У х в а л а

11 вересня 2025 року

м. Київ

Справа № 404/4496/23

Провадження № 61-7377ск25

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного судуГудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник)

на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від «23 грудня 2024 року» та постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 квітня 2025 року

у справі за позовом скаржника до ОСОБА_2 (далі - відповідачка) за участю Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком і

в с т а н о в и в :

1. 12 червня 2025 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від «23 грудня 2024 року» та постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 квітня 2025 року і скерувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

2. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.

3. Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам ЦПК України, її слід залишити без руху.

(1) Щодо строку на касаційне оскарження

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

4.1. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

4.2. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

4.3. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).

4.4. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними (речення перше абзацу першого частини третьої статті 393 ЦПК України).

4.5. 16 квітня 2025 року апеляційний суд прийняв оскаржену постанову. Скаржник подав касаційну скаргу 12 червня 2025 року, тобто пропустив строк на касаційне оскарження. До касаційної скарги додав заяву про поновлення такого строку. Мотивував тим, що копію оскарженої постанови отримав 2 червня 2025 року під час ознайомлення з матеріалами справи. Однак у Верховного Суду відсутні відомості про те, що апеляційний суд не відправив копію постанови скаржнику, а останній її не отримав до 2 червня 2025 року (відповідна інформація може бути у матеріалах справи, яких у Верховного Суду немає).

4.6. З огляду на вказане скаржник має додатково обґрунтувати поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження та необхідність його поновлення, надавши відповідну інформацію з документальним підтвердженням (наприклад, копії документів із матеріалів справи чи відповідь апеляційного суду на запит стосовно надсилання копії оскарженої постанови та її вручення).

(2) Щодо вимог до змісту касаційної скарги

5. У касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується (пункт 4 частин другої статті 392 ЦПК України).

5.1. Скаржник просить, зокрема, скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від «23 грудня 2024 року». Однак у Єдиному державному реєстрі судових рішень немає зазначеного скаржником рішення суду першої інстанції, а є таке рішення, датоване 23 жовтня 2024 року. Тому скаржник повинен пояснити вказану розбіжність.

(3) Щодо підстав касаційного оскарження

6. За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). Скаржник такі підстави не конкретизував.

6.1. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

(1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України);

(2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України);

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац третій пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

(3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);

(4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

6.2. За змістом наведених приписів особа, яка подає касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після його перегляду апеляційним судом та/або на постанову апеляційного суду, має у касаційній скарзі достатньо чітко вказати одну чи більше підстав касаційного оскарження (із зазначених вище чотирьох), а також обґрунтувати таку підставу (такі підстави).

6.3. Скаржник у касаційній скарзі зазначив, що підставою для скасування оскаржуваних рішень є неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, однак не пов`язав доводи з однією чи кількома із зазначених вище чотирьох підстав. Тому повинен конкретизувати підстави касаційного оскарження.

(4) Щодо дотримання принципу рівності

7. За змістом пункту 7 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги. До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет (речення перше пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

7.1. Скаржник додав до касаційної скарги заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, однак не додав до касаційної скарги копії цієї заяви для інших учасників справи.

7.2. ЦПК України не передбачає для особи, яка оскаржує судові рішення, можливості визначати, які матеріали, що додаються до касаційної скарги, не надавати іншим учасникам справи. Більше того, якби скаржник подав касаційну скаргу разом із додатком в електронній формі через електронний кабінет, інші учасники справи, які мають такий кабінет, теж не були б обмежені у можливості ознайомлення з відповідним додатком. Тому скаржник має подати копії зазначеного документа для інших учасників справи.

(5) Щодо сплати судового збору

8. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

8.1. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

8.2. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

8.3. За змістом підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

8.4. За змістом підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» із 1 січня 2023 року становив 2 684,00 грн.

8.5. У червні 2023 року скаржник звернувся до суду з позовом, у якому просив визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 - зі скаржником. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову. Апеляційний суд погодився з цим рішенням. Скаржник обидва судові рішення оскаржив. З огляду на це має сплатити 2 684,00 х 0,4 х 200 % = 2 147,20 грн судового збору.

Реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 , Верховний Суд (Касаційний цивільний суд), справа № 404/4496/23).

8.6. Скаржник має надати суду документ про сплату судового збору з такою кількістю копій, яка відповідає кількості інших учасників справи (пункти 1 і 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

(6) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги

9. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

10. Для усунення недоліків, вказаних у цій ухвалі, Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня її вручення скаржнику. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржнику.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 390, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від «23 грудня 2024 року» та постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима