Справа №442/7056/25
Провадження №2-о/442/514/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 року м. Дрогобич

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гарасимків Л.І.

за участю секретаря судового засідання Петрів В.М.

представника заявниці -адвоката -Малицького В.К.

заінтересованої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі заяву ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Малицький В.К., заінтересована особа, щодо якої необхідно встановити обмежувальний припис ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Малицький В.К., звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить суд ухвалити рішення, яким видати обмежувальний припис, яким вжити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 на строк три місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 на строк три місяці,

заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання (перебування), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 на строк три місяці.

заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 контактувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 особисто і через третіх осіб на строк три місяці.

заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 переслідувати та в будь- який спосіб спілкуватися з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 особисто на строк три місяці.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її чоловіком, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 видачного Дублянською сільською радою Самбірського району Львівської області 25вересня 2001року.

Заявниця,а також її неповнолітня донька потерпають від насиль?ства зі сторони чоловіка ОСОБА_1 . Поведінка останнього негативно впливає на її здоров`я та якість життя. ОСОБА_1 чинить перешкоди у користуванні будинком та систематично в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє домашнє насильство щодо неї, а саме 28.08.2025 о 17:30 год. на АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Крім того, 28.08.2025 о 17:30 год. на АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Заявниця викликала працівників поліції, які склали на ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення та після проведення оцінки ризиків був складений терміновий захисний припис від 28.08.25 року серії АА№010120 стосовно кривдника ОСОБА_1 строком на 10 діб з накладенням зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання та заборони в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 03.09.2025 року в справі №442/6710/25 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, - насильство в сім`ї та накладено на нього адміністративне стягнення, з врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції, встановленої ч. 2 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень. При вивченні особи ОСОБА_1 встановлено, що він неодноразово протягом довгого періоду з 2021 по 2025 рік вчиняв щодо Заявниці насильство в сім`ї, та щодо нього тричі виносились заборонні приписи стосовно кривдника.

Вваажає, що ОСОБА_1 вчиняє насильство щодо неї незважаючи на заходи вчинені поліцією, незважаючи на термінові заборонні приписи кривднику, не зважаючи на присутність неповнолітньої доньки, адже він впевнений у своїй безкарності та його агресія під дією алкоголю може мати катастрофічні наслідки для її життя і здоров`я. Він не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії по відношенню до неї, не бажає змінювати свою поведінку, а тому існує ризик продовження кривдником таких дій, а отже і необхідність застосування обмежувального припису.

Зважаючи на це, вона переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_1 щодо неї, а також на?стання тяжких наслідків для її здоров`я та благополуччя є дуже високою, і тому вона змушена звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припи?су.

Ухвалою судді від 16.09.2025року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_2 , засідання призначено на 17.09.2025 року, у судове засідання викликано заявницю та заінтересовану особу.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про розгляд заяви була повідомлена належним чином.

Представник заявниці - адвокат Малицький В.К. в судовому засіданні підтримав заяву ОСОБА_2 та просив її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що це все неправда, що це сама заявниця постійно влаштовує скандали. Він станом на сьогодні живе окремо від неї та не бажає з нею спілкуватися.

Відповідно до ч. 1ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.

Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки учасників справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її чоловіком, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 видачного Дублянською сільською радою Самбірського району Львівської області 25вересня 2001року.

Заявниця,а також її неповнолітня донька потерпають від насиль?ства зі сторони чоловіка ОСОБА_1 . Поведінка останнього негативно впливає на її здоров`я та якість життя. ОСОБА_1 чинить перешкоди у користуванні будинком та систематично в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє домашнє насильство щодо неї, а саме 28.08.2025 о 17:30 год. на АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Крім того, 28.08.2025 о 17:30 год. на АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Заявниця викликала працівників поліції, які склали на ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення та після проведення оцінки ризиків був складений терміновий захисний припис від 28.08.25 року серії АА№010120 стосовно кривдника ОСОБА_1 строком на 10 діб з накладенням зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання та заборони в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 03.09.2025 року в справі №442/6710/25 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, - насильство в сім`ї та накладено на нього адміністративне стягнення, з врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції, встановленої ч. 2 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень. При вивченні особи ОСОБА_1 встановлено, що він неодноразово протягом довгого періоду з 2021 по 2025 рік вчиняв щодо Заявниці насильство в сім`ї, та щодо нього тричі виносились заборонні приписи стосовно кривдника.

Устатті 3 Конституції Українизазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 27 Конституції Українивстановлено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно дост. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Згідно з ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначенихЗаконом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У ст. 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Згідно ст. 350-4 ЦПК України в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Згідно ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованоїЗаконом № 475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначенихст. 77-80 ЦПК України.

Нормами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено п.3, 6, 7, 8 та 14 ч.1ст.1ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству`домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишений без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених вКУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Приписами частин 2, 3, 4ст. 26Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству`визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно з ч. 1,2 ст.350-6 ЦПК України суд, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбаченихЗаконом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`абоЗаконом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Частиною 3ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

З наданих суду матеріалів вбачається, що між заявницею та ОСОБА_4 наявний конфлікт та вкрай напружені стосунки, а саме: між сторонами існують неприязні, конфліктні відносини.

Аналіз практики ЄСПЛ стосовно порушеного заявницею питання свідчить, що питання можливості отримання та належного виконання обмежувальних приписів є тісно пов`язаним із позитивними обов`язками держави із забезпечення права особи не зазнавати катування або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження згідно зі ст. 3 ЄСПЛ, а також права на життя згідно ст. 2 та повагу до сімейного і приватного життя, зокрема фізичну і психологічну недоторканність особи, згідно ст. 8 ЄСПЛ.

Суд вважає, що вжиті заявницею розумні заходи для її захисту, а саме звернення до правоохоронних органів, - не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці.

Підсумовуючи викладене, оцінивши всі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 є обґрунтованою і тому підлягає задоволенню частково у спосіб, який просить заявник, а, отже, є необхідність в ухваленні судового рішення про видачу обмежувального припису шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановленихст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до приписів п.10 ч.1ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду.

В силу ч. 3ст.350-5 ЦПК Українисудові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.268,350-1-350-5 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Малицький В.К., заінтересована особа, щодо якої необхідно встановити обмежувальний припис ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, задоволити частково.

Видати обмежувальний припис, яким вжити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 на строк три місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 на строк три місяці,

заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання (перебування), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 на строк три місяці.

заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 контактувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 особисто і через третіх осіб на строк три місяці.

заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 переслідувати та в будь- який спосіб спілкуватися з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 особисто на строк три місяці,

Про видачу обмежувального припису повідомити працівників відділення поліції Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.І. Гарасимків