печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року

Суддя Печерського районного суду м. Києва Єрмічова В. В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви,

УСТАНОВИВ:

Вказана заява передана на розгляд Печерського районного суду міста Києва з Голосівського районного суду міста Києва за підсудністю.

Сторони, які можуть набути статус учасника справи: відповідач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», предмет позову скасування арешту коштів на соціальному рахунку.

Відповідно до поданої заяви заявник просив забезпечити позов шляхом скасування арешту, накладеного Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» на соціальний рахунок позивача (Карта для виплат) № НОМЕР_1 , на який надходять соціальні виплати.

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З урахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд дійшов висновку про розгляд вказаної заяви у їх відсутності відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, дійшов такого висновку.

Як убачається зі змісту позову, спір виник у зв`язку із тим, що АТ Комерційний банк «Приватбанк» заблокував соціальний рахунок позивача (Картка для виплат) № НОМЕР_1 , на який надходили соціальні виплати. Заявник зазначив, що накладення арешту на соціальні кошти є надмірним заходом, що порушує принцип пропорційності, за яким заходи, що вживаються, мають відповідати необхідності захисту основних прав та не повинні обмежувати доступ позивача до життєво-необхідних ресурсів. Забезпечення позову шляхом скасування арешту на соціальні кошти є пропорційним і єдиним можливим заходом для захисту його прав. Невжиття заходів для забезпечення позову може призвести до тяжких наслідків для позивача. Вважає, що банк не мав права накладати арешт на рахунок для соціальних виплат, тому просить скасувати арешт коштів на соціальному рахунку.

Пунктом 6 частини першої ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснив пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Обираючи конкретний захід забезпечення позову, позивач має враховувати, що він повинен бути співмірним та адекватним, а також не повинен суперечити обмеженням, встановленим ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до частини десятої статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Отже, на більш ранніх стадіях процесу, тобто до ухвалення рішення, суд не вирішує спір по суті, а тому і не може застосовувати заходи забезпечення позову, які змістовно тотожні позовним вимогам.

Тобто, суть заходу забезпечення позову, який просить застосувати позивач, фактично полягає у скасуванні арешту, що є тотожним (схожий по своїй суті) позовній вимозі про зобов`язання банку зняти арешт з картки «Карта для виплат».

За таких обставин, ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову.

Дата постановлення ухвали 16.09.2025 у зв`язку з тривалим перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Керуючись статтями 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя В. В. Єрмічова