Справа № 137/625/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" вересня 2025 р.
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді Гопкіна П.В.,
за участю секретаря Іванової І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування,
14.05.2025 позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що після смерті її чоловіка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, яка складається з частки житлового будинку з господарськими будівлями та присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Спадщину вона прийняла у встановленому законом порядку, однак оформити право власності через нотаріуса не може, оскільки приватний нотаріус Панкеєва О.М., яка відкрила спадкову справу, виїхала за кордон і її діяльність призупинена, у зв`язку з чим позивачка просить суд визнати за нею право власності на частку спадкового майна, що залишилося після смерті її чоловіка.
Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась надавши через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити у її відсутність. Позов підтримує та просить його задовольнити. Судові витрати просить залишити за нею. Також просила долучити до матеріалів справи додаткові докази (а.с. 55-57).
Представник відповідача Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився надіславши на електронну адресу суду листт, відповідно до яких просять розгляд справи проводити у відсутність представника сільської ради. Позовні вимоги визнають (а.с. 31, 42, 52).
Третя особа ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась. Надала через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи провести у її відсутність. Проти задоволення позову не заперечила (а.с. 53).
Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 7) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свідоцтвом про одруження (а.с. 8) дружиною ОСОБА_3 являється ОСОБА_1 .
Згідно довідок виконавчого комітету Калинівської міської ради Вінницької області за № 165 та № 166 від 27.02.2025 (а.с. 10) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав і був зареєстрований по АДРЕСА_2 з 16.12.1989 року до дня смерті, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_4 . Разом з ним були зареєстровані та проживали: 1. Дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 16.12.1989 року по теперішній час.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.12.1996 року (а.с. 11) спадкоємцями майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , є її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у рівних частках; спадщина складається з житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлій на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності, виданого Уладівською сільською радою та зареєстрованого у Вінницькому ООБТІ 18.04.1996 року за № 113.
Технічним паспортом (а.с. 12-16) зазначається технічна характеристика будинку за адресою АДРЕСА_1 при цьому у примітці зазначено, що на будівництво гаража (літ. «б») та сараю з гаражем (літ. «Е») документи, які підтверджують право на виконання будівельних робіт, відсутні.
09.04.2025 ОСОБА_1 ЦМУ МЮ (м.Київ) було відмовлено у задоволенні скарги, та роз`яснено, що приватний нотаріус Панкеєва О.В., яка відкрила спадкову справу, з 2022 року перебувала у відпустках, надсилала заяви про неможливість здійснювати нотаріальну діяльність, не уклала договір про заміщення з іншим нотаріусом та фактично не виконувала обов`язків. У вересні 2023 року наказом Міністерства юстиції її діяльність була зупинена через відсутність на робочому місці. Станом на квітень 2025 року ОСОБА_5 не зверталась із заявами про поновлення чи припинення діяльності, тому орган юстиції використав усі передбачені законом заходи впливу і рекомендував ОСОБА_6 захищати свої спадкові права виключно в судовому порядку (а.с. 19-21).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 57) спадкоємцями майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , є її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у рівних частках; спадщина складається із земельної ділянки розміром 0,15 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").
Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивачки неможливо через зупинення діяльності нотаріуса у якого заведена спадкова справа.
Судом встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 спадкове майно у рівних частках належало її дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 спадкоємцем за законом стала його дружина ОСОБА_1 .. З огляду на зазначене вище, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати за позивачкою право власності на частку спадкового майна за законом, що залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , та складається з житлового будинку із погосподарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 (за винятком гаража (літ. «б») та сараю з гаражем (літ. «Е»), оскільки документи, що підтверджують законність їхнього будівництва, відсутні) та рахується за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадщину після смерті якого прийняла спадкоємець за законом ОСОБА_1 (позивачка у справі).
Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Судові витрати, за клопотанням позивача (а.с. 55) слід залишити за останньою.
Керуючись ст.ст. 16, 328, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, т.ст. 2, 141, 206, 209, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., беручи до уваги правову позицію ВССУ від 24.01.2011 р. у справі № 6-2064св10, суд,
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 право власності на частку спадкового майна, що складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 151,8 кв.м., житловою площею 66,2 кв.м., допоміжною площею 67,4 кв.м, веранди «а», веранди «а1», веранди «а2», ганку, веранди а3, ганку, сараю «Б», погребу «П/Б», убиральні «Г», убиральні «Д», погребу «П/Е», огорожі № 1, воріт з хвірткою №2, огорожі № 3, воріт з хвірткою №4, криниці №5., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.