Справа №:755/7842/25
Провадження №: 2-ві/755/30/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва, у складі головуючого судді Хромової О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді, подану в межах цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії, бездіяльність приватного виконавця та зобов`язання вчинити дії, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пишний Артем Володимирович,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва зі скаргою на рішення, дії, бездіяльність приватного виконавця та зобов`язання вчинити дії, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пишний А.В.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями скаргу передано на розгляд судді Катющенко В.П.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 травня 2025 року скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії, бездіяльність приватного виконавця та зобов`язання вчинити дії, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пишний А.В., - повернуто скаржникові без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2025 року по справі № 755/7842/25 скасовано ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13 травня 2025 року, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10 вересня 2025 року справу передано на розгляд судді Катющенко В.П.

Водночас, 05 вересня 2025 року (вхід. № 52519, 52521) до Дніпровського районного суду міста Києва надійшли заяви тотожного змісту ОСОБА_1 про відвід судді Катющенко В.П.

На обґрунтування заяви про відвід судді Захарова О.М. зазначила, що суддею Дніпровського районного суду міста Києва Катющенко В.П. відмовлено у відкритті провадження за скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця у справі № 755/7842/25, навмисно затягнуто розгляд цивільної справи з метою забезпечення інтересів ОСОБА_2 . Також суддею неодноразово відмовлено скаржнику ОСОБА_1 у задоволенні або розгляді заяв та клопотань, чим навмисно затягується розгляд справи та перешкоджається в доступі до правосуддя.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2025 року встановлено, що суддя Дніпровського районного суду міста Києва Катющенко В.П. порушила статтю 4 ЦПК України, статтю

183 ЦПК України, статтю 129 Конституції України, а також статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку із чим незаконну ухвалу судді у справі № 755/7842/25 скасовано та направлено на продовження розгляду. Також вказаною постановою встановлено, що суддя першої інстанції ухвалила рішення без додержання норм процесуального права, тому є всі підстави вважати, що вона перейшла на бік ОСОБА_2 та не буде безсторонньою при ухваленні рішення у цій справі. Суддею порушено статтю 6 Конвенції про захист основоположних прав та свобод людини, навмисно створено перешкоди в доступі до правосуддя ОСОБА_1 з метою забезпечення найкращих інтересів сторони у справі ОСОБА_2 . Порушення, допущені суддею Катющенко В.П. свідчать про її упереджене ставлення до скаржника ОСОБА_1 шляхом порушення її права на справедливий та безсторонній суд, доступ до правосуддя, гарантований Конституцією, що не може гарантувати належного розгляду справи та ухвалення правосудного рішення. Сам факт наявності вказаних обставин, поєднаний із сумнівом заявника, є безумовною підставою для задоволення цієї заяви

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 визнано необґрунтованою. Передано заяву ОСОБА_1 про відвід судді, подану в межах цивільної справи № 755/7842/25 для її вирішення у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 12 вересня 2025 року заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

За змістом положень частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Судом не встановлено підстав, що зумовлюють необхідність повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог частини восьмої статті 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу, приходить до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд зазначає, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від

09 січня 2013 року зазначено таке. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно із усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті

6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, Series A № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

При цьому, згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

За умовами частин третьої, четвертої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Частиною першою статті 88 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи суд зазначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року у справі №800/592/17 та від 01 жовтня 2018 року по справі №9901/673/18.

Окрім того, згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови від

13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, не може бути підставою для відводу судді незгода учасника справи з процесуальними рішеннями судді чи невчиненням процесуальних дій, які, на його думку, суддя повинен вчинити. В такому випадку, сторона, яка не погоджується з процесуальними рішеннями чи діями судді, не позбавлена права оскаржити їх окремо від рішення суду чи разом з рішенням суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку та строки, визначені ЦПК України.

Доказів на підтвердження особистої упередженості судді Катющенко В.П. у вирішенні спору в даній справі ОСОБА_1 не надано.

Зі змісту заяви про відвід та аналізу доводів, на які посилається представник заявника, судом не встановлено обставин, зазначених у статях 36 ЦПК України, які б могли бути підставою для обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, що розглядає справу.

Таким чином, зі змісту заяви про відвід та аналізу доводів, на які посилається представник заявника, судом не встановлено обставин, зазначених у статях 36 ЦПК України, які б могли бути підставою для обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, що розглядає справу.

Як встановлено з матеріалів справи, у провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа № 755/6559/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 26 лютого 2024 року по справі № 755/6559/23, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року та постановою Верховного Суду від 17 лютого 2025 року, задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в порядку поділу майна подружжя стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 846 382,75 грн в рахунок вартості 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :09:071:0086, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, склад угідь - рілля - 0,1 га, та 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , вирішено питання про розподіл судових витрат.

23 квітня 2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пишним А.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 846 382,75 грн в рахунок вартості частини земельної ділянки площею 0,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :09:071:0086, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, склад угідь - рілля - 0,1 га, та 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 .

Також 23 квітня 2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. винесена постанова про арешт коштів боржника по виконанню виконавчого провадження № НОМЕР_1, а також постанову про звернення стягнення на майно (кошти) боржника.

05 травня 2025 року (вхід. від 07 травня 2025 року № 25799) ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Дніпровського районного суду у місті Києві зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, заінтересовані особи: стягувач - ОСОБА_2 , Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пишний А.В., у якій просила визнати протиправними дії та бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. та зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. скасувати постанову від 23 квітня 2025 року про звернення стягнення на майно (кошти) боржника, винесену в межах зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 травня 2025 року скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії, бездіяльність приватного виконавця та зобов`язання вчинити дії, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пишний А.В., - повернуто скаржникові без розгляду, у зв`язку із недотриманням скаржником вимог частини третьої, четвертої статті 448 ЦПК України.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2025 року по справі № 755/7842/25 ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13 травня 2025 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, вказані заявником обставини стосуються незгоди ОСОБА_1 з прийнятими суддею процесуальними рішеннями у даній справі, що не є правовою підставою для його відводу відповідно до приписів частини четвертої статті 36 ЦПК України.

Суд також враховує, що ОСОБА_1 скористалася правом на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 13 травня 2025 року, вказана ухвала була предметом апеляційного перегляду, за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалено відповідну постанову.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу судді Катющенко В.П. від розгляду справи № 755/7842/25, а тому у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись статями 36, 40, 260, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді, поданої в межах цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії, бездіяльність приватного виконавця та зобов`язання вчинити дії, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пишний Артем Володимирович, - відмовити.

Цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії, бездіяльність приватного виконавця та зобов`язання вчинити дії, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пишний Артем Володимирович, - передати для продовження розгляду в тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова