Справа № 349/628/25
Провадження № 2/349/351/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 вересня 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі судді Могили Р.Г.

за участю секретаря судового засідання Мартиновської І.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» ( далі - ТОВ «Юніт Капітал» ), інтереси якого представляє Тараненко А.І., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

Позов обгрунтовано тим, що 27 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» ( далі - ТОВ «Макс Кредит» ) та ОСОБА_1 укладений в електронній формі шляхом підписання одноразовим ідентифікатором кредитний договір № 00-9646107, згідно якого відповідачка отримала кошти в розмірі 8 000,00 грн, зі сплатою відсотків відповідно до умов договору.

17 грудня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» ( далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, відповідно до якого ТОВ «Макс Кредит» передало ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, за кредитним договором № 00-9646107.

02 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №020425-У, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, за кредитним договором № 00-9646107, боржником у якому є відповідачка ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що загальний розмір заборгованості по поверненню коштів та сплаті відсотків за їх користування за кредитним договором № 00-9646107 від 27 лютого 2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості становить 48 964,80 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8 800,00 грн, заборгованість за відсотками - 40 164,80 грн.

Позивач просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 48 964,80 грн, а також понесені судові витрати із сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Відповідачка ОСОБА_1 не подала відзив на позов.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання з викликом сторін. Також задоволено клопотання представника позивача про витребування в АТ «Універсал Банк» доказів.

25 липня 2025 року судом зареєстровано клопотання відповідачки ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду шляхом сплати щомісячно 1 500,00 грн, оскільки вона має на утриманні двох малолітніх дітей та її щомісячний дохід становить 5 000,00 грн. Просила справу розглядати за її відсутності.

31 липня 2025 року судом зареєстровано додаткові письмові пояснення представника позивача ОСОБА_2 , в яких вона просила позов задовольнити повністю. Окрім того заперечила щодо розстрочення виконання рішення, оскільки відповідачкою не додано належних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що ускладнюють його виконання.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 31 липня 2025 року визнано потрібним, щоб відповідачка ОСОБА_1 дала особисті пояснення.

У судове засідання представник позивача адвокат Тараненко А.І. не з`явився, просив справу розглядати у його відсутності, про що зазначив у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.

Фактичні обставини справи

27 лютого 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-9646107 ( далі - Договір ) ( а.с.52-61 ).

Договір укладено в електронному вигляді шляхом його підписання позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 39552.

Відповідно до пунктів 1.2., п.1.3. Договору сума кредиту- 8 000,00 грн, строк кредиту 360 календарних днів.

За надання кредиту позичальник зобов`язався склатити кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає 800,00 грн, в останній день повного погашення кредиту ( п. 1.5., п. 1.5.1. Договору).

Денна процентна ставка 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування( п. 1.6.1. Договору).

В п.2.1. Договору зазначено, що для отримання кредиту позичальник має зареєструватися на Сайті компанії та мати доступ до Особистого кабінету. При здійсненні реєстрації позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту.

Договір укладено між сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» ( п.2.2 Договору).

Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту 27 лютого 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 8 000,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу ( платіжної карти) НОМЕР_1 ( п.2.8. Договору).

27 лютого 2024 року о 10 год 38 хв 15 с кошти в розмірі 8 000,00 грн були перераховані на платіжну карту Monobank № НОМЕР_1 , номер трансакції 40902-30958-16654, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 23 грудня 2024 року № 1401/12 ( а.с. 77-79).

На виконання ухвали судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2025 року про витребування доказів, 23 травня 2025 року до суду надійшла запитувана інформація від АТ «Універсал Банк», відповідно до якої платіжна карта № НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 та 27 лютого 2024 року о 10 год 38 хв 16 с на дану платіжну карту перераховано 8 000,00 грн. (а.с. 123-126).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-9646107 від 27 лютого 2024 року, обчисленого ТОВ «Юніт Капітал» станом на 07 травня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 становить 48 964,80 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8 800,00 грн, за відсотками - 40 164,80 грн ( а.с.90-93 ).

17 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Макс Кредит» був укладений договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, де згідно п. 2.1. в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор забов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с. 94-106).

На підставі акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17 грудня 2024 року, клієнт ТОВ «Макс Кредит» передало, а фактор ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прийняло реєстр боржників клієнта від 17 грудня 2024 року, складений за формою згідно із додатком №1 до Договору (а.с.107).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17 грудня 2024 року, представники ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу підписали реєстр, за яким за боржником ОСОБА_1 рахувалася заборгованість за договором №00-9646107 на загальну суму 48 964,80 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8 880,00 грн, за відсотками - 40 164,80 грн ( а.с.111-113 ).

В подальшому, 02 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 020425-У, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, за кредитним договором № 00-9646107, боржником у якому є відповідачка ОСОБА_1 (а.с. 16-28).

Відповідно до реєстру заборгованостей до договору факторингу № 020425-У від 02 квітня 2025 року представники ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» на виконання договору факторингу підписали реєстр, за яким за боржником ОСОБА_1 рахувалася заборгованість за договором №00-9646107 на загальну суму 48 964,80 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8 800,00 грн, за відсотками - 40 164,80 грн ( а.с. 29-31 ).

Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між первісним кредитором ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 правовідносин у зв`язку з укладенням кредитного договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, який вважається укладеним у письмовій формі, а також наявності зі сторони відповідачки невиконаних зобов`язань за кредитним договором.

Зі змісту кредитного договору вбачається, що його підписано позичальником електронним підписом - одноразовим ідентифікатором 39552, що відповідає вимогам статтей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

У вказаному кредитному договорі сторони погодили умови кредитування, в тому числі розмір кредиту та відсоткову ставку за користування кредитом.

Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачці, а у відповідачки виникло зобов`язання оплачувати послуги товариства, що виникають в результаті використання кредитних коштів та повернути кредит.

Отже між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17 грудня 2024 року та договору факторингу №020425-У від 02 квітня 2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 00-9646107 від 27 лютого 2024 року в яких боржником виступає відповідачка по справі ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.

Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, то суд зазначає таке.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідачки за тілом кредиту за кредитним договором № 00-9646107 від 27 лютого 2024 року складає 8 800,00 грн, що не узгоджується із п. 1.2 кредитного договору.

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору № 00-9646107 від 27 лютого 2024 року, сума кредиту 8 000,00 грн.

Таким чином, розмір заборгованості за тілом кредиту, тобто за основною сумою коштів, яку позичальник ОСОБА_1 отримала від кредитора і яку зобов`язувалася повернути, без урахування відсотків, комісій та інших додаткових платежів, складає 8 000,00 грн ( п.1.2 Договору) та саме ця сума підлягає стягненню з відповідачки як заборгованість за тілом кредиту.

Відповідно до п. 1.5., п. 1.5.1. кредитного договору № 00-9646107 від 27 лютого 2024 року за надання кредиту позичальник зобов`язаний склатити кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає 800,00 грн, в останній день повного погашення кредиту.

В той же час як вбачається із розрахункуу заборгованості, наданого позивачем, у відповідачки відсутня заборгованість за комісією в розмірі 800,00 грн та відповідно така позовна вимога не заявлена позивачем у позовній заяві.

Щодо стягнення заборгованості за відсотками , то суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Відповідно до умов договору кредит надано на строк - 360 календарних днів, до 21 лютого 2025 року (п.1.3. Договору), а денна процентна ставка - 2,5 % ( п.1.6. 1. Договору ).

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Однак пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%.

Договір між сторонами укладено 27 лютого 2024 року, таким чином, умова укладеного між сторонами договору, передбачена п. 1.6.1. Кредитного договору щодо встановлення денної процентної ставки в розмірі 2,5 % , згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною з 23 квітня 2024 року.

Таким чином розмір заборгованості відповідачки зі сплати відсотків за період з 27 лютого 2024 року по 22 квітня 2024 року, тобто за 56 днів складає 11 200,00 грн ( 8 000,00 грн х 2,5 % / 100% х 56 днів).

Починаючи з 23 квітня 2024 року встановлена у договорі денна відсоткова ставка в розмірі 2,5 % не відповідає вимогам пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тому суд розраховує заборгованість за період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року виходячи з відсоткової ставки 1,5 % .

Отже розмір заборгованості відповідачки зі сплати відсотків за вказаний період, тобто за 120 днів, складає 14 400,00 грн ( 8 000,00 грн х 1,5% /100% х 120 днів).

Також суд розраховує заборгованість за період з 21 серпня 2024 року по дату укладення договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17 грудня 2024 рокувиходячи з відсоткової ставки 1 % .

Отже розмір заборгованості відповідачки зі сплати відсотків за вказаний період, тобто за 119 днів, складає 9 520,00 грн ( 8 000,00 грн х 1% /100% х 119 днів).

Таким чином загальний розмір заборгованості за відсотками складає 35 120,00 грн ( 11 200,00 грн + 14 400,00 грн + 9 520,00 грн).

Частиною 1 статті 267 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до частини 4 та 5 статті 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Враховуючи клопотання відповідачки про розстрочення виконання судового рішення, а також те, що стягненню підлягає значна сума коштів, суд важає за можливе розстрочити стягнуту суму боргу за кредитним договором , яка складає 43 120,00 грн ( 8 000,00 грн + 35 120,00 грн ) на 10 місяців рівними платежами по 4 312,00 грн до 01 числа щомісяця, наступного за звітним.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 422,40 грн, та підтверджується платіжною інструкцією від 05 травня 2025 року № 12978 (а.с. 114).

Позовні вимоги задоволено на 88,06 % ( 43 120,00 грн х 100% / 48 964,80 грн ).

Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2 133,16 грн судового збору ( 2 422,40 грн х 88,06 % / 100 %).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).

Так, позивачем на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу надано суду такі документи: договір про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року, протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги, додаткову угоду №9 до договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг адвокатським бюро «Тараненко та партнери» ( а.с. 32- 42 ).

Зокрема, із змісту акта прийому-передачі наданих послуг адвокатським бюро «Тараненко та партнери» встановлено, що сторони погодили надання юридичних послуг щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , де загальна сума послуг складає 7 000,00 грн ( а.с. 42 ).

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, визначаючи суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21).

Враховуючи складність цієї справи, яка з врахуванням п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України є малозначною справою, обсяг виконаних адвокатом робіт, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, суд зменшує витрати позивача на правничу допомогу до суми 3 000,00 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню2 641,80 грн судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, які розраховано в такий спосіб: 3 000,00 грн х 88,06 % / 100 %.

Керуючись ст. ст. 141, 263-265,267 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 00-9646107 від 27 лютого 2024 року в розмірі 43 120,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8 000,00 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 35 120,00 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення іншої частини тіла кредиту та відсотків за кредитним договором - відмовити.

На підставі ч.1 ст.267 ЦПК України розстрочити виконання рішення суду ( після набрання ним законної сили) на загальну суму 43 120,00 грнна 10 місяців рівними платежами від стягнутої заборгованості по 4 312,00 грн до 01 числа щомісяця, наступного за звітним.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати в розмірі 4 774,96 грн, які складаються із 2 133,16 грн судового збору та 2 641,80 грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» місцезнаходження: вул. Рогнідинська, буд. 4А, оф. 10 м. Київ, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 15 вересня 2025 року.

Суддя Р.Г. Могила