Справа №705/3347/21
2-з/705/16/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Роман Володимирович, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Балицького Олександра Петровича, про забезпечення позову, подану по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІ ОТЕЛЬ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради, ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом знесення самочинного будівництва,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебувають матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ВІ ОТЕЛЬ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради, ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом знесення самочинного будівництва.

Під час підготовчого провадження представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, в обґрунтування зазначивши наступне.

У своїй позовній заяві позивач просив усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :02:005:0910 та житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 знести за свій рахунок самочинно збудоване нежитлове приміщення та котлован, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:005:0908 по АДРЕСА_2 та приведення земельної ділянки, кадастровий номер :02:005:0908, у первинний стан.

У межах розгляду вищевказаної справи 11 листопада 2021 року постановою Черкаського апеляційного суду ухвалу апеляційну скаргу позивача задоволено частково, ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 липня 2021 року скасовано та прийнято нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 задоволено частково та заборонено ОСОБА_3 проведення будь-яких будівельних робіт на належній йому земельній ділянці кадастровий номер :02:005:0908 по АДРЕСА_2 , до вирішення справи по суті.

Законодавець серед передумов забезпечення позову визначає можливий вплив невжиття заходів забезпечення позову не тільки на виконання рішення суду, а й на можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь заявника вже не призведе до захисту прав або інтересів заявника, за яким він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені «правом на суд».

Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 436546260 від 23.07.2025, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 належить позивачу на праві власності.

Отже, ОСОБА_1 є власником: житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 137 кв. м., житловою 74,5 кв. м., який розташований на земельній ділянці площею 0,0322 га, кадастровий номер :02:005:0910.

Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій житлового будинку по АДРЕСА_1 , проведеного ПП «Проектсервіс» на замовлення ОСОБА_1 , експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_4 22 липня 2021 року, зазначено, що самовільне будівництво споруди по АДРЕСА_2 ведеться з порушенням Законів України та Державних будівельних норм і є єдиною причиною початку руйнування житлового будинку з прибудовами по АДРЕСА_1 .

Руйнування житлового будинку з прибудовами по АДРЕСА_1 буде продовжуватися в подальшому з більшою інтенсивністю.

Протипожежна відстань між житловим будинком по АДРЕСА_1 та будівництвом споруди по АДРЕСА_2 , повинна становити 8 м. відповідно до табл. 15.2 ДБН Б.2.2 - 12:2019 «Планування та забудова території. Відповідно до п. 6.1. 41 ДБН Б.2.2. - 12:2019 для догляду за будинком і здійсненням поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки слід приймати не менше ніж 1.0 м. Не виконується Закон України «Про регулювання містобудівельної діяльності». Державний архітектурно-будівельний контроль за будівництвом споруди по АДРЕСА_1 не вівся у відповідності зі ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не проводився.

Даним висновком рекомендовано припинити роботи по самовільному будівництву споруди по АДРЕСА_2 . Демонтувати перекриття, один ряд стінових фундаментних блоків та провести засипку з ущільненням глибиною пазух фундаментів. Інші стінові фундаментні блоки залишити і вони слугуватимуть підпірною стіною. Виконати організаційний вивід талих дощових вод по межі земельних ділянок. Відновити огородження по межі земельних ділянок. Встановити маячки на тріщини житлового будинку по АДРЕСА_1 , для спостереження за подальшими деформаціями.

При цьому, у постанові від 11 листопада 2021 року, якою заборонено ОСОБА_3 проведення будь-яких будівельних робіт на належній йому земельній ділянці кадастровий номер :02:005:0908 по АДРЕСА_2 , до вирішення справи по суті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що між сторонами дійсно виник спір, який полягає у існуванні перешкод в користуванні нерухомим майном позивача, яке пов`язане з проведення будівельних робіт на суміжній земельній ділянці відповідача, при цьому у випадку не вжиття заходів забезпечення позову, про які ставить питання позивач, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення приведеного позову.

