Провадження №2-о/359/129/2025
Справа №359/2305/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

за участю представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті особи,

встановив:

1. Короткий виклад доводів поданої заяви.

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою та посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Михайлівськ Шпаковського району Ставропольського краю рф помер її батько ОСОБА_3 . Про його смерть заявника було повідомлено в телефонному режимі. У ОСОБА_1 немає ні медичного підтвердження про смерть батька, ні свідоцтва про смерть, виданого рф. Оскільки з 27 грудня 2022 року зупинено дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах у відносинах з рф, заявник позбавлений можливості самостійно отримати вказані документи та здійснити державну реєстрацію смерті ОСОБА_3 в Україні. Встановлення факту смерті батька потрібно заявнику для прийняття спадщини. Тому ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на території рф, в Ставропольському краї, Шпаковському районі, м.Михайлівськ.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримують заяву та наполягають на її задоволенні.

Представник Бориспільського ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) не з`явився у судове засідання та направив лист №643/30.6-27б від 6 квітня 2025 року (а.с.29), в якому просив розглянути справу в його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував.

2. Обставини, встановлені судом, а також зміст правовідносин, що є предметом судового розгляду.

ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 9 липня 1991 року (а.с.14).

20 липня 1975 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб, який розірвали 28 серпня 2002 року. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про укладення шлюбу та про розірвання шлюбу (а.с.8, 9).

ОСОБА_3 належала 1/3 частки в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.10).

Правовідносини регулюються главою 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України.

3. Норми права, якими керується суд при розгляді заяви.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з п.1 гл.5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставами для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024;

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024;

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до абз.3 п.9 гл.5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були заявниками при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого за їх зверненням в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, сьомим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про міжнародне приватне право» до особистих немайнових прав застосовується право держави, у якій мала місце дія чи інша обставина, що стала підставою для вимоги про захист таких прав, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

З акта обстеження житлово-побутових умов від 25 квітня 2024 року (а.с.7) вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 , 1952 р.н., за даною адресою зареєстрований, але не проживає з 2011 року, так як виїхав на постійне місце проживання до рф.

З листа Бориспільського ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) від 22 листопада 2024 року (а.с.15) вбачається, що актовий запис про смерть відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 суду показала, що незважаючи на розірвання шлюбу в 2022 році, вона жила в квартирі АДРЕСА_1 разом з батьками. В 2011 році її батько ОСОБА_3 поїхав разом зі своєю матір`ю до Ставропольського краю рф до своїх братів. З того часу він більше не повертався в Україну. В середні червня 2024 року ОСОБА_1 зателефонувала рідна сестра батька ОСОБА_5 , яка проживала в с. Циблі, та повідомила про те, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на території рф, в Ставропольському краї, Шпаковському районі, м. Михайлівськ. Батька там же і поховали. Тітка ОСОБА_6 вислала свідкові фотографію могили ОСОБА_3 . На даний час ОСОБА_6 вже померла.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду показала, що вона є колишньою дружиною ОСОБА_3 . Їй відомо про те, що в 2011 році ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_7 поїхали в Ставропольський край рф. В подальшому вони з ОСОБА_3 спілкувались лише по телефону, але з роками все рідше. В червні 2024 року дочці ОСОБА_1 зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила про смерть рідного брата, яка сталась 9 червня 2024 року на території рф, в Ставропольському краї. Через деякий час вони з рідними організували поминки за ОСОБА_3 . Дочка звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті батька, оскільки після його смерті залишилась частка в квартирі АДРЕСА_1 .

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду показала, що вона є колегою ОСОБА_4 , яка розповідала про те, що її колишній чоловік ОСОБА_3 виїхав в рф, де помер в 2024 році. Свідок ОСОБА_9 була знайома з ОСОБА_3 , останній раз бачила його в 2011 році.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 суду показала, що вона є хрещеною матір`ю ОСОБА_1 . Останній раз вона бачила ОСОБА_3 в 2011 році. Зі слів ОСОБА_4 їй стало відомо про те, що батько позивача виїхав в рф разом зі своєю матір`ю. Його сестра ОСОБА_5 повідомила про те, що ОСОБА_11 помер влітку 2024 року в рф. Після цього ОСОБА_4 зробила поминки по колишньому чоловіку.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 суду показала, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_1 . Вона разом з позивачем в 2011 році відвезли ОСОБА_3 разом з його матір`ю ОСОБА_13 в аеропорт, звідки вони вилетіли в рф. Свідку ОСОБА_12 відомо про те, що ОСОБА_6 повідомила про смерть ОСОБА_3 , яка сталась на початку червня 2024 року в рф.

Аналіз письмових доказів, показань свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , а також фотографії (а.с.31), на якій зображена могила ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчить про те, що ОСОБА_3 , громадянин України, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на території рф, в Ставропольському краї, Шпаковському районі, м. Михайлівськ. 1 грудня 2022 року прийнято Закон України «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». У цій цивільній справі склалася така правова ситуація, за якої ОСОБА_1 , громадянка України, позбавлена юридичної можливості засвідчити в Україні факт смерті свого батька, громадянина України, внаслідок припинення відносин з країною агресором. Особисті немайнові та майнові права заявника перебувають у стані правової невизначеності, що потребує гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами державного захисту. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15 вересня 2021 року в справі №367/2656/20 (провадження №61-16174св20), від 31 січня 2024 року в справі №643/1873/23 (провадження № 61-9113св23).

З огляду на це суд висновує про те, що з метою забезпечення юридичної визначеності належить встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець пос. Кірова Дзержинського району Донецької області, громадянин України, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на території рф, в Ставропольському краї, Шпаковському районі, м. Михайлівськ.

Керуючись п.2 ч.1 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті особи, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець пос. Кірова Дзержинського району Донецької області, громадянин України, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Російської Федерації, в Ставропольському краї, Шпаковському районі, м. Михайлівськ.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 15 вересня 2025 року.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду О.Ю. Семенюта