ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2025 року м. Кропивницький

справа № 388/125/23

провадження № 22-ц/4809/1092/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2023 року (суддя Степанов С.В.).

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов

ОСОБА_1 звернулась до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дати подання позову і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2026 року чи до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку, в залежності, яка подія настане раніше.

В обґрунтування позову вказала, що їх спільна з відповідачем донька ОСОБА_3 є студенткою Національного університету біоресурсів і природокористування України з терміном навчання до 30 червня 2026 року. Зазначає, що донька навчається на денній формі, стипендію не отримує, ніякого джерела доходів не має, проживає в гуртожитку, вартість якого складає 800,00 грн на місяць, а тому не має можливості працювати, щоб отримувати дохід для оплати витрат, пов`язаних з навчанням.

Вказує на недостатність власного доходу на оплату витрат, пов`язаних з навчанням доньки.

Звертає увагу, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, отримує заробітну плату (дохід), а тому зобов`язаний та має фінансову можливість утримувати свою доньку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 січня 2023 року та до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23-х років.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , яка є студенткою І курсу денної форми навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України за спеціальністю «Право», рік закінчення 30 червня 2026 року.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Відповідно до ухвали Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2025 року поновлено відповідачу строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення; заяву відповідача про перегляд заочного рішення у даній справі залишено без задоволення.

Враховуючи наведене, відповідачем подано апеляційну скаргу на заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2023 року у загальному порядку.

Згідно з поданою апеляційною скаргою проситьзаочне рішення Долинського районного суду від 11 квітня 2023 року у справі № 388/125/23 скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 20 січня 2023 року та до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23-х років.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при ухвалені оскаржуваного рішення та визначенні розміру аліментів, позивачкою не було повідомлені і відповідно судом не були враховані обставини, які суттєво впливають на результат розгляду справи.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_3 15 червня 2024 року уклала шлюб з ОСОБА_5 , який був зареєстрований Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районні Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), прізвище « ОСОБА_6 » змінила на « ОСОБА_7 ».

Зауважує, що ОСОБА_8 навчається за рахунок коштів державного бюджету, відтак, позивачка не несе витрат, пов`язаних із вартістю навчання.

Наголошує, що відповідач не відмовляється від свого обов`язку по фінансовій підтримці доньки, завжди добровільно на її прохання переказував кошти на особистий банківський рахунок. Вважає, що спір ініційований позивачкою особисто, без врахування думки доньки.

На переконання скаржника, позивачкою не доведено та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у повнолітньої доньки сторін потреби в матеріальній допомозі саме, у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників). У матеріалах справи відсутні докази щодо понесення саме позивачкою витрат на утримання повнолітньої доньки, пов`язаних з її навчанням, у тому числі, проживанням, харчуванням.

Вказує, що місцевим судом не був врахований дохід відповідача, а також, що розмір сплати аліментів батьком є не пропорційним фінансовій допомозі, яка надається матір`ю. Тому вважає, що встановлення аліментів у розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) відповідача відповідатиме принципам справедливості та розумності, враховуючи обставини, викладені у скарзі.

Короткий зміст заперечень на апеляційну скаргу

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу позивачка просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги вказує, що оскарження відповідачем рішення суду майже дворічної давності розцінює як уникненням обов`язку, передбаченого ст. 199 СК України. Також вважає безпідставним посилання відповідача на укладення 15 червня 2024 року донькою шлюбу, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік доньки загинув.Стосовно доводів відповідача про перерахунок ним коштів доньці, стверджує, що майже всі вони здійснені до рішення суду, а кошти в сумі 100050,00 грн взагалі надавалися як допомога в організації весілля. Зауважує, що незважаючи на те, що донька переведена на державну форму навчання, вона потребує придбання канцелярських виробів, книг, методичних рекомендацій, здійснення оплати за гуртожиток (50% як для пільгової категорії), доступу до Інтернет мережі, наявності ноутбука та телефону, коштів для придбання одягу для відвідування навчального закладу, коштів на проїзд до навчального закладу, належного харчування тощо (а.с. 138-140).

У відповіді на відзив відповідач наполягає на тому, що спору з приводу аліментів між ним та донькою ніколи не виникало, оскільки, крім сплати присуджених аліментів, він надає допомогу добровільно. Наголошує на недоведеності позивачкою потреб доньки, у зв`язку з навчанням та на ігноруванні позивачкою принципу рівності батьківських обов`язків (а.с. 153-154).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 27 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі; встановлено строк для подання позивачкою відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ухвали апеляційного суду від 04 червня 2025 року закінчено підготовчі дії; постановлено розгляд справи за апеляційною скаргою здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі відповідних наказів голови Кропивницького апеляційного суду, головуючий суддя Дьомич Л. М. перебувала у відпустці у період з 11 серпня 20205 року по 29 серпня 2025 року включно, а суддя Дуковський О. Л. у період з 11 серпня 2025 року по 05 вересня 2025 року включно.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату апеляційного суду від 08 вересня 2025 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого члена колегії з розгляду даної справи суддю Єгорову С.М. замінено суддею Письменним О.А.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 496/1332/18 (провадження № 61-559св21) зазначив, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, з урахуванням того, що розгляд даної справи здійснювався у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим 19 грудня 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 15).

ОСОБА_3 є повнолітньою, продовжує навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України за освітньою програмою «Право» на денній формі навчання; рік вступу - 15 вересня 2022 року; рік закінчення - 30 червня 2026 року (а.с. 16-20).

Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_2 від 15 серпня 2022 року ОСОБА_2 у період з 21 квітня 2022 року по теперішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації (а.с. 21).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Загальними положеннями ЦПК України передбачено обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються, перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки, оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Оскаржуване рішення суду у даній справі зазначеним вимогам процесуального закону не відповідає.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

У справі, яка переглядається, встановлено та підтверджено належними доказами, що ОСОБА_3 , яка є дочкою позивачки та відповідача, на день звернення до суду з позовом у даній справі є повнолітньою, не досягла 23 років, навчається у закладі вищої освіти на денній формі навчання, строк навчання до 30 червня 2026 року.

Апеляційним судом враховано, що СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Апеляційним судом зважено на те, що матеріали справи не містять доказів понесення саме позивачкою витрат, пов`язаних з оплатою витрат доньки на навчання. Так, до позовної заяви такі докази взагалі додані не були. Що ж стосується копій платіжних документів, доданих до відзиву на апеляційну скаргу, то платником у всіх, за виключенням одного документа, зазначена безпосередньоОСОБА_3 , а не позивачка (а.с. 145-147).

Надані позивачкою копії фіскальних чеків, що засвідчують покупку смартфону й ноутбуку «Аррle», а також комплекту книг (а.с. 145, 148) не є належними доказами на підтвердження доводів позову, оскільки з них не вбачається ким та кому зазначені товари були придбані, а також безпосередня пов`язаність зазначених товарів з навчальним процесом.

Водночас, як стверджується самою позивачкою, ОСОБА_3 переведена на державну форму навчання, а, отже, плата за навчання не здійснюється, а плата за проживання її доньки в гуртожитку складає 50% вартості як для пільгової категорії.

Позивачкою не спростовано підтверджені доказами доводи відповідача, що останній надає матеріальну допомогу доньці у добровільному порядку (а.с. 77 - 83), як і не доведено того факту, що донька проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні.

За викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не виконано свого обов`язку під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивачки та якими доказами вони підтверджуються, перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки, оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Оскільки згадане порушення призвело до неправильного вирішення справи по суті, наведене є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Разом з тим, колегією суддів враховано, що відповідно до прохальної частини апеляційної скарги відповідач погодився на стягнення з нього на користь позивачкиаліментів на утримання доньки ОСОБА_9 у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, а, отже, позовну вимогу необхідно задовольнити саме у вказаному розмірі.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Викладене, а також встановлені у даній справі фактичні обставини свідчать, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 20 січня 2023 року та до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної ил из дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О.Л.Дуковський

О.А. Письменний