Провадження № 2/201/819/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

11 вересня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді Куць О.О.,

за участю секретаря Денисенко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Іщенко Наталія Дем`янівна про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2024 року в провадження суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Іщенко Н.Д. про встановлення факту родинних відносин.

Ухвалою судді Куць О.О. від 08 листопада 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого засідання на 05 грудня 2024 року (а.с.37-38).

05 грудня 2024 року від представника позивача адвоката Богданова М.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із поганим самопочуттям (а.с. 62-63).

У подальшому судове засідання було відкладене на 03 січня 2025 року, позивач та його представник у судове засідання не з`явились.

Ухвалою суду від 03 січня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті на 04.02.2025 року (а.с.74-75).

Позивач та його представник у судові засідання 04.02.2025 року, 25.02.2025 року, 24.03.2025 року, 21.04.2025 року, 21.05.2025 року, 04.07.2025 року та 11.09.2025 року поспіль не з`явилася, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, зокрема через надсилання повісток про виклик представнику позивача адвокату Богданову М.Ю. до його електронного кабінету.

У судове засідання 11 вересня 2025 року сторони не з`явились.

Розгляд справи відбувався відповідно до вимог ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутністю сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), залишення позову без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Слід звернути увагу й на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, сторона позивача, будучи повідомленою належним чином про день та час підготовчих засідань, зокрема, призначених на 04.02.2025 року, 25.02.2025 року, 24.03.2025 року, 21.04.2025 року, 21.05.2025 року, 04.07.2025 року та 11.09.2025 року, поспіль не з`явилася, заяв про розгляд справи за відсутності позивача та його представника до суду не надходило.

Крім того, суд намагався у будь-який передбачений законом спосіб повідомити сторону позивача про призначені судові засідання, зокрема шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету представника позивача.

З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Іщенко Н.Д. про встановлення факту родинних відносин слід залишити без розгляду.

При прийнятті такого рішення судом також враховано й положення ст. 210 ЦПК України щодо строків розгляду цивільної справи. Як вбачається з матеріалів справи, позов надійшов до суду 04 листопада 2024 року, отже справа знаходиться в провадженні більше дев`яти місяців.

За таких обставин, суд робить висновок про недобросовісне користування своїми процесуальними правами сторони позивача.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 142 ЦПК України, приймаючи до уваги положення ст. 7 Закону України «Про судовий збір», судові витрати понесені позивачем не підлягають поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 142, п. 1 ч.2 ст. 200, ч. 5 ст. 223, ч.2 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст.ст. 260, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Іщенко Наталія Дем`янівна про встановлення факту родинних відносин залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.О.Куць