Провадження № 2/344/4896/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 23.01.1982 року сторони зареєстрували шлюб. Вважає, що шлюб з відповідачем розпався та існує формально, так як на даний час вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Позивач зазначає, що відносини напружені, відповідач зловживає алкогольними напоями. Позивач зазначає що на примирення не згідна, вважає, що таке неможливе.

Ухвалою суду від 18.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 22.10.2025 року о 09 год. 20 хв.

25.08.2025 року до суду надійшла заява позивача про прискорення розгляду справи.

Судове засідання призначено на 10.09.2025 року о 09 год.00 хв.

Позивач в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу, вважає, що примирення неможливе. Зазначила, що у шлюбі перебувають 43 роки, мають дітей, які на даний час повнолітні, мають онуків. Останні тринадцять років разом не проживають. Позивач проживає в своєму домі, а відповідач у квартирі своєї покійної матері. Матеріальної допомоги відповідач не надає, а позивач працює і самостійно забезпечує свій побут. Відповідач зловживає спиртними напоями, а тому бажання миритись з цим немає. Просить не надавати час на примирення, так як тринадцять років не живуть як подружжя, спільне господарство не ведуть, не мають спільного бюджету.

Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо розірвання шлюбу. Зазначив, що він 5 років проживав зі своєю матір`ю, яка потребувала догляду, та померла у 2015 році. Вважає, що зможе налагодити стосунки з дружиною бо кохає її. Дійсно останні тринадцять років разом не проживають. Так як позивачка проживає у будинку, а зими холодні, котел не працює, позивачка не дозволяє йому чіпляти котел, тому він живе у квартирі своєї покійної матері.

Матеріально дружині не допомагає, так як є пенсіонером ІІІ групи інвалідності, коштів не має. Позивачка йому допомагала коштами. Стверджує, що час від часу проживав з позивачкою, але остання його проганяла. Просить надати йому час, щоб поговорити з позивачкою.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_1 сторони 23.01.1982 року уклали шлюб у відділі ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому УРСР, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №83 (а.с.5).

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що "примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя."

Оскільки суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя враховвує, що сторони останні тринадцять років проживають окремо, шлюбних відносин не мають, спільне господарство не ведуть, не мають спільного бюджету та те, що відповідач зловживає алкоголем, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритись з відповідачем не бажає.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 23.01.1982 року відділом ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому УРСР, про що зроблено відповідний актовий запис за №83 слід розірвати.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги підлягають до задоволення, то з відповідача слід стягнути на користь позивача 1211,20 грн. витрат по оплаті судового збору.

На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 23.01.1982 року відділом ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому УРСР, про що зроблено відповідний актовий запис за №83 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 1211,20 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 16.09.2025 року

Суддя Пастернак І.А.