Справа № 461/4905/24 Головуючий у 1 інстанції: Кротова О. Б.
Провадження № 22-ц/811/3469/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Л.М. Чиж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Галицького районного суду міста Львова від 05 серпня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

12.06.2024 року АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 126541,78 грн, а також судовий збір в розмірі 3028 грн.

Позов позивач обгрунтовував тим, що 02.06.2022 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Генеральний кредитний договір №ГКД-933798.1, згідно якого банк відкрив позичальнику відновлювану кредитну лінію, в межах якої зобов`язувався надати йому кредит (транш) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та на умовах, визначених цим договором та діючими тарифами банку. Максимальна сума заборгованості позичальника за наданими банком траншами становила 300000 грн, включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів банком приймалося за кожним траншем окремо та зобов`язання банку щодо надання траншів в рамках цього договору є відкличними. Строк дії кредитної лінії - 120 місяців з дати її відкриття, строк дії окремого траншу, який надається клієнту в рамках кредитної лінії, становить 60 місяців (п.1.2 кредитного договору). Згідно п.1.4 кредитного договору за користування траншем позичальник зобов`язувався сплачувати річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на маржу банку (15%), що на момент підписання кредитного договору становила 19,5% річних, а також плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни, визначені згідно з актуальним графіком щомісячних платежів в розмірі 2,5% річних від початкової суми кожного траншу, що відображено в графіку платежів у конкретному цифровому виразі. 12.01.2023 року в рамках зазначеного вище кредитного договору ОСОБА_1 було видано транш за номером №G02.10701.009907570 у розмірі 98 524 грн, що підтверджується меморіальними ордерами, копії яких долучено до матеріалів позовної заяви. Одночасно з видачею траншу відповідачу було надіслано графік щомісячних платежів за траншем. Згоду на отримання траншу за кредитним договором відповідач висловив шляхом надсилання з власного абонентського номера телефону СМС-повідомлення на номер 3553. Таким чином, банк у повному обсязі виконав покладені на нього зобов`язання за кредитним договором, видавши відповідачу 12.01.2023 року в рамках кредитного договору транш за номером №G02.10701.009907570 у розмірі 98524 грн. Разом з тим, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений кредитним договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, інші платежі за кредитним договором. Останній платіж (зарахування) відповідачем здійснено 20.09.2023 року, у зв`язку з чим сума боргу відповідача за траншем №G02.10701.009907570 від 12.01.2023 року станом на 08.05.2024 року становить 126 541,78 грн, з яких 95 874,02 грн - прострочений борг, 30 667,76 грн - прострочені проценти. Розмір заборгованості відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_2 ) та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 08.05.2024 року.

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору 04.03.2024 року на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, згідно якої АТ «Ідея Банк» вимагало терміново протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідача було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до відповідача будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.

Враховуючи, що зазначена вимога відповідачем виконана не була, при цьому він продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просив позов задоволити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за траншем №G02.10701.009907570 від 12.01.2023 у розмірі 126541,78 грн (сто двадцять шість тисяч п`ятсот сорок одна гривня сімдесят вісім копійок).

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 3028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень) судового збору.

Заочне рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на невиконання відповідачем умов кредитного договору № G02.10701.009907570 від 12.01.2023 року, докази укладення якого в матеріалах справи відсутні. Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 12.01.2023 року в рамках Генерального кредитного договору №ГКД-933798.1 від 02.06.2022 року на ім`я ОСОБА_1 було видано транш за номером №G02.10701.009907570 у розмірі 98524 грн, що не відповідає дійсним обставинам справи. Так, згідно наданого позивачем меморіального ордеру № 3734146 від 12.01.2023 року платником коштів є ОСОБА_1 , код НОМЕР_3 , рахунок платника НОМЕР_4 , сума платежу 98 524,00 грн. Отримувачем зазначеного вище платежу відповідно до меморіального ордеру є також ОСОБА_1 , код НОМЕР_3 , рахунок отримувача НОМЕР_4 . Відтак, зі зазначеного вище меморіального ордеру вбачається, що ОСОБА_1 перерахував зі свого банківського рахунку на свій же банківський рахунок суму в розмірі 98524 грн, у зв`язку з чим підстави вважати, що меморіальний ордер № 3734146 від 12.01.2023 року підтверджує факт видачі позичальнику траншу за кредитним договором №G02.10701.009907570 відсутні. При цьому, позивач, долучивши до матеріалів позовної заяви копії фінансово-бухгалтерських документів, які містять конкретну інформацію щодо проведення розрахункових операцій, не надав суду копію кредитного договору № G02.10701.009907570 від 12.01.2023 року, а також не спростував належними доказами доводи відповідача про відсутність волевиявлення ОСОБА_1 на укладення договору № G02.10701.009907570 від 12.01.2023 року, який суд в оскаржуваному рішенні помилково вважає траншем в рамках Генерального кредитного договору №ГКД-933798.1 від 02.06.2022 року. Крім того, надані позивачем меморіальні ордери від 12.01.2023 року не доводять факт виникнення кредитних зобов`язань між позивачем та відповідачем та не свідчать про виконання останнім умов кредитного договору ГКД-933798.1 від 02.06.2022 року. Таким чином, матеріалами справи спростовується факт отримання ОСОБА_1 від АТ «Ідея Банк» кредиту в сумі 98 524,00 грн та здійснення по його банківському рахунку зазначених позивачем грошових транзакцій, спрямованих на виконання Банком умов Генерального кредитного договору №ГКД-933798.1 від 02.06.2022 року.

Просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи в їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно положень ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав і інтересів визначені у статті 16 ЦК України, і такий перелік не є вичерпним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також перераховані конкретні способи захисту цивільних прав та інтересів.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст. 629,638 ЦК України).

Судом встановлено, що 02.06.2022 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Генеральний кредитний договір №ГКД-933798.1, згідно якого банк зобов`язувався відкрити позичальнику відновлювану кредитну лінію, в межах якої надавати йому кредити (транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та на умовах, визначених цим договором та діючими тарифами банку.

Згідно п. 1.1. кредитного договору максимальний ліміт заборгованості позичальника за наданими банком траншами встановлено в сумі 300000 грн, включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів банком приймається за кожним траншем окремо та зобов`язання банку щодо надання траншів в рамках цього договору є відкличними.

Строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з дати її відкриття, строк дії окремого траншу, який надається клієнту в рамках кредитної лінії, становить 60 місяців (п.1.2 кредитного договору).

Згідно п.1.3 Генерального кредитного договору №ГКД-933798.1 від 02.06.2022, транші за цим договором надаються в спосіб та відповідно до умов цього договору. У строк до 15-ти календарних днів з дня надання траншу банк передає особисто позичальнику або надсилає поштою рекомендованим листом, або відправляє на особистий e-mail, а позичальник надає згоду на отримання в такий спосіб, Графіку щомісячних платежів за траншем. Після отримання згоди позичальника на отримання траншу банк не пізніше наступного банківського дня здійснює переказ траншу з позичкового рахунку на банківський поточний рахунок за винятком коштів в сумі страхового платежу, які банк за розпорядженням позичальника перераховує на рахунок страховика в порядку п.1.5 договору.

Відповідно до п.1.4 кредитного договору за користування траншем позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на маржу банку (47,5%). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9,5%, що разом з маржею банку (47,5%) складає змінювану процентну ставку в розмірі 57%. Максимальний розмір змінюваної процентної ставки може становити 90% річних.

Згідно п.1.7 Генерального кредитного договору про пропозицію щодо надання траншу позичальника від імені банку повідомляє уповноважений працівник контакт-центру в ході телефонної розмови після обов`язкової ідентифікації позичальника згідно встановленого банком порядку.

Відповідно до п.1.7.2 Генерального кредитного договору, оператор контакт-центру додатково детально роз`яснює позичальнику умови пропозиції: суму, тарифи, строки, розмір місячного платежу та інші істотні умови за вимогою позичальника, що вказані у цьому договорі; повідомляє позичальника, про те, що позичальник може самостійно ознайомитись з умовами запропонованого траншу у відділенні або на сайті банку з ціновими та іншими умовами отримання та обслуговування; повідомляє, що надіславши код, отриманий в CMC від банку, на номер 3553 позичальник погоджується із вказаними умовами і зобов`язується їх виконувати.

02.06.2022 року відповідачем також було підписано Паспорт споживчого кредиту, яким визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема, реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту.

12.01.2023 року в рамках кредитного договору ОСОБА_1 було видано транш за номером №G02.10701.009907570 у розмірі 98 524 грн, що підтверджується меморіальними ордерами, та надіслано графік щомісячних платежів за траншем №G02.10701.009907570 до Генерального кредитного договору №ГКД-933798.1 від 02.06.2022 року.

Встановлено, що волевиявлення на отримання траншу за Генеральним кредитним договором №ГКД-933798.1 від 02.06.2022відповідач висловив шляхом надсилання з власного абонентського номера телефону СМС-повідомлення на номер 3553, що підтверджується копією реєстру СМС-повідомлень за січень 2023 року, в якому наявне СМС-повідомлення банку з проханням підтвердити власне волевиявлення на отримання траншу, адресоване на абонентський номер телефону відповідача - НОМЕР_5 , та отримана від відповідача відповідь зі зазначеним у ній кодом з раніше отриманого СМС-повідомлення банку.

Відповідно до п.1.1 траншу №G02.10701.009907570 від 12.01.2023 банк надав кредит позичальнику шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий в АТ «Ідея Банк».

Пунктом 1.2 траншу передбачено, що щомісячні внески та інші платежі за цим договором сплачуються на транзитний рахунок № НОМЕР_1 .

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується меморіальними ордерами №3734146 від 12.01.2023 року, №3734153 від 12.01.2023 року, №3734151 від 12.01.2023 року, №3734152 від 12.01.2023 року, №3734148 від 12.01.2023 року та випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 (до впровадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_2 ).

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору 04.03.2024 року на адресу відповідача АТ «Ідея Банк» направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, згідно якої позикодавець вимагав терміново протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, та інші платежі за кредитним договором.

Однак, у встановлений вимогою строк зобов`язання ОСОБА_1 виконано не було.

Згідно наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладених на нього зобов`язань за траншем №G02.10701.009907570 від 12.01.2023 року в останнього виникла заборгованість, розмір якої станом на 08.05.2024 року становить 126541,78 грн, з яких прострочений борг - 95874,02 грн, прострочені проценти - 30667,76 грн, що також підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 , яка містить інформацію про операції з видачі кредиту, а також його погашення шляхом договірного списання грошових коштів з рахунку відповідача для погашення заборгованості перед банком.

Задовольняючи позов АТ «Ідея Банк» про стягнення з ОСОБА_1 126 541,78 грн заборгованості за траншем №G02.10701.009907570 від 12.01.2023 року, суд першої інстанції виходив з обов`язку відповідача повернути отримані ним кошти за укладеним між сторонами договором, у зв`язку з невиконанням якого в позичальника виникла заборгованість, розмір якої підтверджено належними доказами. При цьому, відповідач не надав належних доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості, в тому числі і таких, що б підтверджували сплату заборгованості в повному обсязі чи відсутність такої.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи та зібраним у справі доказам, якими безспірно встановлено виникнення між сторонами зобов`язань за Генеральним кредитним договором №ГКД-933798.1, на виконання умов якого банком надано позичальнику кредит (транш) №G02.10701.009907570 в сумі 98 524 грн на транзитний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий АТ «Ідея Банк» на ім`я ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 12 вересня 2025 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Галицького районного суду міста Львова від 05 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра