Справа № 362/7030/25
Провадження № 2/362/3781/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2025 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши у місті Василькові Обухівського району Київської області заяву представника позивача про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Судом отримано цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання знести об`єкт будівництва.

Судом отримано заяву представника позивача про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії стосовно належної їй на праві власності земельної ділянки із кадастровим номером :02:013:1095 по АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що на думку представника позивача невжиття таких заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Норми статті 150 ЦПК України визначають види забезпечення позову.

Натомість, з огляду на предмет спору, зміст позовних вимог та способи забезпечення даного позову які просить застосувати представник позивача, суд приходить до висновку, що невжиття таких заходів не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Зокрема, слід вважати помилковими доводи заявника про те, що у разі зміни власника майна неможливо буде нового власника зобов`язати вчиняти дії які стосуються старого власника, оскільки врегулювання відповідної ситуації здійснюється конкретними нормами як цивільного так і процесуального права.

Тобто, зобов`язання знести будівлю не є особистим майновим правом, а прямо і безпосередньо пов`язане із здійсненням конкретних майнових прав стосовно певного об`єкта нерухомого майна.

Також, пункт 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується також забороною вчиняти певні дії.

Однак, з огляду на предмет спору, забезпечення даного позову у спосіб передбачений пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України із формулюванням прохальної частини заяви про забезпечення позову, на думку суду, буде відносно не співмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки вимоги позову стосуються саме об`єкта нерухомого майна, а не земельної ділянки на якій він розташований.

Одночасно, суд вважає, що у спосіб забезпечення позову як того просить заявник, не буде досягнуто мети такого забезпечення.

Таким чином, суд не вбачає процесуальних підстав для забезпечення позову у вказаний спосіб.

За таких обставин, заява позивача є безпідставною і необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 258 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного судового рішення 15 вересня 2025 року.