Справа № 642/3489/25
Провадження № 2/642/1328/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Проценко Л.Г.,

секретаря судового засідання Гойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження по цивільній справі № 642/3489/25 за позовом Харківської державної академії фізичної культури до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, -

ВСТАНОВИВ:

До Холодногірського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява представника позивача Харківської державної академії фізичної культури Косової Т.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг № 8063 від 01.09.2023.

На обґрунтування вказаної позовної заяви зазначено, що Харківською державною академією фізичної культури було надано ОСОБА_1 освітню послугу, але в свою чергу відповідачем за період навчання не було внесено повну суму оплати до умов договору № 8063 від 01.09.2023. Тому заявлена вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Харківської державної академії фізичної культури заборгованість з оплати за навчання в розмірі 11900,00 грн.

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова 24.06.2025 відкрито провадження по справі та її розгляд призначено в спрощеному порядку.

09.09.2025 до суду надійшло клопотання відповідача про зупинення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на військовій службі за контрактом у Збройних Силах України з 27.02.2024 та виконанням бойових (спеціальних) завдань у складі діючих Сил Оборони України в районі введення бойових дій. Тому просив призупинити розгляд справи до кінця діє воєнного стану.

В судове засідання 15.09.2025 позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату і час розгляду справи, про що свідчить явочний лист в матеріалах справи та довідка про доставку SMS-повідомлення на номер мобільного телефону про виклик до суду.

Представник позивача також не з`явилася в судове засідання, через систему «Електронний суд» надала заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження по справі - це врегульоване законом й оформлене ухвалою суду тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, викликане наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розгляду справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи та поставлення учасників справи в стан невизначеності.

Аналіз пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України свідчить про те, що вказана норма покладає на суд імперативний обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони у складі ЗСУ або інших військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. За такого формулювання процесуального закону суд обмежений у методах для вирішення балансу інтересів при зупиненні провадження, де однією зі сторін є військовослужбовець.

Проте за правилами пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд вправі відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження на підставі вказаного пункту за умови недоведеності факту перебування заявника у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 12 Порядку встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, призупинення військової служби або звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, переведення військовослужбовців строкової військової служби на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби та дії контракту понад встановлені строки до термінів, визначених частиною 9 статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Таким чином, встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

З урахуванням наведеного, суд робить висновок про те, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України є наказ по особовому складу щодо заявника - відповідача, виданий, відповідно до пункту 12 вказаного Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі №756/3462/20, від 16 листопада 2023 року справі №756/13371/20, від 14 лютого 2024 року справі №466/8799/22.

Однак, у відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, матеріали цивільної справи не містять доказів, які б підтверджували перебування відповідача ОСОБА_1 на військовій служби у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2025 року у справі № 557/1226/23 вказав, що «…суд має враховувати, зокрема, чи є належні докази того, що військова частина, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, чи користувався відповідач правничою допомогою під час судового провадження, чи мав можливість самостійно або з допомогою представника висловитися щодо позовних вимог…».

За дійсних обставин справи, в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідач належним чином не підтвердив наявність підстави визначеної п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України для зупинення провадження у справі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України», заява № 19164/04).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та кореспондується з обов`язком національних судів здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»).

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 не надано підтвердження перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан і виконання ним бойових завдань у зоні бойових дій, що унеможливлює його участь у судових засіданнях.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідач ОСОБА_1 особисто прибув до суду 07.08.2025 та надав заяву згідно якої, в цей день він ознайомився з матеріалами справи та просив відкласти судове засідання на іншу дату для підготовки правової позиції, що свідчить про його можливість брати участь у розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження, подавати до суду клопотання та заперечення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст. 251, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження по цивільній справі № 642/3489/25 за позовом Харківської державної академії фізичної культури до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг відмовити

Ухвала набирає законної сили після підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Проценко