Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/58/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючого судді - Павленка Р.М.

за участі:

секретаря Папенко О.О.;

позивача ОСОБА_1 (не з`явився);

представника позивача Рябокляча К.О.;

відповідача ОСОБА_2 ;

представника відповідача ОСОБА_3 ;

відповідача ОСОБА_4 (не з`явився);

відповідача ОСОБА_5 (не з`явилася);

відповідача ОСОБА_6 (не з`явилася);

відповідача ОСОБА_6 (не з`явився);

відповідача ОСОБА_7 (не з`явився);

відповідача ОСОБА_8 (не з`явилася);

відповідача ОСОБА_9 (не з`явився);

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2022 до Ржищівського міського суду Київської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Позивач просив звернути на його користь стягнення на майно ОСОБА_2 , яке було їй передане у натурі як спадкоємцю після смерті ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на суму, що на день звернення стягнення буде еквівалентною 18167 доларів США, з яких: 17000 доларів США основного боргу та 1167 доларів США 3% річних.

Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що 02.08.2019 він здійснив позику ОСОБА_10 у розмірі 17000 доларів США зі строком повернення до 01 листопада 2019 року, що підтверджується власноручно написаною ОСОБА_10 розпискою.

ОСОБА_10 кошти у строк, зазначений у розписці, не повернув.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер.

Оскільки спадщину після смерті ОСОБА_10 прийняла його дружина ОСОБА_2 , обов`язок задовольнити вимоги кредитора покладається на неї.

24.05.2022 до суду надійшов відзив, в якому відповідач вказала, що сама по собі заява про прийняття спадщини, подана нотаріусу, не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого, та до неї вже перейшли усі права і обов`язки спадкодавця.

Відповідач наголосила, що вона ще майна у спадщину не отримувала, тому у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Окремо відповідач зауважила, що крім неї існують й інші особи, які можуть бути спадкоємцями , а позовна вимога чомусь адресована лише їй.

За урахуванням викладеного відповідач просила відмовити у задоволенні позову.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 04.05.2022 (суддя Козіна С.М.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.05.2022 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у Ржищівській міській державній нотаріальній конторі спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_10 .

Ухвалою суду від 07.07.2022 задоволено клопотання позивача про залучення співвідповідачів, залучено як співвідповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

08.08.2022 до суду звернулася відповідач ОСОБА_8 з заявою про розгляд справи за її відсутності.

Ухвалою суду від 22.09.2022 задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 , призначено почеркознавчу експертизу у справі, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 21.02.2023 провадження у справі поновлено через відсутність оплати за послуги експерта.

Ухвалою суду від 16.03.2023 призначено почеркознавчу експертизу у справі.

Ухвалою суду від 10.05.2023 провадження у справі поновлено через клопотання експерта про надання додаткових матеріалів.

Ухвалою суду від 14.09.2023 призначено почеркознавчу експертизу у справі.

03.06.2024 судом отримано висновок експерта за результатами почеркознавчої експертизи.

На підставі рішення зборів суддів № 4 від 12.06.2024, у зв`язку з відрахуванням судді ОСОБА_11 зі штату суду (наказ голови суду № 4-к/г від 14.06.2024 «Про відрахування зі штату судді ОСОБА_11 », рішення Вищої ради правосуддя від 04.06.2024 № 1703/0/15-24 «Про звільнення ОСОБА_11 з посади судді Ржищевського міського суду Київської області на підставі п. 3 ч. 6 ст. 126 Конституції України» та розпорядження керівника апарату №11 від 06.08.2024 було здійснено повторний розподіл судових справ, які перебували у провадженні судді Козіної С.М.

06.08.2024 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи визначено головуючого суддю Павленка Р.М.

Ухвалою суду від 22.08.2024 справу прийнято до провадження судді Павленка Р.М.

Ухвалою суду від 22.08.2024 поновлено провадження у справі.

23.09.2024 судом отримано відповідь Ржищівської державної нотаріальної контори щодо списку спадкоємців та складу спадкового майна у справі.

Ухвалою суду від 07.11.2024 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у Ржищівській державній нотаріальній конторі спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_10 .

Ухвалою суду від 14.01.2025 задоволено клопотання позивача про залучення співвідповідача, залучено як співвідповідача ОСОБА_9 .

01.04.2025 судом отримано додаткову відповідь Ржищівської державної нотаріальної контори щодо складу спадкового майна у справі.

Обставини, встановлені судом.

02.08.2019 ОСОБА_10 власноруч написав розписку про отримання від ОСОБА_1 позики у розмірі 17000 доларів США зі строком повернення до 01 листопада 2019 року.

Докази повернення ОСОБА_10 коштів у строк, зазначений у розписці, відсутні.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи № 24882/23-32 від 20.05.2024:

рукописний текст, що міститься у розписці про отримання ОСОБА_10 від ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 17000 доларів США від 02.08.2019, виконаний ОСОБА_10 ;

підпис від імені ОСОБА_10 , що міститься у розписці про отримання ОСОБА_10 від ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 17000 доларів США від 02.08.2019, виконаний ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер.

06.04.2021 ОСОБА_1 подав до Ржищівської міської державної нотаріальної контори вимогу кредитора до спадкоємців, в якій вказав про їх обов`язок повернути 17000 доларів США. Вимога посвідчена нотаріусом, який зазначив, що місце відкриття спадщини встановлено за повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 2 від 06.04.2021.

04.09.2021 завідувач Ржищівської міської державної нотаріальної контори надіслав копію вимоги кредитора ОСОБА_1 спадкоємцям ОСОБА_10 .

Судом залучено як співвідповідачі у справі особи-спадкоємці ОСОБА_10 .

На підставі уточненої інформації з відповідей Ржищівської державної нотаріальної контори та матеріалів справи до спадкоємців ОСОБА_10 належать:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 та залишив заповіт, з урахуванням якого його частка успадковується ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Таким чином, до числа спадкоємців не належить відповідач ОСОБА_4 .

На підставі інформації з відповідей Ржищівської державної нотаріальної контори до складу спадкового майна ОСОБА_10 входять:

земельна ділянка площею 17.6252 га, кадастровий номер :69:002:0156;

Фермерське господарство «БУТЧИК», .

Норми права, застосовані судом.

Згідно з ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

За правилами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Оцінка судом аргументів сторін, доказів.

Відповідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно із статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Встановивши наведені обставини справи, дослідивши та оцінивши надані письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов про те, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із договору позики, а ОСОБА_10 отримав у ОСОБА_1 17000 доларів США, що підтверджується розпискою від 02.08.2019, яка написана ОСОБА_10 власноручно.

З огляду на викладене, суд на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов висновку про наявність між сторонами правовідносин, які випливають із договору позики, оскільки наявна у позивачки розписка підтверджує як факт укладення договору позики, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Правові висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).

Суд критично оцінює доводи відповідачаОСОБА_2 , що сама по собі заява про прийняття спадщини, подана нотаріусу, не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого, та до неї вже перейшли усі права і обов`язки спадкодавця, а також те, що вона ще майна у спадщину не отримувала, тому у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

КЦС ВС у постанові від 21 липня 2022 року у справі № 537/4780/18 вказав таке:

«Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У частині третій статті 1296 ЦК України зазначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину). Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі N 645/3265/13-ц (провадження N 61-5552свп18), від 08 серпня 2018 року у справі N 686/10026/16-ц (провадження N 61-6373св18), від 14 січня 2019 року у справі N 311/917/15-ц (провадження N 61-38428св18), від 14 травня 2021 року у справі N 205/6803/19 (провадження N 61-9908св20).

Виходячи з викладеного, Верховний Суд зазначає, що хоча ОСОБА_1 не отримала свідоцтво про право на спадщину саме іпотечного майна, проте вона відповідає за зобов`язаннями спадкодавця ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в межах вартості майна, одержаного в спадщину, оскільки спадщину прийняла.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі N 369/14444/18.»

Також судом взято до уваги постанову Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 564/721/16-ц (№ 61-1654св19), в якій вказано:

«Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника.

Право на захист є складовою будь-якого суб`єктивного права. Визнавши за особою певне цивільне право, законодавець тим самим визнає за кредитором право вимагати надання захисту, у тому числі й у судовому порядку.

Отже, у спадкоємців у силу положень статті 1282 ЦК України із прийняттям спадщини виникає обов`язок задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за зобов`язаннями, які існували на час відкриття спадщини.

За змістом частини другої статті 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, а тому таке зобов`язання спадкоємців може бути грошовим.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.»

Крім того, судом взято до уваги постанову КЦС ВС від 22 березня 2023 року в справі № 463/6829/21-ц , у котрій вказано:

«Спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених у главі 29 ЦК України.»

З урахуванням наведеної практики Верховного Суду відповідачі мають задовольнити вимогу кредитора, а також несуть відповідальність боржника за прострочення грошового зобов`язання відповідно до статті 625 ЦК України.

Суд приймає розрахунок 3% річних, наведених позивачем. Жодним відповідачем чи їх представниками контррозрахунку цієї суми не наведено.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає частковому задоволенню (у частині зменшення кількості відповідачів).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково лише у частині зменшення кількості спадкоємців, суд постановляє стягнути з відповідачів у справі (за винятком ОСОБА_4 ) суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 5131 грн.

Керуючись статтями 4, 11, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 майно, яке було їм передане у натурі як спадкоємцям після смерті ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на суму, що на день звернення стягнення є еквівалентною 18167 (вісімнадцять тисяч сто шістдесят сім) доларів США.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 судові витрати (витрати зі сплати судового збору) в розмірі 5131 грн (п`ять тисяч сто тридцять одна гривня).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач 1: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 2: ОСОБА_4 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 3: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 4: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 5: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 6: ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 7: ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач 8: ОСОБА_9 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Р.М. Павленко