Справа № 297/713/25
15 вересня 2025 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Фазекаш Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції, актовий запис № 570.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька - ОСОБА_3 .
10 вересня 2018 року рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 303/4429/18 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано.
З вересня 2015 року відповідач припинила проживати разом з позивачем та донькою, участь у вихованні дитини не брала та сім?ю не утримувала.
Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 42 від 26.02.2019 року місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення № 170 від 25.06.2019 року відповідачу встановлено спосіб участі у вихованні доньки.

Усупереч вказаному рішенню, ОСОБА_2 не підтримує спілкування із донькою, не бере участі у навчально-виховному житті дитини та не цікавиться її успіхами.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з позивачем на його повному утриманні.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хворіє на дитячий аутизм, що супроводжується якісними порушеннями соціальної взаємності, комунікації, когнітивною недостатністю, ВВР головного мозку, арахноїдальну кісту лівої скроневої частки. Внаслідок вказаного захворювання дитина потребує постійного лікування та опіки, додаткової підтримки.

Вказану допомогу надає батько. Відповідачка не цікавиться станом здоров?я дитини та результатами лікування доньки.

Будь-які намагання позивача вплинути на відповідачку з метою налагодження її стосунків із донькою були безуспішними. Жодного разу відповідачка не намагалася зустрітися з донькою. Змінити поведінку відповідачки є неможливим. Бездіяльність щодо утримання та виховання доньки є триваючою останні дев?ять років.

Таким чином, позивач вважає,що відповідачка у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухвалою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 11.04.2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження на 15 травня 2025 року (а. с. 29-30).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 11.04.2025 року від органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради витребувано письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 31).

15 травня 2025 року судом отриманий висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Мельник П.П. в судове засідання не з`явилися, представником була подана заява про розгляд справи за їх відсутності (а. с. 47).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, була належним чином повідомлена, відзив на позовну заяву не подала (а. с. 45).

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради - Степанова О.Р. також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 37).

Відповідно до ст. 281 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що донька сторін ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 13).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.09.2018 року шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 було розірвано (а. с. 16).

Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 42 від 26.02.2019 року місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 14-15, 20).

Згідно виписки із медичної картки № 861, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хворіє на дитячий аутизм, що супроводжується якісними порушеннями соціальної взаємності, комунікації, когнітивною недостатністю, що відповідає помірній розумовій відсталості, сенсорна алалія, ВВР головного мозку, арахноїдальну кісту лівої скроневої частки (а. с. 17).

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Мукачівської міської ради, враховуючи самоусунення відповідачки від виконання батьківських обов?язків щодо до доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині турботи про стан здоров?я, лікування та догляду за дитиною з особливими потребами, спілкування з нею, надання їй материнської турботи та матеріальної підтримки; зважаючи на думку матері дитини, яка не бажає опікуватись дитиною з інвалідністю та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, орган опіки та піклування Мукачівської міської ради вважає доцільним позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 65-67).

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати їх до самостійного життя.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Згідно шостого принципу декларації ООН прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею дев`ятою Конвенції ООН про права дитини 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Згідно правовим положенням, викладених у третьому розділі Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п.п. 15, 16 постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Отже, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 не просто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків матері щодо своєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а і робить це свідомо, не бажаючи спілкуватися з дочкою та брати участь у її вихованні, остаточно і свідомо самоусунулась від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, яка залишилася проживати з батьком.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні були встановлені безспірні докази, які свідчать про ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків щодо виховання неповнолітньої доньки, тому ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 206, 265, 268, 280, 284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

рішив:

Позов ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, яка розташована за адресою 89600, м. Мукачево, пл. Духновича Олександра, 2, Закарпатської області, , про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Копію рішення надіслати Мукачівському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Лайош ГАЛ