Справа № 703/4012/24
16 вересня 2025 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Криви Ю.В.,
за участю секретаря судових засідань Холодняк Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
встановив:
ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 162 967 грн 16 коп. як відшкодування шкоди.
Позов обґрунтовано тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3014/230/888234. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом TOYOTA, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
04.06.2021 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу TOYOTA, реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу TOYOTA, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .
Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2021 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до умов договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» було здійснено страхове відшкодування потерпілому у розмірі 162 967 грн 16 коп.
Враховуючи, що відповідач, будучи винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, позивач, звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача 162 967 грн 16 коп. матеріальної шкоди.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2024 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.
13 листопада 2024 року суду стало відомо, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2024 року було зупинено провадження у справі до вступу правонаступників після смерті ОСОБА_3 .
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 березня 2025 року було поновлено провадження у справі та залучено до участі у даній справі у якості відповідачів спадкоємців ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у наданій суду позовній заяві розгляд справи просив проводити без його участі, на задоволенні позову наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
Предметом розгляду даної справи є спір про відшкодування шкоди, заподіяної майну позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Так, судом встановлено, що 26 травня 2021 року укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №3014/230/888234.
Вказаним договором було застраховано транспортний засіб TOYOTA, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно умов сертифікату страхова сума 1380000,00 грн.
Як вбачається з постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2021 року, 04 червня 2021 року, ОСОБА_3 близько 15 год. 30 хв. 04 червня 2021 року на 193 км+700 м а/д Київ-Знам`янка, керував автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_3 та виконуючи розворот не з крайнього лівого положення поза перехрестям, не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, внаслідок чого не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку, унаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3. «б», 10.1, 10.4 ПДР України.
Вказаною постановою ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненому ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Тобто, враховуючи вищевикладене, факт винуватості ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим і доказуванню не підлягає.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником транспортного засобу «Тойота» номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_4
18 червня 2021 року проведено огляд транспортного засобу «Тойота» номерний знак НОМЕР_1 та зазначено пошкодження транспортного засобу.
Також до матеріалів справи додано рахунок на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобіля та акт виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля.
07 червня 2021 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок із вказаними у заяві реквізитами.
15 липня 2021 року ПрАТ «СК «Універсальна» складено страховий акт № 105862/1 відповідно до якого було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування на рахунок потерпілого у сумі 162 967 грн 16 коп.
Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Відповідно до ст.988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно ч.1ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно зі ст.9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За приписами ч.1 ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.
Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Приписами ч.2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищення або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених страховиком на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги до безпосереднього заподіювача шкоди.
Разом з тим, як було зазначено вище, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З інформації завідувача Смілянської державної нотаріальної контори встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , до Смілянської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини ніхто н звертався, спадкова справа не заводилась.
Разом з тим, з інформації виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради встановлено, о на момент смерті ОСОБА_3 з ним були зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (син), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (онук) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (не родич).
Згідно із статтею 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за законом або за заповітом (ст.. 1217 ЦК України).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Ухвалою суду від 27 березня 2025 року в якості відповідачів спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
За змістом ст.1218, ч.3 ст.1231 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.
Відтак, оскільки спадкоємцями ОСОБА_3 є його сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відсутність обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлених судом обставин спірних правовідносин а також те, що жодних доказів щодо вартості успадкованого майна суду відповідачами не надано та жодним чином не спростовано доводи позивача щодо меж відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, доказів тому, що між сторонами існує спір стосовно розміру шкоди та вартості отриманого спадкового майна до суду не надано, враховуючи загальний розмір шкоди, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, відтак відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на корить позивача в рівних частках підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 3028 грн. за подачу позовної заяви.
На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-266, 268 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» завдані збитки в сумі 162 967 грн 16 коп. та 3028 грн 00 коп. судового збору, а всього 165 995 (сто шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн 16 коп., тобто по 82 997 грн 58 коп. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 16 вересня 2025 року.

Учасники справи:

позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 9, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Головуючий: Ю. В. Крива