Справа № 308/5601/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 вересня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Цокало Тетяна Михайлівна, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року, ухвалене суддею Бедьо В.І., в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У березні 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивує тим, що між ОСОБА_1 та первісними кредиторами укладено декілька договорів фінансового кредиту та один договір позики, які перейшли до позивача на підставі договорів факторингу. Зокрема, 13.12.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , було укладено договір позики №72341543.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №14/06/21. Відповідно до Реєстру боржників №10 від 21.09.2023 року до Договору факторингу №14/06/21 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за договором позики №72341543 в сумі 21 291,66 грн., з яких: 5 850, 00 грн.- сума заборгованості по основному боргу; 15 441,66 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн.- сума заборгованості за пенею.

24.03.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №38406-03/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника.

03.07.2023 на підставі Договору факторингу № 3072023 укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ « Стар Файненс Груп» фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях.

27.10.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27102023.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №27102023 від 27.10.2023 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , в сумі 53 230,00 грн, з яких: 13 700, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 39 530, 00 сума заборгованості за відсотками.

27.03.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №101749761. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника.

26.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №26122023.

Відповідно до Реєстру боржників від 26.12.2023 до Договору факторингу №26122023 ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 20 215, 00 грн: 5 000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 550, 00 грн сума заборгованості за відсотками; 665, 00 грн сума заборгованості за комісією.

02.04.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 01065-04/2023.

12.06.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» укладено Договір факторингу №12062023 за яким ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників.

27.12.2023 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27122023-1.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №27122023-1 від 27.12.2023 ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 12 164, 00 грн, з яких: 5 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 164, 00 грн. сума заборгованості за відсотками.

11.04.2023 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №81434.

05.01.2024 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №05012024 у відповідності до якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні йому Права Вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 05.01.2024 року до Договору факторингу №05012024 від 05.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 10 950, 00 грн., з яких: 3 000, 00 грн., - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 950, 00 грн., - сума заборгованості за відсотками.

11.04.2023 між ТОВ «МІОЛАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9255873.

26.12.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №26122023 у відповідності до якого ТОВ «МІЛОАН» передає ( відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні йому ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 26 грудня 2023 року до Договору факторингу №26122023 від 26 грудня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , у сумі 20 950,00 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 000, 00 сума заборгованості за відсотками; 950, 00 заборгованість за комісією.

З моменту отримання права вимоги за всіма вищезазначеними договорами позивач не здійснював ніяких нарахувань.

Відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаними кредитними договорами та договором позики, не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості.

Таким чином, позивач просить стягнути заборгованість з ОСОБА_1 на свою користь в загальному розмірі 138 800,66 грн та понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору 3 028 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2024 року, позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за:

за договором позики №72341543 в розмірі 21 291, 66 грн., з яких:

- 5 850, 00 грн.- сума заборгованості по основному боргу;

- 15 441,66 грн. сума заборгованості за відсотками;

За кредитним договором №9255873 в розмірі 20 950 грн.,

-5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;

-15 000, 00 сума заборгованості за відсотками;

-950, 00 заборгованість за комісією;

За кредитним договором №101749761 в сумі 20 215, 00 грн:

-5000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;

-14 550, 00 грн сума заборгованості за відсотками4

-665, 00 грн сума заборгованості за комісією;

За кредитним договором №38406-03/2023 в сумі 53230, 00 грн, з яких:

-13 700, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;

-39 530, 00 сума заборгованості за відсотками;

За кредитним договором №01065-04/2023 в сумі 12 164, 00 грн, з яких:

-5 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;

-7164, 00 грн. сума заборгованості за відсотками;

За кредитним договором №81434 в сумі 10 950, 00 грн., з яких:

-3000, 00 грн., - сума заборгованості за основною сумою боргу;

-7 950, 00 грн., - сума заборгованості за відсотками.

Всього стягнуто заборгованість за вищеперерахованими договорами в сумі 138 800,66 грн. та судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Цокало Т.М., подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції змінити в частині суми, яка підлягає стягненню.

Вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції не обґрунтованим та незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В своїх доводах посилається на те, що суд першої інстанції не врахував доводи викладені у відзиві на позовну заяву та взагалі проігнорував наявність відзиву.

Вказує, що за договором позики №72341543 від 13.12.2022 відповідач не визнає набуття права грошової вимоги за позивачем, оскільки жодних документів, які підтверджують право вимоги позивача не було надано, в тому числі акт прийому-передач та реєстр прав вимоги. Крім цього, позивач не надав доказів отримання відповідачем коштів за договором позики в сумі 5 850 грн., а тому з цих підстав просить відмовити у стягненні 21 296,66 грн. за договором позики.

За кредитним договором №9255873 від 11.04.2023 вважає, що стягненню підлягає сума 5 000 грн. тіло кредиту та 1 650 грн. відсотки за користування кредитом, оскільки відповідач перебував в складі ЗСУ з 17.01.2023 по 15.07.2023, а тому користується пільгами передбаченими Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Тобто, 1 650 грн. це відсотки, які повинні бути стягнуті за період з 15.07.2023 по 25.07.2023. Суму 950 грн. по сплаті комісії є подвійним стягненням за користування кредитом, а тому не підлягає стягненню.

Щодо кредитного договору №101749761 від 27.03.2023, то вважає, що стягненню підлягає сума 5 000 грн. тіло кредиту, оскільки відсотки були нараховані за період, коли останній перебував у складі ЗСУ, а тому відсотки в сумі 14 550 грн. не підлягають стягненню як і сума 665 грн. нарахованої комісії, оскільки подвійне стягнення за користування кредитом не допускається чинним законодавством.

Щодо стягнення процентів за кредитним договором №38406-03/2023 від 24.03.2023, то вважає, що сума 30 967,50 грн., яка нарахована після 17.04.2023 не підлягає стягненню, оскільки такі є подвійною відповідальністю за невиконання взятого на себе зобов`язання. Так само стягненню не підлягає сума 13 700 грн. та будь-які інші нарахування, оскільки позивачем не надано первинного бухгалтерського документа, який підтверджує факт отримання кредитних коштів відповідачем. Аналогічної думки притримується відповідач, у питанні стягнення з нього кредитної заборгованості за договором №01065-04/2023 від 02.04.2023.

Зазначає, що за кредитним договором №81434 від 11.04.2023 визнає суму кредиту 3 000 грн. та відсотки за користування, які слід нараховувати за період з 11.04.2023 по 24.04.2023 та які становлять суму 7 950 грн., оскільки вважає, що стягненню не підлягає інша сума за період проходження відповідачем служби в лавах ЗСУ.

Щодо понесених судових витрат в суді першої інстанції, то вважає, що стягненню з позивача підлягають витрати на правничу допомогу в сумі 8 500 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «ФК «ЄАПБ», в інтересах якого діє адвокат Огородник Ю.М., зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, а рішення суду першої інстанції є ухваленим з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

В своїх доводах вказує, що обставини, на які посилається відповідач з приводу неналежного переходу прав вимоги за договором позики №72341543 від 13.12.2022, не заслуговують на увагу, оскільки позивач надав суду належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують перехід прав вимоги від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до нового кредитора ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Щодо перерахування кредитних коштів вказує зарахування здійснювалося на картковий рахунок вказаний відповідачем, а товариство немає доступу до такого рахунку, оскільки відомості відображені там становлять банківську таємницю. Відповідач не надав суду виписку з свого банківського рахунку, який підтверджує чи спростовує перерахування коштів.

Нарахування відсотків за договором позики та кредитними договорами здійснювалось відповідно до умов договору та чинного законодавства. Однак, просить звернути увагу, що позивач не здійснював нарахувань за договорами з моменту отримання права вимоги.

Зазначає, що відсутні підстави для застосування пільг до ОСОБА_1 , оскільки він під час оформлення кредитних договорів мав надати довідку за формою 5 або 6 та в такому разі кредитні договори могли бути оформлені із застосуванням пільг.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то вважає, що немає підстав для задоволення суми 8 500 грн. витрат заявлених відповідачем.

У дане судове засідання учасники справи не з`явились.

Адвокат Цокало Т.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача. Просила апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Інших заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлений шляхом надсилання судової повістки в електронному вигляді на його електронну адресу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 13.09.2024 (Т2 а.с.167).

Позивач ТОВ «ЄАПБ» повідомлені шляхом надіслання повістки в особистий кабінет підсистеми «Електронний суд», що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 13.09.2024 (Т2 а.с.165).

У зв`язку з тим, що сторони по справі не з`явились, однак такі були повідомлені про судове засідання належним чином, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, то таку слід вирішити по суті.

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційним судом встановлено, що 13.12.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , було укладено договір позики №72341543(Т1 а.с.13-14).

Згідно пунктів 2.1.-2.3. Договору сума позики становить 5 850 грн, строк кредитування 30 днів, процентна ставка 2,5%(фіксована). Дата повернення позики 12.01.2023. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день 2,70%.

Договір позики підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором yXYUP54oPh, який було надіслано йому на вказаний ним номер телефону за допомогою СМС-повідомлення. Грошові кошти перераховано на банківську картку чотири останні цифри якої 0911.

Разом із підписанням договору позики сторони погодили між собою таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який також було підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором yXYUP54oPh(Т1 а.с.15).

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №14/06/21(Т1 а.с.16-17).

28.07.2021 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №2 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021(Т1 а.с.18).

Додатковою угодою №11 від 21.09.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сторони погодили між собою загальну вартість суми прав вимоги та порядок сплати даної суми(Т1 а.с.19).

Відповідно до Реєстру боржників №10 від 21.09.2023 року до Договору факторингу №14/06/21 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за договором позики №72341543 в сумі 21 291,66 грн., з яких: 5 850, 00 грн.- сума заборгованості по основному боргу; 15 441,66 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн.- сума заборгованості за пенею(Т1 а.с.21-22).

24.03.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №38406-03/2023. Згідно пунктів 1.1.-1.3. Договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 13 700 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Кредит надано строком на 25 днів, тобто до 17.04.2023. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу. Кредит видається без забезпечення у вигляді застави. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника НОМЕР_1 (Т1 а.с.58-59).

Відповідно до пункту 4.3. Договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п.12 цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 2.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов цього Договору.

Підписанням кредитного договору сторони погодили між собою графік платежів, який становить Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №38406-3/2023, а також паспорт споживчого кредиту(Т1 а.с.60).

Згідно договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Стар Файненс Груп» фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях(Т1 а.с.62-63).

Сторони вищезгаданого договору факторингу 03.07.2023 також склали акт приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників(Т1 а.с.64).

27.10.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27102023, згідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №38406-03/2023 від 24.03.2023(Т1 а.с.65-66).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №27102023 від 27.10.2023 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , в сумі 53 230,00 грн, з яких: 13 700, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 39 530, 00 сума заборгованості за відсотками(Т1 а.с.67-69).

27.03.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №101749761. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника(Т1 а.с.40-45).

Згідно пунктів 1.1.-1.7. Договору сума кредиту становить 5 000 грн., кредит надається загальним строком на 105 днів з 27.03.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів та завершується 11.04.2023. Поточний період складає 90 днів та завершується 10.07.2023. Комісія за надання кредиту становить 665 грн., яка нараховується за ставкою 13,30% від суми кредиту одноразово в момент видачі. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 1 050 грн., які нараховуються за ставкою 1,40% в день. Проценти за користування протягом поточного періоду складають 13 500 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% в день.

Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором R24607.

Разом з підписанням кредитного договору сторони погодили між собою графік платежів за договором, який становить Додаток №1 та Паспорт споживчого кредиту, який є Додатком №2(Т1 а.с.45(на звороті)-46).

26.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №26122023(Т1 а.с.47-48). Пунктом 1.1. Договору передбачено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та платежі, право на одержання яких належить клієнтові.

Відповідно до Реєстру боржників від 26.12.2023 до Договору факторингу №26122023 ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 20 215, 00 грн: 5 000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 550, 00 грн сума заборгованості за відсотками; 665, 00 грн сума заборгованості за комісією(Т1 а.с.49-51).

02.04.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 01065-04/2023(Т1 а.с.74-75). Згідно умов кредитного договору сума кредиту становить 5 000 грн. Мета отримання кредиту власні потреби клієнта(споживчі цілі). Кредит надано строком на 25 днів, тобто до 26.04.2023. За користування клієнт сплачує товариству 726,35% річних від суми кредиту в розрахунку 1,99% на добу(п. 1.1.-1.3. Договору).

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що у разі якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п.12 цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 2.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов цього Договору.

Кредитний договір підписаний відповідачем одноразовим електронним ідентифікатором W0126.

Разом з підписанням кредитного договору сторони погодили між собою графік платежів за договором, який становить Додаток №1 та Паспорт споживчого кредиту(Т1 а.с.73, 76).

12.06.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» укладено Договір факторингу №12062023 за яким ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників(Т1 а.с.77-79).

27.12.2023 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27122023-1(Т1 а.с.80-81).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №27122023-1 від 27.12.2023 ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 12 164, 00 грн, з яких: 5 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 164, 00 грн. сума заборгованості за відсотками(Т1 а.с.82-84).

11.04.2023 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №81434. Сума кредиту становить 3 000 грн., які надано позичальнику строком на 14 днів, тобто до 24.04.2023. За користування товариству відповідач сплачує 1825% річних від суми кредиту в розрахунку 5% на добу. Тип процентної ставки фіксована(Т1 а.с.90-91).

Пунктом 3.3. сторони погодили, що обчислення строку користування кредитом на нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту від першого дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення.

Даний кредитний договір підписано ОСОБА_1 шляхом накладення одноразового цифрового підпису AV8897 та нарахування коштів проводилося на банківську картку чотири останні цифри якої 8788.

Крім цього, сторони погодили між собою графік розрахунків та загальну вартість кредиту як додаток №1 до Договору, який також підписаний позичальником(Т1 а.с.92).

05.01.2024 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №05012024 у відповідності до якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні йому Права Вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників(Т1 а.с.93-94).

Відповідно до Реєстру боржників від 05.01.2024 року до Договору факторингу №05012024 від 05.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 10 950, 00 грн., з яких: 3 000, 00 грн., - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 950, 00 грн., - сума заборгованості за відсотками(Т1 а.с.95-98).

11.04.2023 між ТОВ «МІОЛАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9255873. Сторони погодили між собою наступні істотні умови договору: сума кредиту 5 000 грн., кредит надано на 105 днів з 11.04.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період становить 15 днів та завершується 26.04.2024. Поточний період складає 90 днів та завершується 25.07.2023. Комісія за надання кредиту становить 950 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 1 500 грн., які нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування таким. Протягом поточного періоду проценти становлять суму 13 500 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування таким. Договір підписано одноразовим цифровим ідентифікатором J26669(Т1 а.с.28-33).

Разом з підписанням кредитного договору сторони погодили між собою графік платежів за договором, який становить Додаток №1 та Паспорт споживчого кредиту, який є Додатком №2(Т1 а.с.33(на звороті)-34).

26.12.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №26122023 у відповідності до якого ТОВ «МІЛОАН» передає ( відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні йому ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників(Т1 а.с.35-36).

Відповідно до Реєстру боржників від 26 грудня 2023 року до Договору факторингу №26122023 від 26 грудня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , у сумі 20 950,00 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 000, 00 сума заборгованості за відсотками; 950, 00 заборгованість за комісією(Т1 а.с.37-39).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, як визначено ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

В силу частин 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно із ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи слідує та сторонами справи не оспорюється, що між ОСОБА_1 та первісними кредиторами було укладено ряд кредитних договорів та договір позики.

У своїх доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо звільнення його від сплати відсотків по низці договорів посилається на положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Відповідач вважає, що кредитні установи протягом періоду перебування його у складі ЗСУ не мають права нараховувати відсотки за користування кредитом.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими доводами відповідача з огляду на наступне.

У своїй постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.09.2024 у справі №426/4264/19 виснував, що висновки судів про застосування до спірних правовідносин пункту 15 статті 14 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставними та необґрунтованими, оскільки положення цього закону стосуються виключно мобілізованих позичальників та за фактичних обставин у справі, встановлених під час неодноразового її розгляду, на спірні правовідносини не поширюються.

У вищезгаданій справі касаційний суд виснував, що судам слід було вирішити питання про стягнення з відповідачів на користь банку процентів за користування кредитом, а також трьох процентів річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом, без урахування наявності у позичальника пільг згідно з Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони від 21 серпня 2014 року №322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

Водночас вказаний закон не містить норм, які б звільняли позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з наявністю у нього статусу учасника бойових дій.

Таким чином, положення Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не містять норм, які б звільняли позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з наявністю у нього статусу учасника бойових дій.

З урахуванням вищенаведеного, доводи відповідача, які стосуються відмови у стягненні відсотків на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» у зв`язку з його статусом військовослужбовця не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 мав звернутися до кредитора з яким він укладав відповідний договір із заявою про надання відповідних пільг перед укладенням договорів, однак цього останнім зроблено не було, а тому такий не має право на отримання пільг.

Щодо укладених договорів між відповідачем та первісними кредиторами, слід зазначити наступне.

Договір позики №72341543 від 13.12.2022 укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 з приводу договору позики зазначає, що він не визнає факт правомірного переходу права грошової вимоги, яке ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло внаслідок укладення договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021.

Зокрема, зазначає, що в матеріалах справи відсутні акти прийому-передачі чи реєстр передачі прав вимоги. Договір факторингу не містить відомості за яку суму відступається право грошової вимоги, не містить ціну продажу та відсутні платіжні інструкції щодо сплати всіх сум за договором факторингу.

Однак, апеляційний суд не погоджується з висновками відповідача з приводу відсутності доказів переходу прав вимоги від первісного кредитора до позивача за договором позики №72341543 від 13.12.2022.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №14/06/21.

28.07.2021 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №2 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021.

Додатковою угодою №11 від 21.09.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сторони погодили між собою загальну вартість суми прав вимоги та порядок сплати даної суми.

Відповідно до Реєстру боржників №10 від 21.09.2023 року до Договору факторингу №14/06/21 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за договором позики №72341543 в сумі 21 291,66 грн., з яких: 5 850, 00 грн.- сума заборгованості по основному боргу; 15 441,66 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн.- сума заборгованості за пенею.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Так, відповідач не звертався до суду із позовною заявою про визнання договору факторингу недійсним, тому зважаючи на принцип презумпції правомірності правочину такий є чинним, поки не доведено зворотне.

В контексті розгляду даної справи немає значення чи містить справа акти прийому-передач чи містить договір факторингу ціну продажу, а також наявність чи відсутність платіжних інструкцій на перерахування сум за договором факторингу, оскільки предметом розгляду даної цивільної справи є тільки стягнення кредитної заборгованості, визначення суми для стягнення, правомірність чи неправомірність нарахувань.

А тому, доводи апеляційної скарги, які стосуються правомірності переходу прав вимоги слід вважати спростованими.

Серед іншого, відповідач зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем позики у розмірі 5 850 гривень, а наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором не є достатнім для задоволення вимог.

З вищезазначеним апеляційний суд погоджується частково.

Так, в матеріалах справи відсутня платіжна інструкція чи бухгалтерський документ, який засвідчує факт перерахування коштів відповідачу, так само як і детального розрахунку нарахування заборгованості.

Як зазначає позивач, він не може отримати доступ до банківської картки відповідача, щоб підтвердити факт перерахування коштів за договором позики, оскільки такі відомості становлять банківську таємницю.

Згідно зі статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк. Банківською таємницею, зокрема, є інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.

З вищезазначеної статті слідує, що позивач не може отримати такі дані самостійно, оскільки він не є банком, а тільки фінансовою установою, яка надає послуги з кредитування та не є первісним кредитором.

У зв`язку з цим, Закарпатським апеляційним судом ухвалами від 20 березня 2025 року було витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» виписку з наявних карткових рахунків ОСОБА_1 за період з 10.12.2022 по 14.04.2023, а також з ТОВ «ФК «ЄАПБ» детальний розрахунок нарахування заборгованості за договором позики №72341543 від 13.12.2022.

З виписки наданої АТ КБ «ПриватБанк» слідує, що ОСОБА_1 отримав 13.12.2022 кошти за договором позики в розмірі 5 850 гривень.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2025 у справі №753/16762/15-ц, касаційний суд виснував, що факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо.

Таким чином, з виписки з банківських рахунків ОСОБА_1 слідує, що такий дійсно отримував позику в розмірі 5 850 гривень.

Щодо визначення суми заборгованості по договору позики та детальному розрахунку такого, слід зазначити наступне.

З п. 2.2. Договору позики №72341543 від 13.12.2022 слідує, що такий укладено на строк 30 календарних днів, тобто до 12.01.2023.

Пунктом 6 Договору передбачено, що позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосування одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права.

Проте, в матеріалах справи відсутні додаткові угоди пролонгації за договором позики, а тому апеляційний суд вважає недоведеним факт пролонгації договору позики на строк, що перевищує 30 днів.

Слід вважати, що договір позики укладено з 13.12.2022 по 12.01.2023, а тому нарахування також слід проводити за цей період.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив звернути увагу, що він не здійснював жодних нарахувань за договором позики, оскільки такі здійснював тільки первісний кредитор.

Як слідує з наданої ТОВ «ФК «ЄАПБ» виписки наданої на запит апеляційного суду, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснювало нарахування за період з 13.12.2022 по 18.07.2023. А також з даної виписки слідує, що ОСОБА_1 здійснював погашення позики у наступних розмірах: 12.01.2023 1 638 гривень; 09.02.2023 468 гривень; 17.02.2023 409,50 гривень; 24.02.2023 526,50 гривень; 05.03.2023 994,50 гривень; 22.03.2023 526,50 гривень; 31.03.2023 468 гривень; 08.04.2023 175,50 гривень; 11.04.2023 468 гривень; 23.04.2023 177,84 гривень. Всього на суму 5 852,34 гривні.

З урахування вищезазначеного, суму 5 852,34 гривні слід віднести на рахунок погашення боргу, який було нараховано за період з 13.12.2022 по 12.01.2023, що становить 7 605 гривень, з яких: 5 850 сума позики та 1 755 гривень проценти за користування позикою (Т1 а.с.15).

Тобто, відсотки за користування позикою було нараховано згідно зниженої процентної ставки, яка становить 1% від суми позики, а тому 5 850 х 1% = 58,50 х 30 = 1 755 гривень.

Статтею 534 ЦК України передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 534 ЦК України, та враховуючи те, що правомірним нарахуванням є тільки період з 13.12.2022 по 12.01.2023, то слід зарахувати суму 5 852,34 гривні спочатку на сплату відсотків за позикою, а залишок на сплату тіла позики.

Тому, заборгованість за договором позики становить суму 1 752,66 гривень(7 605 5 852,34), з яких: 1 752,66 гривень сума заборгованості по основному боргу. Така сума підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Кредитний договір №38406-03/2023 укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвеструм» від 24.03.2023.

Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження отримання грошових коштів боржником у сумі 13 700 гривень.

Однак, з урахуванням наданої на запит апеляційного суду виписки по картковому рахунку відповідача, слід констатувати, що 24.03.2023 ОСОБА_1 отримував кошти у сумі 13 700 гривень.

Крім цього, відповідач зазначає, що кредитор під час нарахування заборгованості застосував подвійну відповідальність боржника нарахувавши проценти за користування кредитом за межами строку кредитування.

Проте, з такими доводами не можна погодитись з огляду на таке.

24.03.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №38406-03/2023. Згідно пунктів 1.1.-1.3. Договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 13 700 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Кредит надано строком на 25 днів, тобто до 17.04.2023. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку до цього Договору, проценти передбачені в п. 2.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 днів, починаючи з моменту прострочення виконання умов Договору.

Тобто, п. 4.3. Договору передбачає нарахування протягом 180 днів з моменту прострочення виконання умов Договору, а тому таке нарахування здійснювалось кредитором з 24.03.2023 по 27.10.2023 (115 днів) за процентною ставкою 2,5% на добу від суми наданого кредиту.

Позивач зазначає, що нарахувань за договором ТОВ «ФК «ЄАПБ» ніяких не здійснювало.

При нарахуванні первісний кредитор керувався положеннями договору, а тому доводи відповідача не відповідають дійсності.

Однак, шляхом проведення математичних операцій, апеляційним судом встановлено, що заборгованість за даним договором становить 53 087,50 гривень, яка складається з: 13 700 гривень тіло кредиту та 39 387,50 гривень відсотки за користування кредитом.

Нарахування відсотків слід здійснювати наступним чином: 13 700 х 2,5% = 342,50 х 115 = 39 387,50 гривень.

Тобто, саме така сума заборгованості є правомірною та підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Кредитний договір №101749761 укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 від 27.03.2023.

Щодо даного кредитного договору, то відповідач зазначає, що його слід звільнити від сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 24 550 гривень, оскільки з 17.01.2023 по 15.07.2023 такий перебував у складі ЗСУ.

Однак, апеляційний суд вже надавав оцінку доводам, які стосуються відмови у нарахуванні відсотків за кредитними договорами, а тому таким доводам повторна оцінка не надається.

Щодо стягнення комісії в розмірі 655 гривень, то слід погодитись з доводами відповідача, які стосуються незаконності стягнення такої комісії.

Банк (фінансова установа) неуповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Дана позиція узгоджується з позицією висловленою у Постанові Великої Палати Верховного суду від 13.07.2022 у справі №363/1834/17.

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 виснувала, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Як виснував Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року (справа №204/224/21), якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Тобто, стягнення з відповідача комісії за надання кредиту є неправомірним та не підлягає задоволенню.

З приводу нарахувань відсотків за користування кредитом, то відповідач власного контррозрахунку не надав.

Апеляційним судом витребувано від ТОВ «ФК «ЄАПБ» відомість про щоденні нарахування за таким договором. Перевіривши дану відомість, апеляційний суд констатує, що нарахування за даним кредитним договором здійснювалося відповідно до умов укладеного між сторонами Договору.

Таким чином, заборгованість, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 за кредитним договором №101749761 від 27.03.2023 становить суму 19 550 гривень, яка складається з: 5 000 гривень тіло кредиту та 14 550 гривень відсотки за користування кредитом.

Договір споживчого кредиту №01065-04/2023 від 02.04.2023 укладений між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 .

Відповідач зазначає, що нарахування відсотків, яке здійснювалося після 26.04.2023 в розмірі 4 676,50 гривень є незаконним, оскільки такі нараховуються після спливу строку кредитування.

Крім цього, позивач не надав докази отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 5 000 гривень.

З такими доводами апелянта погодитись апеляційний суд не може з огляду на таке.

З витребуваної виписки по рахункам відповідача з АТ КБ «ПриватБанк» слідує, що ОСОБА_1 02.04.2023 отримав кошти в розмірі 5 000 гривень на платіжну картку № НОМЕР_2 , що збігається з тією карткою, яка вказана в самому кредитному договорі, а тому слід констатувати, що відповідач отримував кредитні кошти.

З приводу нарахувань за даним кредитним договором, то п. 4.3. Договору визначено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатках до цього Договору, то проценти передбачені в п. 2.3. цього Договору, продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.

Тобто, доводи відповідача своє підтвердження не знайшли, оскільки п. 4.3. Договору передбачено нарахування відсотків після 25-денного строку користування кредитними коштами.

Нарахування за даним Договором проводилось наступним чином. За період з 02.04.2023 по 13.06.2023 (72 дні) нараховувались відсотки за стандартною процентною ставкою 1,99% в день від суми кредиту, що становить 7 164 гривні (5 000 х 1,99% = 99,50 х 72).

Таким чином, стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає заборгованість в розмірі 12 164 гривні, з яких: 5 000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу та 7 164 гривні сума заборгованості за відсотками.

Кредитний договір №81434 від 11.04.2023 укладений між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ОСОБА_1 .

З приводу нарахувань процентів у розмірі 7 950 гривень, за даним кредитним договором, то відповідач вважає, що такі стягненню не підлягають, оскільки ОСОБА_1 перебував у складі ЗСУ з 17.01.2023 по 15.07.2023. Посилається на норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Однак, апеляційним судом вже надано оцінку даним доводам та відмовлено у задоволенні таких, а тому повторна оцінка не надається.

Власного контррозрахунку відповідач суду не надав.

З наданого в суді першої інстанції графіку нарахувань за даним кредитним договором слідує, що такі нарахування здійснювалися відповідно до укладеного між сторонами Договору (Т1 а.с.225-231).

А тому, стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає заборгованість за кредитним договором №81434 від 11.04.2023 у розмірі 10 950 гривень, з яких: 3 000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу та 7 950 гривень сума заборгованості за відсотками.

Споживчий кредит №9255873 від 11.04.2023 укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Відповідач знову посилається на перебування в складі ЗСУ та вважає, що звільнений від сплати процентів за користування кредитом. Дані доводи вже були спростовані апеляційним судом, а тому повторно не оцінюються.

Проте, слід погодитись з доводами, які стосуються незаконності нарахування комісії в розмірі 950 гривень. Як вже вище зазначалося колегією суддів апеляційного суду, така комісія є незаконною, оскільки в самому договорі не передбачено за які саме послуги стягується така комісія. Стягнення за надання кредиту комісії є неправомірним та суперечить положенням частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому, в стягненні комісії 950 гривень належить відмовити.

ОСОБА_1 власного контррозрахунку суду не надав.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем в суді першої інстанції (Т1 а.с.222-223), апеляційний суд констатує, що нарахування здійснювалося згідно умов укладеного між сторонами Договору.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за споживчим кредитом №9255873 від 11.04.2023 складає суму 20 000 гривень, з яких: 5 000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу та 15 000 гривень сума заборгованості за відсотками.

