УХВАЛА

11 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 761/4201/23

провадження № 61-1665ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спільною сумісною власністю майна та поділ майна, стягнення компенсації вартості, визнання особистою приватною власністю майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання грошових коштів, житлового будинку та земельних ділянок особистою приватною власністю,

постановив ухвалу про наступне:

1. 07 лютого 2025 року ОСОБА_1 (далі - відповідач) подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року (повний текст складений 25 жовтня 2024 року) у цивільній справі № 761/4201/23.

2. Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено відповідачу строк для усунення наявних у ній недоліків шляхом надання доказів на підтвердження зазначених ним підстав поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

3. Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2025 року продовжено відповідачу строк на усунення недоліків його касаційної скарги. Недоліки касаційної скарги мали бути усунені шляхом подання до Верховного Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з наведенням інших поважних підстав для такого поновлення та наданням доказів поважності причин пропуску цього строку.

4. На виконання вимог вищевказаної ухвали, на адресу Верховного Суду надійшло клопотання відповідача про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, у якому він посилається на ті ж підстави для поновлення такого строку що й і у раніше поданому клопотанні. Крім того зазначає, що дійсно створив електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» до якого надходили ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху та про повернення касаційної скарги. Проте зробив він це помилково і не усвідомлював процесуальних наслідків такої його дії. Вказує, що вважав, що має отримати паперову копію судового рішення, яка йому не надходила, а тому він не усунув недоліки вперше поданої касаційної скарги. Також зазначає, що про існування в нього електронного кабінету він не повідомляв своїх представників, оскільки не придавав цьому значення.

5. За змістом частини другої та четвертої статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

6. У вперше поданому клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень відповідач наголошував на відсутності у нього електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», та на те, що жодних судових рішень він не отримував.

7. Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

8. Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

9. Учасник судового процесу, реалізуючи свої процесуальні права, має вчиняти дії з дотриманням процесуальних строків звернення до суду, тобто добросовісно користуватися своїми правами з метою недопущення настання негативних наслідків для такого учасника справи, які зумовлять докладання додаткових зусиль, направлених на поновлення пропущеного процесуального строку.

10. У разі подання клопотання про поновлення пропущеного строку особа, яка його подає, повинна одночасно надати докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

11. Враховуючи викладене, відповідач не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 19 червня 2025 року. Наведені відповідачем підстави пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень є неповажними.

12. Згідно частини другої статті 393 ЦПК у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

13. Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

14. Оскільки у встановлений судом строк вимоги ухвали Верховного Суду

від 19 червня 2025 року належним чином не виконані, недоліки касаційної скарги в повному обсязі не усунені, касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року у справі № 761/4201/23 визнати неподаною і повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду з касаційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

3. Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя П. І. Пархоменко