Справа № 635/5376/25
Провадження № 2/630/417/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м.Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Нерубацької А.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 635/5376/25 (провадження № 2/630/417/25), в якій об`єднані в одне провадження позовна заява від 11 липня 2025 року ОСОБА_1 до Держави в особі Харківського районного суду Харківської області, про відшкодування моральної шкоди та позовна заява від 28 липня 2025 року ОСОБА_1 до Держави в особі Харківського районного суду Харківської області, про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського районного суду Харківської області із позовною заявою від 11 липня 2025 року, в якій просив стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 1 (одна) гривні за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, завдану суддею Харківського районного суду Харківської області О.М. Якішиною, за застосування до нього приниження гідності.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 липня 2025 року визначено підсудність цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди Люботинському міському суду Харківської області.

Ухвалою від 04 серпня 2025 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідачу був встановлений 15-денний строк для подання відзиву з дня одержання копії ухвали про відкриття провадження в справі.

Крім того, позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського районного суду Харківської області із позовною заявою від 28 липня 2025 року, в якій просив стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 1 (одна) гривні за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, завдану суддею Харківського районного суду Харківської області О.Пілюгіною, за застосування до нього приниження гідності шляхом вказання мотивів при прийнятті рішення щодо розгляду його заяви від 17 квітня 2025 року про відвід.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 01 серпня 2025 року визначено підсудність цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди Люботинському міському суду Харківської області.

Ухвалою від 12 серпня 2025 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідачу був встановлений 15-денний строк для подання відзиву з дня одержання копії ухвали про відкриття провадження в справі.

Ухвалою від 12 серпня 2025 року справи за позовами ОСОБА_1 до Держави в особі Харківського районного суду Харківської області, про відшкодування моральної шкоди були об`єднані в одне провадження.

В справі було призначено проведення підготовчого засідання на 11 вересня 2025 року.

На адресу суду 19 серпня 2025 року від голови Харківського районного суду Харківської області О.Назаренка надійшов відзив, в якому викладені заперечення проти наведених позивачем в позовній заяві обставин, а також викладена вимога відмовити в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 подав письмові заперечення від 28 серпня 2025 року, в яких просив не приймати до уваги відзив, поданий головою Харківського районного суду Харківської області О.Назаренком, який, на його переконання, не відповідає вимогам ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України, через що такий відзив не може вважатися процесуальною заявою по суті справи. В той же час, заперечення позивача фактично зводяться до висловлення ним судження про те, що за своїм змістом відзив не містить тієї інформацію, яку відповідач зобов`язаний вказати у відповідності до ч. 3 ст. 178 ЦПК України уразі виникнення заперечень проти позову та його правових підстав.

Перевіривши відзив, поданий головою Харківського районного суду Харківської області О.Назаренком, та ознайомившись з запереченнями позивача ОСОБА_1 , суд не вбачає підстав для постановлення ухвали у вигляді окремого документу про відмову в прийнятті відзиву від відповідача, оскільки в підготовчому провадженні суд, приймаючи від учасників справи до розгляду процесуальні заяви по суті справи, наділений повноваженнями лише по здійсненню контролю за дотриманням учасниками справи строків і порядку подання таких заяв. На цій стадії суд не вправі надавати оцінку змісту відзиву та відмовляти в його прийнятті до розгляду через відсутність викладу в нього тих чи інших обставин, а лише може прийняти процесуальне рішення про вирішення справи за наявними матеріалами уразі неподання відзиву у встановлений судом строк.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, але завчасно подав заяву від 28 серпня 2025 року про проведення підготовчого засідання за його відсутності. В заяві ОСОБА_1 також вказав, що він не має бажання укладати з відповідачем мирову угоди, і що ним разом з позовними заявами були подані усі наявні у нього докази.

Представник Харківського районного суду Харківської області в підготовче засідання не з`явився та про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча про день, час і місце проведення підготовчого засідання відповідач був завчасно повідомлений у належний спосіб.

Неявка учасників справи та їх представників не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.

Одним з завдань підготовчого провадження є, зокрема, остаточне визначення предмету спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

У вчиненні дій з визначення предмету та підстав позовів, суд виходить зі змісту обставин, викладених у позовних заявах на обґрунтування заявлених вимог, та матеріалів, доданих до позовних заяв.

Так, в обґрунтування позовної заяви від 11 липня 2025 року ОСОБА_1 вказав, що звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до заступника Височанського селищного голови О.Тройно про відшкодування моральної шкоди, і за цим позовом суддею Харківського районного суду Харківської області О.М. Якішиною було відкрито провадження в справі № 635/3863/25 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання було призначено на 09 липня 2025 року. У призначений день суддя О.М. Якішиа відкрила судове засідання та повідомила про надходження від адвоката І.Шапошникова заяви про відкладення розгляду справи через потребу ознайомитися з матеріалами справи. Він, ОСОБА_1 , заперечував проти відкладення розгляду справи, але суддя О.М. Якішина задовольнила клопотання адвоката І.Шапошникова, і розгляд справи був перенесений на іншу дату. Він, Рибалко Є.О., переконаний, що при розгляді справи № 635/3863/25 суддя О.М. Якішина застосувала до нього поводження приниження людської гідності, що є порушенням ст. 28 Конституції України та ст. 3 Європейської конвенції про права людини, що дає йому право на відшкодування моральної шкоди, розмір якої він визначив в 1 гривню.

На підтвердження заявленої вимоги позивач ОСОБА_1 подав такі документи: протокол від 09 липня 2025 року судового засідання Харківського районного суду Харківської області під головуванням судді О.М. Якішиної з розгляду справи № 635/3863/25 за позовом ОСОБА_1 до заступника Височанського селищного голови О.Тройно про відшкодування моральної шкоди, в якому зазначена ухвала суду, постановлена без оформлення окремого документу, про відкладення судового розгляду на 31 липня 2025 року; та заяву адвоката Шапошникова І.Є. представника відповідача ОСОБА_2 від 09 липня 2025 року про відкладення судового засідання в справі № 635/3863/25 з підстав необхідності представнику ознайомитися з матеріалами справи.

Також, в обґрунтування позовної заяви від 28 липня 2025 року ОСОБА_1 вказав, що звернувся 24 січня 2024 року до Харківського районного суду Харківської області з позовом до Височанського селищного голови О.Мороза про відшкодування моральної шкоди, і за цим позовом суддею Харківського районного суду Харківської області О.Пілюгіною було відкрито провадження в справі № 635/855/24. Проведення підготовчого засідання в даній справі відбулось 16 квітня 2025 року. В підготовчому засіданні виникло питання про прийняття відзиву від адвоката І.Шапошникова, як представника відповідача, та який був поданий з пропуском встановленого судом 15-денного строку. Він, ОСОБА_1 , заперечував проти прийняття до розгляду відзиву, поданого адвокатом І.Шапошникова, не лише через порушення строку на його подання, а й через внесення до поштових документів про відправлення такого відзиву на адресу позивача недостовірних відомостей та через відсутність у адвоката І.Шапошникова зареєстрованого електронного кабінету в системі «Електронний суд». Натомість суддя О.Пілюгіна неправомірно продовжила строк на подання відповідачем відзиву та прийняла його. Такі дії судді О.Пілюгіної свідчать про порушення нею рівності сторін у справі та вчинення дій та вчинення дій в інтересах позивача. Це спонукало його, Рибалко Є.О., подати заяву про відвід судді О.Пілюгіної. Розглянувши заяву про відвід, суддя О.Пілюгіна постановила ухвалу про відмову в задоволенні заяви про відвід. Але така ухвала не є мотивованою, оскільки не дала оцінки наведених ним аргументів.

Він, Рибалко Є.О., переконаний, що в справі № 635/855/25, під час розгляду заяви про відвід, суддя О.Пілюгіна застосувала до нього поводження приниження людської гідності, що є порушенням ст. 28 Конституції України та ст. 3 Європейської конвенції про права людини, що дає йому право на відшкодування моральної шкоди, розмір якої він визначив в 1 гривню.

На підтвердження заявленої вимоги позивач ОСОБА_1 подав такі документи: копію заяви від 17 квітня 2025 року, подану в справі № 635/855/24, про відвід судді Пілюгіної О.М., та примірник ухвали Харківського районного суду Харківської області від 17 квітня 2025 року, постановленої в справі № 635/855/24, про визнання заяви про відвід судді Пілюгіної О.М., головуючого в справі за позовом до Височанського селищного голови О.Мороза про відшкодування моральної шкоди, необґрунтованою, та передачу заяви про відвід судді Пілюгіної О.М. на розгляд іншому судді в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

Отже, обставини, викладені в позовних заявах, та документи, які були подані на обґрунтування таких обставин, з огляду на те як це зазначено позивачем, вказують на те, що предметом спору у цій справі є відшкодування шкоди, завданої позивачу, як він вважає, ухваленими процесуальними рішенням суддів Харківського районного суду Харківської області О.М. Якішиної та Пілюгіної О.М. під час розгляду цивільних справ за позовами ОСОБА_1 .

Підстави та зміст кожного з позовів, норми процесуального законодавства свідчать про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Харківського районного суду Харківської області про відшкодування моральної шкоди не можуть розглядатися за правилами будь-якого судочинства, оскільки оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається.

Відсутність правової регламентації можливості оскаржити процесуальні рішення судді інакше, ніж у порядку апеляційного та касаційного перегляду, а також неможливість притягнення суду (судді) до цивільної відповідальності за такі рішення є легітимними обмеженнями, покликаними забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та з судом, а також загальновизнаними гарантіями суддівської незалежності. Такі обмеження не шкодять суті права на доступ до суду та є пропорційними означеній меті, оскільки вона досягається гарантуванням у законі порядку оскарження рішень, дій і бездіяльності суду, відповідно ухвалених або вчинених після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, а також встановленням у законі особливостей відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суду. Правові висновки щодо відповідальності судді чи суду викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 454/143/17-ц ( провадження № 14-185 цс 18), від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц, (провадження14-399 цс 18),від 29 травня 2019 року у справі № 489/5045/18 (провадження № 14-191цс19), від 20 листопада 2019 року у справі № 454/3208/16-ц (провадження № 14-500цс19).

Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі №454/3208/16-ц (провадження № 14-500цс19) зазначено, що «Оскарження діяльності суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Приписи «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України), «позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства» (п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України) стосуються як позовів, які не можуть розглядатися за правилами відповідно цивільного чи адміністративного судочинства, так і тих позовів, які взагалі не можуть розглядатися судами. Позовні вимоги про визнання незаконними пов`язаних з розглядом судової справи дій/бездіяльності суду (судді чи посадових осіб суду), а також вимоги про зобов`язання суду (судді) до вчинення певних процесуальних дій не можуть розглядатися за правилами будь-якого судочинства.

Позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю суду, можуть бути предметом розгляду у випадках, передбачених ст. 1176 ЦК України. У разі надходження позовної заяви з вимогами про визнання незаконними пов`язаних з розглядом судової справи дій/бездіяльності суду (судді чи посадових осіб суду), про зобов`язання суду (судді) до вчинення певних процесуальних дій або про відшкодування завданої незаконними діями чи бездіяльністю суду (судді) шкоди з підстав, не передбачених ст. 1176 ЦК України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України; п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України)».

Отже, суд виснує, що у контексті заявлених позовних вимог та з урахуванням приписів чинного законодавства, суд як орган, що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі.

Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю суду, можуть бути предметом розгляду у випадках, передбачених ст. 1176 ЦК України, однак про такі підстави в позовних заявах позивачем не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на підстави та зміст позовів, а також викладені вище мотиви та висновки, позовні заяви ОСОБА_1 до держави України в особі Харківського районного суду Харківської області про відшкодування моральної шкоди не можуть розглядатися за правилами будь-якого судочинства, оскільки оскарження дій судів та суддів щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Вчинення або невчинення суддею чи судом процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення, можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені чи ухвалені.

Виходячи з зазначеного, вимоги ОСОБА_1 у цій справі не можуть розглядатися за правилами будь-якого судочинства, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 197, 200, 255 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Провадження по справі, в якій об`єднані в одне провадження позовна заява від 11 липня 2025 року ОСОБА_1 до Держави в особі Харківського районного суду Харківської області, про відшкодування моральної шкоди та позовна заява від 28 липня 2025 року ОСОБА_1 до Держави в особі Харківського районного суду Харківської області, про відшкодування моральної шкоди - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя О. О. Малихін

Повний текст ухвали

складений 16 вересня 2025 року.