Також зазначено, що заборона відповідачу проводити будівельні роботи на належній йому земельній ділянці до вирішення справи по суті відповідає передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України виду забезпечення позову та врегульованому відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України принципу співмірності заходів забезпечення позову заявленим вимогам.

З досліджених матеріалів оскарження ухвали не вбачається наявність дозвільних документів у відповідача на проведення вказаних будівельних робіт, які відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій житлового будинку по АДРЕСА_1 , проведеного ПП «Проектсервіс» на замовлення ОСОБА_1 експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_4 від 22 липня 2021 року, приводять до руйнування будинку позивача і яке буде продовжуватися в подальшому з більшою інтенсивністю.

Наявне достатньо обґрунтоване припущення, того, що майно про усунення перешкод яким ставить питання позивач, на момент виконання рішення суду, у випадку задоволення позову, може значно погіршитись за якістю.

Проте, позивачу стало відомо, що змінився власник земельної ділянки :02:005:0908.

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 436495821 від 23.07.2025, згідно акту приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданого 25.03.2024, видавник: Екстейн Нахман та ТОВ «ВІ ОТЕЛЬ», власником земельної ділянки кадастровий номер :02:005:0908, площею 0,0489 га, є Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІ ОТЕЛЬ» ().

Враховуючи, що ТОВ «ВІ ОТЕЛЬ» є правонаступником ОСОБА_3 прав та обов`язків щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:005:0908 площею 0,0489 га, на якій розташований об`єкт, який є предметом позову про знесення самочинного будівництва в даній справі, 30 липня 2021 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області було залучено до участі у даній справі правонаступника відповідача ОСОБА_3 , а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІ ОТЕЛЬ».

При цьому, засновниками/учасниками ТОВ «ВІ ОТЕЛЬ» є: ЕКСТЕЙН НАХМАН, Країна громадянства: Ізраїль, Країна реєстрації: Україна, Адреса засновника: АДРЕСА_3 , Розмір внеску до статутного фонду: 2 574 842,58 грн., Частка (%): 33,30%; ОХАЙОН ХАНІ, Країна громадянства: Ізраїль Країна реєстрації: Україна, Адреса засновника: АДРЕСА_4 , Розмір внеску до статутного фонду: 2 574 842,58 грн., Частка (%): 33,30%; ДВІР МОРДЕХАЙ, Країна громадянства: Ізраїль, Країна реєстрації: Україна, Адреса засновника: АДРЕСА_5 , Розмір внеску до статутного фонду: 2 064 513,42 грн., Частка (%): 26,70% та ОСОБА_5 , Країна громадянства: Україна, Країна реєстрації: Україна, Адреса засновника: АДРЕСА_6 , Розмір внеску до статутного фонду: 518 061,42 грн., Частка (%): 6,70%.

Таким чином, вже після пред`явлення до ОСОБА_3 позову про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом знесення самочинного будівництва та винесення постанови Черкаського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року про забезпечення позову, первісний відповідач здійснив передачу права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0908 площею 0,0489 га, на якій розташований об`єкт, який є предметом позову про знесення самочинного будівництва в даній справі.

Згідно постанови апеляційного суду від 11 листопада 2021 року, саме ОСОБА_3 заборонено проведення будь-яких будівельних робіт на належній йому земельній ділянці кадастровий номер :02:005:0908 по АДРЕСА_2 , до вирішення справи по суті.

А отже, вжитих постановою апеляційного суду від 11 листопада 2021 року заходів забезпечення позову виявилося недостатньо. При цьому, матеріалами справи підтверджено та апеляційним судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, що полягає у існуванні перешкод в користуванні нерухомим майном позивача, яке пов`язане з проведення будівельних робіт на суміжній земельній ділянці відповідача, при цьому у випадку не вжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення приведеного позову.

З огляду це, заборона ТОВ «ВІ ОТЕЛЬ» проводити будівельні роботи на належній товариству земельній ділянці кадастровий номер :02:005:0908 по АДРЕСА_2 , до вирішення справи по суті відповідає передбаченому ч. 1 ст. 150 ЦПК України виду забезпечення позову та врегульованому відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України принципу співмірності заходів забезпечення позову заявленим вимогам.

Вжиття такого заходу забезпечення позову не призведе до порушення принципу співмірності забезпечення позову щодо предмету спору, оскільки вказаний захід спрямований виключно на збереження існуючого становища до розгляду спору по суті та не накладає обтяжливих обов`язків на відповідача та інших зацікавлених осіб. Натомість, враховуючи висновки звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій житлового будинку по АДРЕСА_1 , проведеного ПП «Проектсервіс» на замовлення ОСОБА_1 , та інші матеріали справи, наявне достатньо обґрунтоване припущення того, що майно позивача (житловий будинок та земельна ділянка) на момент виконання рішення суду, у випадку задоволення позову, може значно погіршитись за якістю.

Крім цього, існує реальний ризик того, що відбудеться подальше відчуження спірної ділянки новим власником ТОВ «ВІ ОТЕЛЬ» після того як йому стане відомо про залучення товариства у даній справі як правонаступника ОСОБА_3 .

При цьому, зміна предмету позову можлива лише до закінчення підготовчого засідання; заміна первісного відповідача належним відповідачем відбувається також до закінчення підготовчого засідання, тому у випадку подальшого відчуження земельної ділянки, на якій розташований об`єкт, який є предметом позову про знесення самочинного будівництва в даній справі, захистити порушені права позивача у даній справі буде неможливо, рішення не зможе поновити порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся.

Відсутність обмеження у розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :02:005:0908 дозволяє безперешкодну її купівлю-продаж безліч разів у будь-який час. Зміна власника вказаної земельної ділянки вже під час розгляду даної справи свідчить про значний ризик того, що відчуження спірної земельної ділянки буде відбуватися і надалі. Більш того, ТОВ «ВІ ОТЕЛЬ» стало власником спірної земельної ділянки вже після того, як було відкрито провадження по даній справі, отже, правочин з передачі права власності на земельну ділянку можна розцінювати виключно як такий, що спрямований на ускладнення та затягування розгляду даної справи.

Вимога щодо надання позивачем доказів на підтвердження намірів відповідача про відчуження спірного майна, враховуючи наявність у нього права розпорядитися ним у будь-який момент, свідчила б про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Таким чином, є необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0908.

Водночас, зазначений захід забезпечення позову не завдасть шкоди відповідачу, адже не позбавить його прав на володіння та користування майном, а лише тимчасово обмежить право розпорядитися спірним майном, відчужити його третім особам.

За вказаних обставин, вважає, що заявлені вимоги про забезпечення позову відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку з предметом позовних вимог та не призведуть до порушень прав відповідача та інших зацікавлених осіб, натомість, в сукупності свідчить про можливість забезпечити виконання можливого рішення суду про задоволення приведеного позову та про можливість позивача отримати повний захист оспорюваного права в межах даного судового провадження без нових звернень до суду, якщо позов буде задоволено.

У зв`язку із зазначеним виникла необхідність у зверненні до суду з цією заявою у якій просить суд вжити заходів забезпечення позову, а саме заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІ ОТЕЛЬ» (, вул. Благовісна,55, м. Умань, Черкаська область, 20306) проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер :02:005:0908, за адресою: по АДРЕСА_2 , до набрання законної сили рішенням суду у справі.

Також просить накласти арешт на земельну ділянку, площею 0.0489 га, яка розташована за адресою: по АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:0908.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України суддя вважає за необхідне розглянути вказану заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та наявні матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05 червня 2018 р. у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 р. у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-186гс18), від 30 січня 2019 р. у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18) та від 04 червня 2019 р. у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :02:005:0910 та житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ТОВ «ВІ ОТЕЛЬ», який є правонаступником первісного відповідача ОСОБА_3 , знести за свій рахунок самочинно збудоване нежитлове приміщення та котлован, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:005:0908 по АДРЕСА_2 та приведення земельної ділянки, кадастровий номер :02:005:0908 у первинний стан.

11 листопада 2021 року постановою Черкаського апеляційного суду клопотання позивача про забезпечення позову було задоволено та ОСОБА_3 було заборонено проведення будь-яких будівельних робіт на належній йому земельній ділянці кадастровий номер :02:005:0908 по АДРЕСА_2 , до вирішення справи по суті. Таке рішення суду апеляційної інстанції було обґрунтовано дійсною необхідністю забезпечення позову, з метою уникнення будь яких перешкод у разі прийняття рішення про задоволення позову. Також було зроблено висновок про те, що такий вид забезпечення позову не призведе до порушень прав відповідача, чи інших осіб.

Під час розгляду судом даної справи відповідач ОСОБА_3 передав право власності на вказану земельну ділянку ТОВ «ВІ ОТЕЛЬ», співвласниками якого є не тільки відповідач, а також два громадянина Ізраїлю та громадянин України.

Суд, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір, який стосується усунення перешкод у користуванні позивачем належним йому майном, що створені первісним відповідачем ОСОБА_3 , законність яких оскаржується позивачем та невжиття заходів саме такого виду забезпечення позову як заборона проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці, належній на даний час залученому судом правонаступнику відповідача, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в даній справі, а тому суд вважає за необхідне для забезпечення позовних вимог до набрання законної сили рішенням суду по даній цивільній справі заборонити новому власнику земельної ділянки кадастровий номер :02:005:0908, за адресою: по АДРЕСА_2 , здійснювати будь які будівельні роботи, які можуть призвести до руйнування чи погіршення стану житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належного позивачу.

Враховуючи предмет спору та обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача та відомості про належність майна, суд вважає, що такий вид забезпечення позову відповідатиме змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернувся позивач ОСОБА_1 , характеру його порушення та не буде порушувати прав та законних інтересів інших осіб, а отже є співмірним.

Щодо вимоги заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на належну відповідачу земельну ділянку суд зазначає наступне.

Метою такого заходу забезпечення як накладення арешту, представник позивача зазначає унеможливлення повторної зміни власника земельної ділянки, на якій, на його думку, ведеться самочинне будівництво, що створює перешкоди у користуванні майном позивача, усунення яких є предметом позову, оскільки можлива подальша реалізація відповідачем земельної ділянки не забезпечить належний захист його порушених прав та може ускладнити та затягнути розгляд даної справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

За приписами ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків для відповідачаї.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів, позивач не надає будь-яких обґрунтувань правомірності та співмірності застосування такого заходу забезпечення позову як арешт майна, а саме земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , яка не є предметом спору.

Також в обгрнтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає про можливість відповідача здійснити продаж або інше відчуження належної йому земельної ділянки, що може ускладнити та затягнути розгляд даної справи, але будь яких доказів таких намірів не надає, а тому суд розцінює таке посилання як припущення існування загрози утруднення або неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

За встановлених обставин суд вважає, що такий захід забезпечення позову як арешт майна, в даному випадку не є співмірними із заявленими позивачем вимогами, а тому не вбачає необхідності для його застосування.

Судом перевірено аргументованість заяви щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником і не встановлено існування реальної загрози, що має очевидний та об`єктивний характер, за якої невжиття саме таких заходів забезпечення позову, як арешт, може призвести до утруднення або неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині. При цьому слід роз`яснити, що заявник не позбавлений права звернутись із заявою про забезпечення позову в будь який час протягом розгляду справи в суді в разі належного обґрунтування вимоги про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , ст. ст. 149, 150, 153, 154, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Балицького Олександра Петровича про забезпечення позову задовольнити частково.

Застосувати заходи забезпечення позову у виді заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІ ОТЕЛЬ» (, вул. Благовісна,55, м. Умань, Черкаська область, 20306) проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер :02:005:0908, за адресою: по АДРЕСА_2 , до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Копію ухвали надіслати до Відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для вжиття відповідних заходів та сторонам до відома.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Р. В. Піньковський