Справа № 367/4234/25
Провадження № 2/643/6036/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Поліщук Т.В., розглянувши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАНГАРАНТ ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 04.08.2025 цивільну справу № 367/4234/25 (провадження № 2/367/4083/2025) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАНГАРАНТ ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено за підсудністю до Салтівського районного суду м. Харкова

Підставами для передання справи за підсудність послугувало те, що відповідач по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народженні, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , з 10 липня 2018 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що дана справа не підсудна Салтівському районному суду міста Харкова виходячи з наступного.

Згідно з ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до відповіді № 1739984 від 04.09.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, якщо інше не передбачене законом.

Кабінетом Міністрів України 07.02.2022 прийнято постанову № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», яка набрала чинності 14.03.2022 року, якою, у тому числі було затверджено «Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування)» (далі Порядок).

Згідно з вимогами вказаного Порядку особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (пункт 4).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 24.06.2024 у справі № 554/7669/21 (провадження № 61-5805сво23) особа може мати декілька місць проживання/ перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання / перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення. Реєстрація (декларування) місця проживання / перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже, в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. Використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Статус ВПО підтверджує отримання відповідачем соціальних послуг з боку держави на території Салтівського району м. Харкова та не є визначенням його адреси місця проживання відповідно до вимог Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Таким чином цивільна справа територіально не підсудна Салтівському районному суду міста Харкова, оскільки зазначена вище адреса є територією міста Донецьк та перебуває під юрисдикцією Ворошиловського районного суду міста Донецька.

Разом з тим, розпорядженням від 02.09.2014 № 2710/38-14 Про визначення територіальної підсудності справ, змінено територіальну підсудність справ Ворошиловського районного суду міста Донецька та визначено за Селидівським міським судом Донецької області. Рішенням Вищої ради правосуддя від 29.08.2024 року змінено територіальну підсудність судових справ Селидівського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Центрального районного суду міста Дніпра з 02.09.2024.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Судом враховано, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Зважаючи на те, що справа територіально не підсудна Салтівському районному суду міста Харкова, суд вважає, що справу слід передати на розгляд до Центрального районного суду міста Дніпра (вулиця Володимира Антоновича, буд. 59, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49006) для розгляду.

Керуючись ст. ст. 27, 31,32, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАНГАРАНТ ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати на розгляд за підсудністю до Центрального районного суду міста Дніпра (вулиця Володимира Антоновича, 59, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49006).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Т.В. Поліщук