З усього вищенаведеного слідує, що загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» становить суму 117 504,16 гривень, а саме за:

Договором позики №72341543 від 13.12.2022 в розмірі 1 752,66 грн., з яких:

- 1 752,66 грн.- сума заборгованості по основному боргу.

Кредитним договором №9255873 від 11.04.2023 в розмірі 20 000 грн.,

-5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;

-15 000, 00 сума заборгованості за відсотками.

Кредитним договором №101749761 від 27.03.2023 в сумі 19 550, 00 грн:

-5 000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;

-14 550, 00 грн сума заборгованості за відсотками.

Кредитним договором №38406-03/2023 від 24.03.2023 в сумі 53 230, 00 грн, з яких:

-13 700, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;

-39 530, 00 сума заборгованості за відсотками.

Кредитним договором №01065-04/2023 від 02.04.2023 в сумі 12 164, 00 грн, з яких:

-5 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;

-7 164, 00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Кредитним договором №81434 від 11.04.2023 в сумі 10 950, 00 грн., з яких:

-3 000, 00 грн., - сума заборгованості за основною сумою боргу;

-7 950, 00 грн., - сума заборгованості за відсотками.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому таке на підставі ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні в частині стягуваних з відповідача на користь позивача сум.

Щодо розподілу судових витрат.

З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, стягненню з позивача на користь відповідача підлягають судові витрати.

Зокрема, відповідачем за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в розмірі 4 542 гривні. Відсоток задоволених позовних вимог складає 84,65% (117 504,16 : 138 800,66 = 0,8465 х 100), а тому незадоволеними, тобто скасованими апеляційним судом залишаються 15,35% від заявлених позовних вимог. Тобто, судовий збір, який підлягає стягненню з позивача на корись відповідача складає суму 697,20 гривень (4 542 х 15,35%).

Серед іншого, апелянт просив суд здійснити розподіл судових витрат, а саме просив стягнути 8 500 гривень витрат за професійну правничу допомогу надану в суді першої інстанції.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

З огляду на викладене вище відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До апеляційної скарги адвокатом Цокало Т.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , додано копію Договору №954 про надання правової допомоги від 25.04.2024 укладеного між Савчуком О.О. та Цокало Т.М.

Серед матеріалів долучених в суді першої інстанції наявний акт приймання-передачі наданої правничої допомоги №1 від 06.05.2024, детальний опис робіт (наданих послуг) та квитанція №954 від 25.04.2024 про сплату 8 500 гривень за надану правничу допомогу.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази та враховуючи принцип співмірності, реальності та розумності адвокатських витрат, а також беручи до уваги процент задоволених вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що задоволенню підлягає сума в розмірі 1 304,75 гривень за надання правничої допомоги в суді першої інстанції (8 500 х 15,35%).

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 12, 81, 141, 374, 376, 382-384 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Цокало Тетяна Михайлівна, задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 червня 2024 року, змінити, виклавши резолютивну частину рішення суду першої інстанції в редакції цієї постанови, а саме:

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , кредитну заборгованість на загальну суму 117 504,16 гривні, а саме за:

Договором позики №72341543 від 13.12.2022 в розмірі 1 752,66 грн., з яких:

- 1 752,66 грн.- сума заборгованості по основному боргу.

Кредитним договором №9255873 від 11.04.2023 в розмірі 20 000 грн.,

-5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;

-15 000, 00 сума заборгованості за відсотками.

Кредитним договором №101749761 від 27.03.2023 в сумі 19 550, 00 грн:

-5 000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;

-14 550, 00 грн сума заборгованості за відсотками.

Кредитним договором №38406-03/2023 від 24.03.2023 в сумі 53 230, 00 грн, з яких:

-13 700, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;

-39 530, 00 сума заборгованості за відсотками.

Кредитним договором №01065-04/2023 від 02.04.2023 в сумі 12 164, 00 грн, з яких:

-5 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;

-7 164, 00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Кредитним договором №81434 від 11.04.2023 в сумі 10 950, 00 грн., з яких:

-3 000, 00 грн., - сума заборгованості за основною сумою боргу;

-7 950, 00 грн., - сума заборгованості за відсотками.

У задоволенні решти розміру заявлених вимог, відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , судові витрати у розмірі 1 304,75 гривні за надання правничої допомоги, та у розмірі 697,20 гривень судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: