні механічні ушкодження.

Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30.10.2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 03.10.2024 року по вул.Винниченка, 20 м.Чернівці.

Позивач своєчасно повідомила НАСК «Оранта», в якій застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Nissan Leaf» д.н. НОМЕР_2 , про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала страховій компанії рахунок №СОМ-М-300206 від 09.10.2024 року, виданий ТОВ «Олімп-Моторс», із переліком робіт та їх вартості необхідних для ремонту автомобіля у розмірі 91379 грн. 70 коп.

13.11.2024 року нею було отримано повідомлення від НАСК «Оранта» про перерахування страхового відшкодування. Оскільки автомобіль марки «Toyota Rav-4» д.н. НОМЕР_1 знаходився на гарантії ТОВ «Олімп-Моторс» сума страхового відшкодування була перерахована на рахунок ТОВ «Олімп-Моторс» у сумі 18623 грн. 47 коп.

З метою практичного визначення відшкодування розміру реального страхового відшкодування позивач замовила в Чернівецькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі транспортно-товарознавчу експертизу для визначення розміру завданих збитків внаслідок ДТП.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/12378- АВ від 20 листопада 2024 року Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Росохи І.В.: ринкова вартість автомобіля марки «Toyota» моделі «Rav 4», номерний НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , 2022 року випуску станом на 03.10.2024 становила 1427327,43 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Toyota» моделі «Rav 4», номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , 2022 року випуску, внаслідок ДТП станом на 03.10.2024 року становила 114060,19 грн., з яких: 5775,0 гривень вартість ремонтних робіт, 8535,38 гривень вартість матеріалів; 58496,13 гривень вартість замінених складових; 41253,68 гривень -втрата товарної вартості автомобіля.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про стягнення не нарахованого та невиплаченого страхового відшкодування за наслідками ДТП задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта», на користь ОСОБА_2 невиплачене страхове відшкодування в сумі 51683,04 гривень.

Також, вказувала на те, що полісом страхування було встановлено франшизу у розмірі 2500 гривень, яка не була врахована при здійсненні виплати ПАТ «НАСК «Оранта» позивачу.

Крім того, їй не було відшкодовано втрату товарної вартості транспортного засобу, яка згідно висновку експерта складає 41253, 68 гривень.

Просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь відшкодування товарної вартості у сумі 41253 грн. 68 коп. та франшизу у розмірі 2500 гривень.

Ухвалою суду від 23.06.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем відзиву на позов подано не було.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Просила позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив суду, що його страховиком було відшкодовано завдані дорожньо-транспортною пригодою збитки. Вважає розмір завданої шкоди, визначений експертом у висновку необгрунтованим, оскільки відповідно до рахунку №СОМ-М-300206 від 09.10.2024 року, складеного ТОВ «Олімп-Моторс», ОСОБА_2 сплатила за ремонт автомобіля 91379 грн. 70 коп. Не заперечує проти стягнення з нього франшизи у розмірі 2500 гривень. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом, постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці у справі №727/9660/24 від 30.10.2024 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень (а.с.37).

Постановою суду було встановлено, що 03.10.2024 року о 12 год. 50 хв. в м.Чернівці по вул.Винниченка, 20, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Ніссан» р.н. НОМЕР_4 та після зупинки даного транспортного засобу, відчинив двері автомобіля, не переконавшись, що даний маневр буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, що призвело до зіткнення з транспортним засобом марки «Тойота» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На час розгляду справи в суді вказана постанова суду є чинною, не скасовувалася, а тому суд вважає встановленим факт вини водія ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 03.10.2024 року о 12 год. 50 хв. в м.Чернівці по вул.Винниченка,20.

Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_5 , на час вищевказаного ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с.38-39).

Згідно полісу ПАТ «НАСК «Оранта» серії ЕР №222545426 від 04.08.2024 року вбачається, що ліміт за шкоду завдану майну становить 160000,00 грн. (а.с.49).

04.10.2024 року ПАТ «НАСК «Оранта» як страховика, в передбаченому законом порядку, було повідомлено про настання вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується копією Повідомлення про ДТП за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.10.2024 року (а.с.45).

Окрім того, із дослідженого судом страховим акту №ОЦВ-24-24-19320/1 від 13.11.2024 року (а.с.43), протоколу (акту) огляду транспортного засобу (а.с.50-52), заяви про страхове відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.10.2024 року (а.с.47-48), а також розрахунку страхового відшкодування (а.с.44) встановлено, що страховиком ПАТ «НАСК «Оранта» було визначено, що розмір страхового відшкодування становить 18623 грн. 47 коп. (за мінусом суми франшизи у розмірі 2500,00 грн).

Зазначене страхове відшкодування у розмірі 18623,47 гривень було виплачено страховиком позивачу ОСОБА_2 , що її представник у судовому засіданні не заперечувала.

Згідно з розрахунку ТОВ «Олімп-Моторс» №СОМ-М-300206 від 09.10.2024 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 91379,70 грн. (76149,75 вартість відновлювального ремонту без ПДВ; 15229,95 ПДВ).

Позивач із розміром виплаченого страхового відшкодування не погодилась та замовила проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/126-24/12378-АВ від 20.11.2024 року, відповідно до якої вбачається, що ринкова вартість автомобіля марки «Toyota», моделі «Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_3 , 2022 року випуску, станом на 03.10.2024 року становила 1427327,43 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Toyota», моделі «Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_3 , 2022 року випуску, внаслідок ДТП, станом на 03.10.2024 року становить 114060,19 грн. (а.с.6-15). На 17 аркуші висновку експертом визначено величину втрати товарної вартості колісного транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Rav 4» р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , 2022 року випуску, становить 41253 грн. 68 коп. (а.с.14зв.)

У подальшому, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.05.2025 року позов ОСОБА_2 було задоволено та стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» невиплачене страхове відшкодування у розмірі 51683 грн. 04 коп.

Судом встановлено, що правовідносини, що виникли між сторонами регулюються відповідними нормами ЦК України.

Так, положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України регламентовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Приписами частини 1 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У статті 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Положення статті 1188 ЦК України є спеціальними щодо статті 1166 зазначеного Кодексу, у зв`язку із чим перевага в застосуванні повинна надаватися спеціальній нормі.

Частиною першою статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи спори, пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої взаємодією кількох джерел підвищеної небезпеки, зокрема, зіткненням транспортних засобів, належить виходити з того, що у цьому випадку шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто з урахуванням принципу вини (стаття 1188 ЦК України). Отже, за цих обставин обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду.

Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену ймовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини.

Таким чином, правила щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, встановлені ст. 1188 ЦК України, згідно ч. 1 якої шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають - докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 7 Закону № 85/96-ВР в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV).

Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IVу разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону № 1961-IV, можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15, провадження № 14-176цс18.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ регулюється Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів", яка затверджена наказом N 142/5/2092 МЮУ та Фонду держмайна України від 24.11.2003 року.

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (п.1.3).

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6. Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Відповідно до пункту 8.6.1. Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто, величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Пунктом 8.6.2. Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт "е").

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз пункту 32.7. частини першої статті 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який був чинним на момент настання порожньо-транспортної пригоди, статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6., 8.6., 8.6.1., 8.6.2. Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

При цьому пунктом 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

З огляду на викладене сума страхового відшкодування, сплаченого страховиком у добровільному порядку у розмірі 18623,47 гривень та стягнутого рішенням суду від 15.05.2025 року у розмірі 51683 грн. 04 коп., не є розміром реальної шкоди, завданої ДТП, оскільки до її складу не входить величина втрати товарної вартості пошкодженого транспортного засобу, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/12378-АВ від 20.11.2024 року становить 41253 грн. 68 коп.

Даючи оцінку аргументам сторін, суд зазначає наступне:

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Верховний Суд дійшов висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Згідно частин першої, другої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до вимог ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Суд зауважує, що як у висновку експерта від 20.11.2024 року, так і в розрахунку ТОВ «Олімп-Моторс» від 09.10.2024 року, зазначається про необхідність проведення відновлювальних робіт транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Rav 4» р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , 2022 року випуску, пов`язаних із фарбуванням його окремих складових, що вказує на обґрунтоване нарахування експертом величини втрати товарної вартості КТЗ.

Окрім того, судом встановлено, що позивачем у зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди було понесено витрати у розмірі 2500 гривень, що підтверджується страховим актом №ОЦВ-24-24-19320/1 від 13.11.2024 року.

При цьому, суд враховує, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст.12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи.

З урахуванням зазначеного, франшиза у розмірі 2500 гривень підлягає стягненню з відповідача.

Отже, вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача відшкодування втрати товарної вартості КТЗ у розмірі 41253 грн. 68 коп. та франшизи у розмірі 2500 грн. 00 коп., з урахуванням принципу диспозитивності, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.979, 988, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 18, 80, 89, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування шкоди за наслідками дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП відсутній, паспорт НОМЕР_6 ), проживаючого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ), проживаючої в АДРЕСА_2 , відшкодування втрати товарної вартості КТЗ у розмірі 41253 грн. 68 коп. та франшизу у розмірі 2500 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП відсутній, паспорт НОМЕР_6 ), проживаючого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ), проживаючої в АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде виготовлено та складено 18.09.2025 року.

Суддя Одовічен Я.В.