1Справа № 335/8078/24 2/335/184/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2025 року м.Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Доновської А.В., позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Сімонець Є.О, представника третьої особи Курочкіної А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку та долучення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району м.Запоріжжя, про позбавлення батьківських прав, -
У провадженні Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя перебуває вище вказана цивільна справа, у якій ухвалою суду від 25 квітня 2025 року було закрито підготовче провадження.
У судовому засіданні позивач та її представник підтримали подане клопотання про поновлення пропущеного строку та долучення доказів до матеріалів справи, позивач додатково зазначила, що своєчасно не змогла надати докази оскільки не знала, що копії платіжних інструкцій та відповідні довідки можливо отримати через банк та Дію.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи від останнього до суду не надходило.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрацї Запорізької міської ради по Комунарському району м.Запоріжжя - Курочкіна А.Ю. просила вирішити клопотання позивача на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши доводи клопотання, перевіривши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.
За положенням ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 2 статті 2 ЦПК України на суд і учасників процесу покладено обов`язок керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-яким іншим міркуванням в судовому процесі.
За правилами ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи.
Згідно з положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 5 статті 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відповідно до ч.4 ст.83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Відповідно до ст.120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.127 ЦПК України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.
У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципам рівності сторін та юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», п. 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).
Так, зі змісту клопотання та пояснень позивача вбачається, що позивач змогла отримати дублікати квитанцій та довідку, які вона просить долучити до матеріалів справи у якості доказів, тільки після закриття підготовчого судового засідання, оскільки не знала про існування можливості одержати їх через банк та Дію.
Водночас, об`єктивних причин (поважних причин) неподання позивачем доказів до суду у строк, визначений законом, судом не встановлено. Жодних доказів того, що позивачем вживалися усі необхідні дії для отримання доказів у встановлені строки суду не надано.
Відповідно до ч.2 ст.222 ЦПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
За таких обставин, суд зазначає, що позивачем клопотання про долучення доказів подано з пропуском встановленого строку, при цьому не наведено належного обґрунтування неможливості подання доказів до закінчення підготовчого судового засідання з причин, що не залежали від позивача, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку на подання доказів слід відмовити, а клопотання позивача про долучення письмових доказів до матеріалів справи залишити без розгляду.
Відповідно до ч.8 ст.127 ЦПК України ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Керуючись ст.ст. 76, 81, 83, 120, 126, 127, 222, 258-261 ЦПК України, суд
У задоволені клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку на подання доказів відмовити.
Клопотання позивача ОСОБА_1 про долучення доказів до матеріалів справи за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району м.Запоріжжя, про позбавлення батьківських прав залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 15 вересня 2025 року.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко