Справа № 352/1576/25
Провадження № 2/352/947/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі судді Гриньків Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог.

08.07.2025 року представник позивача звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.07.2023 року між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено договір № 6916886 про надання споживчого кредиту. Даний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, товариство надає позичальнику грошові кошти в сумі 7500 грн на строк 360 днів, з періодичністю сплати процентів кожні 30 днів, з умовою сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,99 % в межах строку кредиту (стандартна процентна ставка), а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів. Надалі, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» від ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відповідно до умов Договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача.

Однак, всупереч умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 29738,50 грн, що складається з: 7500 грн - суми кредиту; 13432,50 грн.- сума процентів за користування кредитом, а також 8805,75 грн.- відсотки за 59 календарних днів в межах строку договору. А тому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором, судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу.

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Представник позивача у заяві просив розгляд справи проводити без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував

Відповідачу ОСОБА_1 була надіслана ухвала про відкриття провадження. Правом на подання відзиву не скористалася.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 10.07.2025 року позовну заяву було залишено без руху.

16.07.2025 року представником позивача усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду.

Ухвалою суду від 18.07.2025 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, витребувано докази.

Ухвалою суду від 02.09.2025 року постановлено у затвердженні мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фінтраст Капітал» - відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 30.07.2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" було укладено електронний договір № 6916886 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складає 7500 грн. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором (а.с.19-29).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток «CREDITPLUS». Електронна ідентифікація споживча здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України про «Електронну комерцію», в тому числі перевіркою товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, казаного при вході, та/або перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

Відповідно до п. 1.2 договору, товариство надає споживачу кредит у гривні на умовах, встановлених цим договором, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума кредиту, відповідно до п. 1.3 договору 7500грн.

Строк, на який надається кредит 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів.

Процентна ставка за кредитом: фіксована.

Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, що є Додатком №1 до цього договору.

Згідно п.1.5.1. Договору стандартна процентна ставка становить 1,99% та нараховується в день застосування у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

У відповідності до п. 2.2 договору сума кредиту перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення договору. Дата надання кредиту 30.07.2023 року або 31.07.2023 року.

Пунктом 9.8 договору визначено, що підписуючи договір, споживач підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

Договір підписаний ОСОБА_2 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А1607, 30.07.2023 року 20:40:55 год. (а.с.29).

До матеріалів справи додано паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача,( тип кредиту кредит, сума 7500грн, строк кредиту - 360 днів, меті споживчі цілі,) інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача ( стандартна процентна ставка річних 726,35% (1,99% на день), знижена процентна ставка 690,03% вічних (1,89% в день), тип процентної ставки фіксована), реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 27239,03 %, додаткова інформація. Дата надання інформації 30.07.2023 року, яка зберігає чинність до 31.07.2023 року. Вказаний паспорт підписаний ОСОБА_2 30.07.2023 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором А1607 (а.с. 32-35)

ТОВ «ПЕЙТЕК Україна», яке надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунків, згідно укладеного між ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» та ТОВ «Авентус Україна» договору про організацію переказу грошових коштів №160222-1 від 16.02.2022 року, надало інформацію про успішно перераховані кошти на платіжні картки клієнтів ТОВ «Авентус Україна», зокрема 30.07.2023 20:41:04 на суму 7500 грн., номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» 5a0c2dcd-042c-4e97-9afb-8e64c4216bd3, номер транзакції в системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 37822801, Session ID 32, сайт торгівця - https://creditplus.ua, код авторизації - 117139, банкеквайр - АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 (а.с.56-61).

Відповідно до інформації, наданої АТ «Універсалбанк» на вимогу суду 29.07.2025 року карта № НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), на вказаний картковий рахунок 30.07.2023 року був зарахований платіж в сумі 7500 грн (а.с.213-214).

Згідно даних карти обліку договору (розрахунок заборгованості) ТОВ «Авентус Україна» за договором №6916886 від 30.07.2023 року за позичальником ОСОБА_2 рахується заборгованість станом на 26.05.2024 року в загальному розмірі 20932,50 грн, з яких: 7500 грн заборгованість за тілом кредиту, 13432,50 грн заборгованість за процентами, нарахованими за стандартною процентною ставкою. При цьому проценти за користування кредитом нараховувались первісним кредитором з 30.07.2023 по 28.10.2023 року (а.с.38-51).

З розрахунку заборгованості, виконаний позивачем за 59 календарних дні за період з 27.05.2024 по 24.07.2024 року за кредитом №6916886 вбачається, що ОСОБА_2 станом на 24.07.2024 року має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 16305,75 грн, що складається з: 7500грн - сума основного боргу; 8805,75 грн - сума заборгованості по процентах (а.с.52-53).

27.05.2024 року між ТОВ "Авентус Україна", як клієнтом, та ТОВ ФК"ФІНТРАСТ УКРАЇНА", як фактором було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ "Авентус Україна" відступив ТОВ «ФК " ФІНТРАСТ УКРАЇНА " права грошової вимоги за кредитними договорами, згідно реєстру боржників, який формується відповідно до додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 65-74).

У відповідності до рішення №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК" ФІНТРАСТ Україна" від 25.11.2024 року найменування товариства змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с.179).

Згідно витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» відповідно до укладеного договору перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 20932,50 грн (а.с.183).

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

При цьому, в ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Щодо врахування положень Закону України «Про споживче кредитування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом 120 днів 2,5%(25.12.2023 - 22.04.2024); протягом наступних 120 днів 1,5% (23.04.2024-20.08.2024).

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Так, судом встановлено, що ТОВ "Авентус Україна" виконано умови договору №6916886 від 30.07.2023 року. Відповідач отримав кредит, що підтверджується інформаційною довідкою з додатком ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» та інформацією, наданою АТ «Універсал банк», в подальшому розпорядився даними коштами на власний розсуд, свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, кредитні кошти не повернув.

Відтак, на думку суду, обгрунтованими є позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 7 500 грн.

Щодо нарахування відсотків за кредитним договором, то суд зазначає, що договір укладений між сторонами 30.07.2023 року до набрання чинності (24.12.2023 року) Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX, однак зазначений договір продовжував діяти після набрання чинності вищезазначеним законом, тому за період з 25 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, за період з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року - 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року - 1 %.

Суд звертає увагу, що відповідно до розрахунку, ннаявного в метеріалах справи, відсотки за користуванням кредитом нараховувались ТОВ "Авенсус Україна" у період з 30.07.2023 по 28.10.2023 року, а починаючи з 29.10.2023 року по 26.05.2024 року, тобто до датки укладення договору факторингу, кредиторо проценти не нараховувались.

В подальшому позивачем було проведено нарахування відсотків за 59 календарних днів у період з 27.05.2024 по 24.07.2024 року, так як предметом договору є право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, а строк дії кредитного договору на момент укладення договору факторингу від 27.05.2024 року не закінчився.

Однак, аналізуючи умови договору ТОВ «Авентус Україна» суд зазначає, що розмір нарахованих відсотків у період з 27.05.2024 року по 24.07.2024 року, згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», що міститься в матеріалах справи, має становити 6 637,50 грн (7500*1,5%*59 днів).

За таких обставин, позовна заява ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 6916886 від 30.07.2023 року у сумі 27 570 грн, з яких: 7 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 20 070 грн - сума заборгованості за відсотками (13 432,50 грн, які нараховані ТОВ "Авенсус Україна", 6 637,50 грн нараховані позивачем за 59 календарних днів).

VІІ. Судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача 2 245,78 грн сплаченого ним судового збору.

Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов такого висновку.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 10 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року про надання юридичних послуг, які і заявив до стягнення з відповідача.

На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази:

договір та ордер про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 року між ТОВ «ФІНТРАСТ Капітал» та адвокатом Столітнім М.М. (а.с.62-64,31);

свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю серії КС 9422/10 (а.с.161)

заявка на виконання доручення №7934 від 14.04.2025 року до договору № №10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с185-187.).

акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року на загальну суму 10 000 грн (а.с.181-182);

рахунок на оплату №7934-12/05/2025 від 12.05.2025 року послуг адвоката Столітнього М.М. за договором про надання правової допомоги № №10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.37)

Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.

У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що «під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи».

Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 10000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткової відмови у стягненні зазначеного розміру витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн.

Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

На підставі ст.ст.509, 526, 626, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 259, 263, 265, 268, 273,279, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором № 6916886 від 30.07.2023 року у сумі 27 570 грн, з яких: 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 20 070 (двадцять тисяч сімдесят) грн - сума заборгованості за відсотками.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 2 245 (дві тисячі двісті сорок п`ять) грн 78 коп. судового збору та 2 000 (дві тисячі) грн витрат на правову допомогу.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», вул. Загородня, 15, офіс 118/2, м. Київ, ;

представник позивача: адвокат Столітній Михайло Миколайович, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення складене в повному обсязі 17.09.2025 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.