Справа № 946/2574/25
Провадження № 2/946/2592/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2025 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, та просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 1,00 га, яка розташована на території Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0003.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. №254/02-14 від 02 квітня 2025 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки неможливо встановити факт неприйняття спадщини спадкоємцем за законом ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що за адресою: АДРЕСА_1 мешкала ОСОБА_6 та її донька ОСОБА_7 . ОСОБА_3 проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом з дружиною та дітьми, з матір`ю ОСОБА_3 на момент її смерті не проживав.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 квітня 2025 року відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно.

Судом було встановлено, що ОСОБА_4 належить:

-житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , виданого 12 липня 2006 року виконавчим комітетом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області;

-земельна ділянка площею 1,00 га, яка розташована на території Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0003 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД №052144 від 12 березня 2004 року.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смертьсерії НОМЕР_2 , виданого 05 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 08 лютого 2006 року секретарем Матроської сільської ради Ізмаїльського району, зареєстрованого в реєстрі за № 08, ОСОБА_4 заповіла все її майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що вона матиме право за законом ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 30 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_8 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79552623 від 16 грудня 2024 року, наданої приватним нотаріусом Єфіменко М.Д., заповіт ОСОБА_4 від 08 лютого 2006 року, зареєстрований за № 8 не змінювався та не скасовувався.

Після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1241 ЦК України, осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає.

Згідно довідки № 194/02-05 від 25 березня 2025 року старости Матроського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району встановлено, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини був зареєстрований разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , проте не проживав, що підтверджено показами, допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 .

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини була зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою №194/02-05 від 25 березня 2025 року старости Матроського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. №254/02-14 від 02 квітня 2025 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки неможливо встановити факт неприйняття спадщини спадкоємцем за законом ОСОБА_3 .

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майнота право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1225, 1233, 1234, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 1,00 га, яка розташована на території Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0003.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 09 вересня 2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар