Справа № 464/4540/25
пр.№ 2/464/2079/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2025 року Сихівський районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Гирьки К.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

у с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 30.06.2025 звернулась в суд із позовом, в якому просить визнати відповідачок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона та її чоловік зареєстровані та проживають у неприватизованій квартирі АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі також зареєстровані відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою №521/25 від 14.06.2025. Відповідачка ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою з 2016 року, а відповідачка ОСОБА_3 з 2023 року. Оскільки відповідачки не проживають більше шести місяців у зазначеній квартирі, добровільно знятись з реєстрації не бажають, відтак позивачка вимушена звернутись до суду із даним позовом про визнання вказаних осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді від 03.07.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Ухвалою судді від 11.07.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від відповідачок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 11.09.2025 надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких позовні вимоги визнали повністю.

Позивачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала з підстав, наведених у такому, просила позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровано четверо осіб, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 основний квартиронаймач, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 донька, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки №521/25 від 14.06.2025.

Згідно з актом встановлення факту не проживання від 14.06.2025, з 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - з 2023 року не проживають в квартирі АДРЕСА_1 , оскільки перебувають за кордоном.

За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із частиною четвертою статті 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Стаття 71 Житлового кодексу України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз статей 71,72 Житлового кодексу України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 Житлового кодексу України строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі№ 760/13113/14-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 333/6160/17, від 18 березня 2020 року у справі № 182/6536/13-ц, від 22 грудня 2021 року у справі № 758/12823/17, від 19 січня 2022 року у справі №344/9319/19.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у вказаній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування нею, поважних причин непроживання чи доказів щодо чинення їй перешкод у користуванні такою, суду не надано. Таким чином, позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 про визнання відповідачок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, є підставними та обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із квитанцій №LME5-K5QE-YE5E від 26.06.2025 та №3EE3-K9K9-DKDE від 08.07.2025 ТОВ «ФК «ЮАПЕЙ», позивачкою ОСОБА_1 при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Враховуючи викладене, а також те, що розгляд даної справи по суті не здійснювався, що підтверджується її матеріалами, суд приходить до висновку, що позивачці слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 1 211 грн 20 коп.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, на відповідачок слід покласти іншу частину сплачених позивачкою при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме по 605 грн 60 коп судового збору з кожної.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 141, 263 265 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 1 211 грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.09.2025.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК