Справа № 347/1609/25
Провадження № 2/347/890/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Косівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої судді Драч Д.С.,

за участі секретаря Атаманюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

05.08.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.07.2002 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу позивач не бажає змінювати прізвище « ОСОБА_3 ».

Позивач вказує, що шлюб зареєстровано у Рекшинській сільській раді Бережанського району Тернопільської області (актовий запис № 01), про що видано відповідне свідоцтво. У цьому шлюбі у них народилися діти: донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Даний факт підтверджується свідоцтвами про народження, доданими до цієї позовної заяви. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишиться проживати разом із матір`ю.

По суті справи, позивач зазначає, що протягом тривалого часу, відносини між сторонами поступово руйнувалися. Почали все частіше виникати нездоланні непорозуміння, що в подальшому унеможливило збереження цього шлюбу. Як виявилося, у сторін різні погляди на життя та сімейні цінності. Позивач втратила до відповідача почуття любові та довіри. Фактично, сімейно-шлюбні стосунки між сторонами припинено, взаємних обов`язків по відношенню один до одного подружжя не має, спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного приблизно з 2021 року.

На підставі викладеного, позивач просить розірвати цей шлюб, налагоджувати сімейні стосунки наміру у неї немає. Продовжувати і надалі перебувати в шлюбі з відповідачем позивач не бажає.

Позивач вважає, що між ними, відбувся остаточний розлад подружніх стосунків, які неможливо налагодити. А тому, перебування і надалі у шлюбі суперечить інтересам позивача. Тому, за вказаних обставин, позивач твердо переконана, що шлюб необхідно розірвати.

За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження малозначні справи, в тому числі справи про розірвання шлюбу.

Ухвалою Косівського районного суду від 07.08.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано термін для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач звернулася із заявою, в якій просить розгляд справи провести без її участі. Свої позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки не повідомив, заяв, що перешкоджають розгляду справи, від нього не надходило, відзив не подавав.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення з огляду на нижче наведене.

Судом встановлено, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують та не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно до ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11: охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

На підставі ст. ст. 24, 105, 110, 112, 113, 160 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений 14.07.2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Рекшинській сільській раді Бережанського району Тернопільської області (актовий запис № 01).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, тобто якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: Д.С. Драч