Справа № 344/2368/25
Провадження № 2/344/2050/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

з участю секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_3 , органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну прізвища дитини,-

В С Т А Н О В И В :

10.02.202 позивач через систему «Електронний суд» звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача, у якій просить : прийняти заяву згоду щодо зміни прізвища дитини, яка направлена від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити прізвище дочці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

В обґрунтування позовних вимог, зокрема зазначено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюб з 12.09.2011. У шлюбі народилася дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.02.2017 у справі №344/1512/17 шлюбі між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу малолітню доньку залишено поживати з матір`ю за адресою : АДРЕСА_1 та прізвище позивача змінено на дошлюбне « ОСОБА_9 ».

16.06.2017 між позивачем та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. Прізвище позивача після державної реєстрації змінено на « ОСОБА_7 ».

У період з 13.09.2017 по 13.09.2020 позивач перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років у зв`язку з народженням другої дитини.

Місце проживання позивача та двох малолітніх дітей змінено та перереєстровано по АДРЕСА_2 по лютий 2020 року, що підтверджується відповідною довідкою.

З жовтня 2020 року по серпень 2021 року між позивачем та відповідачем існував судовий процес щодо поділу майна колишнього подружжя. Відповідач чинив доступ до такого ( справа №344/14226/20). Також між сторонами були наявні справи :

- з приводу призначення аліментів, так як біологічний батько ОСОБА_5 не виконував свій батьківський обов`язок ( справа №334/14091/20);

- відшкодування матеріальної шкоди за оренду житла, внаслідок вчинення відповідачем перешкод у користуванні спільним житлом позивачу разом з дітьми ( справа №344/15623/21).

Вважає, що вході вказаних справ судом було встановлено факт порушеного права власності ОСОБА_7 на користування квартирою та встановлено причинно - наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою позивача.

Рішенням у справі №344/14091/20 від 29.03.2021про зменшення розміру аліментів, де зазначено про витяг з рішення №990 від 17.09.2020 виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради «Про встановлення порядку участі батькам у вихованні дітей» - відповідач чинив негативний та психологічний тиск на дитину без відома позивача, забрав доньку до себе до дому та не повертав матері. Також відповідач створював перешкоди в оздоровленні позивача та двох малолітніх дітей не даючи згоди на тимчасовий виїзд на море спільній дитині ОСОБА_5 .

Згідно характеристики, яка зазначена у рішенні суду, навчально-виховним процесом займається мати, батько не відвідує навчальний заклад, не цікавиться навчанням дитини.

Також, зазначає, що від 2016 року біологічний батько ОСОБА_8 у вихованні дочки участі не бере, що підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу, рішенням суду про зменшення розміру аліментів.

Протягом довгого часу відповідач не виконував своїх обов`язків, покладених ч. 2 ст. 150 СК України, через систематичне зловживання спиртними напоями, неадекватну поведінку, псування приміщення. Таке негативно позначилось на вихованні дитини. Також, відповідач погрожував відбиранням дитини та особистого майна.

Факт ухилення від виконання батьківських обов`язків та безвідповідального батьківства встановлено рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №990 від 17.09.2020, судовим наказом від 30.09.2020, та рішенням Івано-Франківського міського суду від 29.03.2021 у справі №344/14091/20 про зменшення розміру аліментів.

Вважає також за необхідне зазначити, що відповідач своїми неправомірними діями позбавив позивача та малолітніх дітей ( ОСОБА_10 та ОСОБА_8 ) житла для проживання - встановлено рішенням суду №344/14226/20, що призвело до негативних наслідків і порушення нормального способу життя та двох малолітніх дітей.

Рішенням суду у справі №344/14226/20 від 19.07.2021 встановлено факт протиправної поведінки відповідача щодо позивача та членів сім`ї.

На теперішній час сім`я позивача зареєстрована та проживає по АДРЕСА_3 , діти всім забезпечені. Забезпечує належне виховання ОСОБА_5 вітчим.

Згідно характеристики, виданої в.о. директора та класним керівником Ліцею №12, ОСОБА_11 навчається у навчальному закладі з 2023 року, з 6-го класу рідний батько не виходив на зв`язок з учителем і не цікавився навчанням дитини. Мати та вітчим, систематично цікавляться навчанням доньки та сприяють її розвиту.

У доньки постійно виникають питання щодо різних прізвищ з матір`ю, молодшим братом та теперішньою сім`єю. Дитина несвідомо переживає осуд з боку знайомих, сусідів та сторонніх осіб. Окрім того, дитина бажає змінити своє прізвище на « ОСОБА_7 », оскільки відчуває себе комфортно з членами сім`ї, з яким довгий час проживає. ОСОБА_2 ( біологічний батько) відомий багатьом з негативного боку та це впливає на малолітню дитину, а також влив його образу, шкідливих звичок на здоров`я дитини та її подальше життя, реальна життєва репутація відповідача враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору.

Разом з тим, 09.10.2024 рішення виконавчого комітету від 05.12.2024 направлено до ЦНАПу відмову у зміні прізвища дитини у зв`язку з відсутністю відповідача при розгляді комісією даного питання.

13.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

17.02.2025 від ОСОБА_3 надійшла заява про вступ у справу у якості третьої особи, яку 03.03.2025 ухвалою суду задоволено.

18.02.2025 від ОСОБА_12 надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи, у якій прокольною ухвалою суду- відмовлено.

10.03.2025 третьою особою ОСОБА_3 подано письмові пояснення, де зокрема зазначено проти протиправну поведінку відповідачу пов`язану із позбавлення позивача та дітей житла. ОСОБА_3 з часу введення воєнного стану та по даний час перебуває на військовій службі у відповідній військовій частині. Позивач, його дружина, разом з двома малолітніми дітьми потребують судового захисту у період його фактичної відсутності задля врегулювання протиправних діянь відповідача.

17.03.2025 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

02.04.2025 позивачем подано клопотання про виклик свідка ОСОБА_12 , щодо продаж квартир. У такому клопотанні відмовлено з огляду та підстави та предмет доказування у справі про зміну прізвища дитини.

11.04.2025 третьою особою подано клопотання про виклик у якості свідка відповідача. Судом, відмовлено у такому клопотанні, так як згідно ст. 92 ЦПК України, відповідач може бути допитаний судом в якості свідка лише за наявності його згоди, така згода відсутня.

11.04.2025 позивач подала заяву про розгляд справи без участі та виклала обставини набуття квартири у спільну сумісну власність за рахунок кредитних коштів.

08.05.2025 ухвалою суду здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

08.05.2025 від представника третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі.

26.05.2025 позивачем подано додаткові пояснення, у яких зазначено, зокрема про обставини виникнення спрошу щодо спільної сумісної власності з відповідачем.

06.06.2025- позивачем подано додаткові пояснення, у таких зазначено про рішення суду у справі №344/14226/20.

13.08.2025 позивач подала заяву про розгляд справи без участі. Позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Разом з тим, вказала, що пояснення від третьої особи отримала. Повідомила, що 21.05.2024 працівники органу опіки здійснювали візит за місцем проживання сім`ї позивача, складено відповідний акт щодо житла. Проведено бесіди з членами сім`ї. Звернення позивача до КЗ «Міського центру соціальних служб» Івано-Франківської міської ради в подальшому не є доречним. Позивачем надано достатньо доказів для розгляду справи по суті.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи була належним чином повідомлений за останньому відомою суду адресою, в тому числі через оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав.

Представники третіх осіб не з`явилися. Від органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради 12.08.2025 надійшло пояснення про те, що на час розгляду судової справи Службі у справах дітей не вдалось встановити контакт з батьком дитини ОСОБА_2 , на вказані в матеріалах справи номери телефонів він не відповідає. Поштові відправлення за адресою проживання відповідача: АДРЕСА_4 - повертаються за терміном зберігання. Також додатково працівниками Служби 11.08.2025 було здійснено виїзд за адресою проживання відповідача: АДРЕСА_4 . Зі слів сусідки з квартири АДРЕСА_5 з`ясовано, що мешканці квартири АДРЕСА_6 виїхали на проживання за кордон, куди саме жінка не знає. ОСОБА_13 також залишено повідомлення в поштовій скриньці про необхідність з`явитися у Службу у справах дітей для бесіди на 12.08.2025 р. о 10:00 год. У вказаний день та час ОСОБА_14 у Службу у справах дітей не з`явився, жодних листів від даного громадянина на адресу Служби не надходило. Представник третьої особи просив взяти до уваги такі письмові пояснення.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 03.09.2025 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк десяти днів, з урахуванням вихідних днів, та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно із свідоцтвом про народження, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.06.2024, серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_8 , актовий запис №526 від 14.03.2012, батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_15 ( а.с. 16 т.1).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.02.2017, яке набрало законної сили 27.02.2017 у справі №344/1512/17 шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 21.09.2011 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1601- розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача « ОСОБА_6 » змінено на дошлюбне « ОСОБА_9 ». Малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на проживання зі матір`ю ( а.с. 19-21).

Згідно із рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.03.2021, яке набрало законної сили 29.04.2021 у справі №344/14091/20 в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів відмовлено ( а.с. 22-26 т.1 ).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.07.2021, яке набрало законної сили 26.08.2021 у справі №344/14226/20 в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовлено з частки доходів на тверду грошову суму 3000 грн. Зокрема з тих підстав, що ст.192 СК України передбачає можливість зміни лише розміру аліментів, а не способу їх стягнення ( а.с. 27-34).

Із вказаного рішення суду вбачається, що рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.09.2020 №990 встановлено порядок участі батькові ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : перша та третя субота з 12.00 до 19.00 год., друга та четверта неділя з 12.00 год. до 19.00 год. Таке наявне у матеріалах справи ( а.с. 64 т.1)

Також, зазначено, що «30.09.2020 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано судовий наказ, яким з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуються аліменти в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочато з 11.09.2020 .

Згідно характеристики, виданої директором ліцею та класним керівником Ліцею №7 вбачається, що мама приділяє належну увагу у вихованні дитини ОСОБА_8 , батько не відвідує навчальний заклад, не цікавиться навчанням дитини.

Згідно характеристики виданої директором ліцею та учителем Ліцею №22 вбачається, що ОСОБА_8 навчалась у ліцею №22 з 1 по 2 клас (2018-2020 р.р.), навчально-виховним процесом займається мати. Фактично батько (колишній чоловік) участі не приймав за даний період. Матір підходить до виховання дочки з усією відповідальністю, сприяє всебічно у розвитку дитини. Завжди йде на контакт з учителями, відвідує школу».

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.07.2021 у справі №344/14226/40, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», про усунення перешкод в користуванні квартирою, визнання права власності на частку в майні подружжя задоволено. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 право власності на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_8 . Зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні 1/2 часткою квартири АДРЕСА_8 , шляхом надання їй ключів від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_8 . Рішення набрало законної сили 26.08.2021 ( а.с. 27-34 т.1).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.03.2023, що набрало законної сили 31.05.2023 у справі №344/15623/21, яке за наслідками апеляційного оскарження було змінено, зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів на відшкодування матеріальної шкоди до 52 000 грн та судовий збір до 520 грн. судом встановлено, що загальна сума коштів, витрачених позивачкою на оренду квартири за період з вересня 2020 року по січень 2021 року, становить 52 000 грн.

При розгляді справи про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні 1/2 часткою квартири АДРЕСА_8 шляхом надання їй ключів від вхідних дверей до квартири, Івано-Франківським міським судом встановлено, що з 21.08.2020 ОСОБА_1 не могла користуватися квартирою. ОСОБА_2 не надано доказів, що ним у спірний період було вжито заходів щодо усунення перешкод ОСОБА_1 у користуванні 1/2 часткою квартири. На наявність таких перешкод у спірний період вказує ухвалення судом в цій частині рішення суду від 19 липня 2021 року, яке набрало законної сили 26.08.2021 ( а.с. 35-42).

Згідно із витягу з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.12.2024 за №1435 за п.10. відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу щодо зміни прізвища малолітній донці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 45 т.1).

Відповідно до довідки ОСББ «Коновальця 86 А», у квартирі по АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_3 та його сім`я складається із : ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ас. 49 т.й1).

З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 06.06.2024 ОСОБА_15 мала прізвище ОСОБА_9 ( а.с 46-47 т.1).

Відповідно до довідки ОСББ «Коновальця 86 А», у квартирі АДРЕСА_10 , проживає ОСОБА_3 , і його сім`я складається із : ОСОБА_1 , ОСОБА_10 (син), ОСОБА_8 ( падчерка). Члени сім`ї є зареєстрованими за вказаною за вказаною адресою ( а.с. 49 т. 1).

Згідно із характеристикою учениці 7-Г класу ОСОБА_8 , виданою в.о. директора ліцею №12 імені Івана Франка Івано-Франківської міської ради, від 01.02.2025. така учениця характеризується виключно позитивно. Разом з тим, зазначено, що ОСОБА_5 проживає у новій сім`ї з 2017 року. Мати, ОСОБА_1 , та вітчим, ОСОБА_3 . Систематично цікавляться навчанням доньки та сприяють всебічному розвитку дівчинки. Рідний батько жодного разу не виходив на зв`язок з класним керівником та не цікавився навчанням дитини ( а.с. 65 т.1).

Поряд з цим, з характеристики з навчального закладу, що долучена органом опіки до письмових пояснень від 12.08.2025, вбачається, що під час спілкування у присутності матері, ОСОБА_5 повідомила, що має бажання змінити прізвище на ОСОБА_7 , так як спілкування з батьком негативно впливає на її емоційний стан.

За результатами психодіагностичного обстеження від 07.07.2025 №269, наданої адміністрацією Ліцею №12 імені Івана Франка Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_8 перейшла у 8-Г клас, характеризується виключно позитивно. Результати обстеження засвідчили, що мати для ОСОБА_5 є авторитетом. Батька малює віддалено ( методика «Малюнок сім`ї». Дуже позитивне ставлення до матері та брата і дуже негативне до батька за методикою «Фурмана». У ОСОБА_5 простежується низький рівень тривожності, високий рівень імпульсивності, низький рівень агресивності. Зі слів дівчинки, вона не бачить батька, не знає, де він перебуває, батько не телефонує, не цікавиться її справами та не приходить до неї.

Відповідно до листа КЗ «Міський центр соціальних служб» Івано-Франківської міської ради від 03.07.2025 фахівцем із соціальної роботи від 25.06.2025 по 05.07.2025 неодноразово здійснено візити за місцем проживання матері з дитиною ОСОБА_1 та за місцем проживання батька ОСОБА_2 . Однак провести оцінювання потреб сім`ї та особи не вдалось у зв`язку з відсутністю доступу до помешкань та недостовірних номерів мобільних телефонів або перебуванням осіб за межами країни.

Так, спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Кожна дитина відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року має право на збереження індивідуальності.

Одним із основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Частинами третьою, п`ятою статті 148 СК України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років.

У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Тлумачення частини п`ятої статті 148 СК України, здійснене Верховним Судом у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 759/3363/16, дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини.

Постанова Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 759/5739/18 та постанова Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 599/596/17 містять висновки про те, що позивач має довести належними і допустимими доказами факт свідомого та умисного непіклування відповідача про фізичний, духовний розвиток їх дитини, а також те, що зміна прізвища дитини на прізвище матері буде відповідати найкращим інтересам дитини.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49).

Так, позивач у позовній заяві, просить надати змінити прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », зазначаючи при цьому, що відповідач не приймає участі у житті дитини, недбало ставиться до своїх обов`язків, неадекватно поводився та псував спільне житлове приміщення, чинив перешкоди у здійсненні права власності на житло, а також, що така зміна прізвища відповідатиме інтересам дитини. При цьому, до матеріалів справи позивач додала судові рішення щодо спорів про усунення перешкод у користуванні житлом, поділу житла, відшкодування шкоди саме за наявність перешкод у користуванні таким житлом, стягнення аліментів, зменшення розміру аліментів, які досліджено та вищеописано, і такі в цілому не свідчать про виключно неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, а також не доводять наявність інших обставин, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам.

Стосовно результатів психодіагностичного обстеження дитини ОСОБА_8 , то негативне ставлення до батька простежується виключно за методикою ОСОБА_16 у порівнянні з позитивним до матері. Відтак, таке дослідження не може бути фактично єдиним беззаперечним доказом того, що зміна прізвища буде вчинятися саме в інтересах дитини.

При цьому, щодо твердження сторони позивача про невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо дитини, то суд приймає до уваги, що доказів того, що відповідач не здійснює утримання дитини, зокрема за рушенням суду про стягнення аліментів, не надано.

Заявою згодою ОСОБА_8 на ОСОБА_7 на зміну її прізвища вказує, що бажає змінити таке, оскільки є прізвищем її сім`ї, з якою проживає довгий час, де задовольняються її потреби в безпеці, довірі, любові, прийнятті та підтримці, відчуває себе комфортно між членами сім`ї ( а.с. 48 т.1).

Посилання позивача на те, що різні прізвища з матір`ю, молодшим братом та теперішньою сім`єю створюють незручності, дитина несвідомо переживає осуд з боку знайомих, сусідів та сторонніх осіб, тате, що відповідач створював перешкоди в оздоровленні позивача та двох малолітніх дітей не даючи згоди на тимчасовий виїзд на море спільній дитині Мілані, жодним чином не доведено.

Слід зазначити, що відповідне сприйняття дитиною свого прізвища значною мірою залежатиме саме від убезпечення дитини від негативних суджень щодо кожного з батьків один про одного, зокрема у зв`язку з наявністю непорозумінь, судових спорів як стосовно належності майна, так і розміру аліментів саме у межах розгляду долучених рішень суду, та встановлених у них обставин. На час вирішення спору немає підстав уважати, що батькове прізвище якимось чином суперечить інтересам дитини.

Також, слід зазначити, що лумка дитини не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона в силу малолітнього віку неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї (Постанова КЦС ВС від 26.12.2024 № 561/474/24 (61-13691св24).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, шостої та сьомої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Отже, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять достатніх та безспірних доказів винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним батьківськими обов`язками, які б свідчили про його ухилення від виконання таких, що є підставою для зміни прізвища дитини. Окрім цього, позивач не довела, що зміна прізвища дитини відповідатиме якнайкращим інтересам доньки.

Суд, у межах розгляду даної справи, поданих доказів, беручи до уваги рівність прав обох батьків щодо прав та інтересів дитини, яка з досягненням більш зрілого віку зможе самостійно висловити свою думку стосовно вибору прізвища, тоді як на час розгляду спору, з огляду як на юний вік доньки сторін, так і на подані докази, підстав для такої зміни прізвища не встановлено, відтак суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, так як у позові відмовлено судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 280-285, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_3 , органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну прізвища дитини відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП : НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору :

- ОСОБА_3 , РНОКПП : НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_11 .

- Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, , адреса : вул. Грушевського,21, м. Івано-Франківськ;

-Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса : вул. Галицька,25, м. Івано-Франківськ).

Повне рішення 15.09.2025.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.