Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2025 Справа №607/15014/24 Провадження №2-о/607/15/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю присяжних Алілуйко С. М.,

Рихальського І. М.,

секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника, адвоката Сагайдака В. В.,

представника заінтересованої особи,

адвокатки Білик Л. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сагайдак В. В., звернувся в суд із заявою, в якій просив визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який приходиться йому батьком, та призначити заявника його опікуном.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 має психічні розлади, а також є таким, що потребує постійного стороннього догляду. Причиною необхідності у сторонньому догляді є хронічне психічне та фізичне захворювання, яке призводить до того, що особа має обмеження до життєдіяльності та самообслуговування, до орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності та навчання, професійного навчання та здобуття освіти. ОСОБА_1 не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю.

Весь цей час за ОСОБА_1 доглядав заявник, в нього добрий стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами він не зловживає, не перебуває на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах.

ОСОБА_1 має можливість і бажання доглядати за своїм батьком ОСОБА_2 і бути його опікуном.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він може цим самим поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей, а тому потребує постійної опіки та нагляду.

Ухвалою судді від 12 липня 2024 року відкрито окреме провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 07 серпня 2024 року, залучено в процесуальному статусі заінтересованої особи ОСОБА_2 .

На запит суду до КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР від 07 серпня 2024 року про витребування копій матеріалів історії хвороби (або виписок із них) та амбулаторної картки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на адресу суду від цієї лікарні надійшли копія виписних епікризів з медичних карток стаціонарного хворого ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 10 вересня 2024 року залучено адвоката через Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги для участі в цивільній справі № 607/15014/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, з метою представництва інтересів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 04 грудня 2024 року у справі № 607/15014/24 призначено судовопсихіатричну експертизу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення якої доручено експертам Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». На час проведення експертизи провадження у справі № 607/15014/24 зупинено.

05 березня 2025 року від Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта у даній справі від 11 лютого 2025 року № 106, у зв`язку з чим суд 06 березня 2025 року відновив провадження у справі.

09 квітня 2025 року суд протокольною ухвалою вирішив надіслати матеріали цивільної справи № 607/15014/24 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради для прийняття рішення про погодження кандидатури опікуна ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 у разі визнання його недієздатним. З 16 квітня 2025 року матеріали вказаної цивільної справи перебували у віданні заінтересованої особи та були повернуті 31 липня 2025 року до суду із поданням органу опіки і піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради про погодження кандидатури опікуна ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 у разі визнання його недієздатним та витягом з протоколу № 5 засідання опікунської ради від 19 червня 2025 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Сагайдак В. В. заяву підтримали з мотивів, наведених у ній, просили задовольнити. Заявник пояснював, що є сином ОСОБА_2 та здійснює за ним догляд тривалий час, оскільки у 90-х роках батько отримав травму голови та у зв`язку з цим у нього почалися когнітивні порушення.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокатка Білик Л. С. не заперечувала щодо задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки це не буде суперечити інтересам її довірителя.

Представник заінтересованої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, проте до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, що не перешкоджає суду вирішувати заяву по суті.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, представника заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками записано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що вбачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 12 жовтня 1977 року міським відділом ЗАГС.

ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ПП «Благоустрій» № 240 від 02 липня 2024 року. За вище вказаною адресою також зареєстрований ОСОБА_1 , що вбачається з відмітки в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 23 вересня 2009 року.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК Серія МСЕ № 031019 від 13 березня 1995 року, ОСОБА_2 , 1952 року народження, має встановлену другу групу інвалідності загального захворювання довічно.

Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 246 від 03 липня 2024 року, хворий ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, який йому надає ОСОБА_1 та проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером за віком, що стверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 (серії НОМЕР_4 ), виданим Пенсійним фондом України 27 липня 2011 року.

На запит суду КНП «ТОКПЛ» ТОР надано відповідь № 03-10/2520 від 30 серпня 2024 року із долученням копій виписних епікризів з медичних карток стаціонарного хворого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ТОКПЛ» ТОР з 02 лютого 2017 року по 08 березня 2017 року 2 психіатричне відділення (підстава: медичні карти стаціонарного хворого № 1149), з 03 червня 2024 року по 19 червня 2024 року - 4 психіатричне відділення (підстава: медичні карти стаціонарного хворого № 8230).

Висновком судовопсихіатричного експерта № 106 від 11 лютого 2025 року установлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час виявляє ознаки розладів особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку складного генезу (травматичного, інтоксикаційного) із вираженим інтелектуально - мнестичним зниженням, судомний синдром; дане захворювання є хронічним і стійким психічним розладом; ОСОБА_2 за своїм психічним захворюванням не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За змістом подання орану опіки і піклування про погодження кандидатури опікуна ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 у разі визнання його недієздатним, заявник бажає бути опікуном над своїм батьком ОСОБА_2 у разі визнання його недієздатним, відтак врахувавши витяг з протоколу № 5 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради від 19 червня 2025 року, опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради вирішила: погодити кандидатуру ОСОБА_1 в опікуни батька ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІІ групи, загального захворювання, довічно, у разі визнання останньої рішенням суду недієздатним.

За вказаних обставин до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до статті 36 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша-третя статті 41 ЦК України).

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Частиною третьою статті 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров?я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України).

Висновок експерта відноситься до засобів доказування на підставі ч. 2 ст. 76 ЦПК України.

Обов`язкове призначення судом експертизи при визнанні фізичної особи недієздатною визначено ст. 105 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначено, що призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Висновком судовопсихіатричного експерта № 106 від 11 лютого 2025 року, який описано вище, установлено, що ОСОБА_2 не може в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Висновок судовопсихіатричного експерта є повним і чітким, не викликає сумнівів у його правильності, ґрунтується на дослідженні медичної документації, матеріалів цивільної справи, амбулаторному дослідженні психічного стану ОСОБА_2 та не суперечить наявним у справі доказам.

Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу наведено у Законі України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

Аналіз наведених положень цивільного закону дає підстави для висновку, що недієздатність особи це втрата можливості користуватися своїми громадянськими правами внаслідок глибоких порушень психіки.

Отже, суд може визнати фізичну особу недієздатною при наявності даних про те, що певний стан її психіки, який проявляється у хронічному, стійкому, тяжкому психічному розладі, позбавляє таку особу здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Такі дані про психічний розлад фізичної особи та вплив цього розладу на здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними повинні бути достатніми і переконливими, в інакшому випадку будуть порушені права та законні інтереси такої особи.

Відповідно до Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 21, частина друга статті 22, частина перша статті 28, частина перша статті 29, частини перша, друга статті 55 Конституції України).

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права.

За встановлених судом обставин, захворювання ОСОБА_2 є хронічним і стійким психічним розладом, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, тобто остання не може в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними, що свідчить про обмежену дієздатність, а не про повну недієздатність заінтересованої особи.

Поняття обмежена дієздатність та недієздатність не є тотожними, як і необхідно враховувати відмінність між встановленням над особою опіки чи піклування.

Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (стаття 58 ЦК України).

Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (стаття 59 ЦК України).

Таким чином, цивільним законодавством диференційовані як суб?єкти так і правові наслідки встановлення над особою опіки або піклування.

Визнання особи недієздатною та обмежено дієздатною відрізняється як за вимогами та за правовими наслідками, їх одночасна зміна не допускається. Тому особа не може бути визнана обмежено дієздатною, якщо наявна лише частина обставин, які є підставою для визнання її недієздатною (постанова Верховного Суду від 19 квітня 2021 року, справа № 755/12409/15-ц).

ОСОБА_1 просив визнати ОСОБА_2 недієздатним та призначити заявника його опікуном.

Згідно подання опікунської ради при Виконавчому комітеті Тернопільської міської ради про погодження кандидатури опікуна ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 у разі визнання його недієздатним, заявник бажає бути опікуном над своїм батьком ОСОБА_2 у разі визнання його недієздатним, відтак врахувавши витяг з протоколу № 5 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради від 19 червня 2025 року, опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради вирішила: погодити кандидатуру ОСОБА_1 в опікуни батька ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІІ групи, загального захворювання, довічно, у разі визнання останньої рішенням суду недієздатним.

У статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Для ефективного виконання функцій, які покладені на опікунів та піклувальників, встановлення опіки або піклування має відбуватися за вільною згодою особи (опікуна, піклувальника), оскільки тільки за цієї умови можливе створення підопічному належних умов виховання та проживання.

З досліджених документів вбачається, що заявник погоджується бути опікуном недієздатної особи, він відповідає усім наведеним вимогам, ОСОБА_1 є сином особи, яка визнається недієздатною та спроможний бути опікуном над недієздатною особою, ним створені усі необхідні умови для догляду за ОСОБА_2 , оскільки вони проживають разом. Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 246 від 03 липня 2024 року, хворий ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, який йому надає ОСОБА_1 та проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1

Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради встановлювалися члени сім`ї ОСОБА_2 , які б могли здійснювати догляд, проте через стан свого здоров`я чи сімейних обставин вони не можуть бути опікунами.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі.

В силу положень ч. 5 та ч. 6 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 264-265, 293-294, 295-300, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Встановити опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Визначити строк дії рішення про визнання недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - два роки, з дня набрання рішенням законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 .

Заінтересовані особи: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, адреса місцезнаходження: Тернопільська область, Тернопільський район, місто Тернопіль, вулиця Лисенка, будинок 8, поштовий індекс 46002;

ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 19 вересня 2025 року.

Головуючий Герчаківська О. Я.

Присяжні Алілуйко С. М.

Рихальський І. М.