Справа № 148/1188/25
Провадження №2/148/643/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 вересня 2025 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Семенової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинського відділу Державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з нерухомого майна, за участі: позивача ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Тульчинського відділу Державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з нерухомого майна, який мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому, позивачка звернулася до Тульчинської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після смерті її батька, однак, державним нотаріусом виявлено інформацію щодо зареєстрованої заборони відчуження на все нерухоме майно, що належало ОСОБА_2 , в тому числі й на вищевказаний будинок.

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається, що на нерухоме майно, в тому числі на будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт згідно постанови: реєстраційний номер обтяження 5308174 від 16.07.2007, підстава обтяження: не вказано, Тульчинський районний суд, архівна дата 18.01.2000, дата виникнення 09.02.1998, архівний запис ОСОБА_3 . У зв`язку із закінченням строків зберігання виконавчого провадження на підставі якого накладено арешт, виконавче провадження знищено та правових підстав для зняття арешту Тульчинський відділ ДВС не має.

На підставі вищевикладеного, позивачка просить звільнити з під арешту нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено на підставі обтяження: 1-41, Тульчинський районний суд, архівний запис ОСОБА_3 , архівний номер: 1904939VINNITSA2, архівна дата: 18.01.2000, дата виникнення 09.02.1998, № реєстра: 119, внутрішній номер: 0F01E03322F12A2C4846.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Тульчинського відділу Державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, відомостей про причини неявки суду не надав.

Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видано повторно 19.08.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 видного 14.06.2023 Романівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Романів, Житомирська область (а.с. 12).

Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 5602901, ОСОБА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності 9/100 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №5308174, накладено арешт на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено на підставі обтяження: 1-41, Тульчинський районний суд, архівний запис ОСОБА_3 , архівний номер: 1904939VINNITSA2, архівна дата: 18.01.2000, дата виникнення 09.02.1998, № реєстру: 119, внутрішній номер: 0F01E03322F12A2C4846 (а.с. 13).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 09.06.1990, ОСОБА_2 придбав 9/100 долі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14, 15).

Відповідно до довідки КП «Тульчинське МБТІ» № 2068 від 20.12.2023, станом на 31.12.2012 власниками нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є:

- 9/100 частин ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 09.06.1990 посвідчено Тульчинською ДНК Р№ 2869;

- 29/100 частин ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 10.08.2001 посвідчено Тульчинською ДНК Р№ 1450;

- 22/100 частин ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.1990 посвідчено Тульчинською ДНК Р№ 2843;

- 2/5 частин ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу серії ВРЛ № 110830 від 10.06.2011, посвідчено Тульчинською ДНК Р№ 1-1899 (а.с. 16).

Відповідно до листа Тульчинської державної нотаріальної контори № 302/02-14 від 13.05.2025, позивачці роз`яснено, що на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано арешт, реєстраційний номер обтяження 5308174 від 16.07.2007, підстава: Тульчинський районний народний суд, архівна дата 18.01.2000, дата виникнення 09.02.1998. Згідно п. 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту (а.с. 21, 39).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75067914 від 08.12.2023, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після його смерті відкрилась спадкова справа номер у спадковому реєстрі № 71700011, номер у нотаріуса № 1022/2023 (а.с. 22).

Відповідно до постанови Тульчинської державної нотаріальної контори № 334/02-31 від 20.05.2025, ОСОБА_1 повідомлено, що видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом не представляється можливим, за наступних обставин.

У довідці КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» №2069 від 14.05.2025 вказано, що право власності ОСОБА_2 на 9/100 часток житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , однак, також у довідці вказано, що згідно рішення Тульчинського районного суду від 05.06.2007 (справа №2-728/2007) 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями, які належали іншому співвласнику житлового будинку, виділено у окрему квартиру АДРЕСА_2 , при цьому частки у праві власності трьох інших співвласників, у тому числі ОСОБА_2 залишено без перерахунку, у результаті чого розмір часток усіх співвласників житлового будинку (після виділу частки одного із співвласників в натурі) у сумі не становить одиницю. Документи, як б підтверджували проведення розрахунку часток у спільній власності на об`єкт нерухомого майна у зв`язку з невідповідністю розміру часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам, та відповідні правовстановлювальні документи (відповідно до пункту 3 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 №55, яка діяла на час смерті ОСОБА_2 ), ОСОБА_7 не надано, тому немає можливості визначити склад спадкового майна (а.с. 37).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого м. Тульчин районне бюро РАЦС Вінницької області, ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (складено на російській мові) (а.с. 38).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого Тульчинським районним відділом РАЦС, ОСОБА_10 та ОСОБА_1 розірвали шлюб 03.03.1992, за актовим записом № 41 (а.с. 40).

Згідно відповіді Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області № 12974/22.17-25 від 14.05.2025, правових підстав для зняття арешту в Тульчинському відділу ДВС не має, оскільки, арешт з майна боржника має зняти виконавець який його наклав, або це можна зробити на підставі рішення суду (а.с. 41).

Відповідно до рішення голови Тульчинського районного суду № 1-41 від 09.02.1998, на все майно ОСОБА_3 накладено арешт і заборона на відчуження (а.с. 42).

Згідно інформації В.о. начальника Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 24308/22.17-25 від 25.08.2025, у відділі не перебували і не перебувають на примусовому виконанні виконавчі провадження стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 55).

Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 33 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Наявність обтяження на належне позивачу майно не позбавляє його права володіння ним. Однак, наявність обтяження порушує його право власності, зокрема, право щодо відчуження майна.

З досліджених судом письмових доказів встановлено, що підстави для збереження обтяження на вищевказане нерухоме майно відсутні. Так, на виконанні у відділі ДВС виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_2 коштів на користь фізичних, юридичних осіб, чи держави, не має.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що у Тульчинському відділі ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не перебували і не перебувають на примусовому виконанні виконавчі провадження стосовно батька позивачки - ОСОБА_2 , а позивач позбавлена можливості належним чином отримати свідоцтво про право на спадщину, тому підстави для збереження обтяження, накладеного відповідачем на майно відсутні, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ст. 141 ЦПК України. Однак, беручи до уваги характер спору та встановлені обставини справи, суд не знаходить розумних підстав для стягнення з відповідача судового збору.

На підставі викладеного, керуючись п. 33 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, ст. 15, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов - задовольнити.

Звільнити з під арешту нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено на підставі обтяження: 1-41, Тульчинський районний суд, архівний запис ОСОБА_3 , архівний номер: 1904939VINNITSA2, архівна дата: 18.01.2000, дата виникнення 09.02.1998, № реєстра: 119, внутрішній номер: 0F01E03322F12A2C4846.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: