Провадження №2/367/6271/2025
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2025 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

до Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автомазованого розподілу судової справи між суддями указану справу передано судді Білогруд О.О.

Перевіривши матеріали справи, суддя вважає, що вона підлягає направленню за підсудністю до іншого суду, з огляду на таке.

З позовної заяви убачається, що позивачкою заявлено вимогу про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Водночас частиною другою статті 28 ЦПК України визначено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти.

Разом з тим, у позовній заяві звернуто увагу на положення частини другої статті 28 ЦПК України, тому позивачка має право скористатися правом альтернативної підсудності.

З метою визначення підсудності 29.08.2025 суддею було сформовано запити через «Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему (ЄСІКС) «Електронний суд» до Єдиного державного демографічного реєстру, згідно з відповідю № 1718054 від 29.08.2025 зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 не знайдено, згідно з відповідю № 1718052 від 29.08.2025 зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді від 12.09.2025 № 1767219 з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу, сформованого суддею через підсистему "Електронний суд" позивачка зареєстрована з 28.09.2022 і дотепер за адресою: АДРЕСА_2 . Відомості стосовно відповідач в указаній базі даних відсутні.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина перша статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пунктів 3-1 Розділу XII «Прикінцеві перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (із наступними змінами) до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX".

До набрання чинності Постановою Верховної ради України «Про утворення і ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-IX село Софіївська Борщагівка, Бучанського району Київської області належало до адміністративних меж Києво-Святошинського району Київської області.

Водночас розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (частина перша статті 378 ЦПК України).

Згідно з частиною дев`ятою статті 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Місце проживання позивачки зареєстровано на території, що не належить до територіальної підсудності Ірпінського міського суду Київської області, а тому справа підлягає направленню за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Згідно зі статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись статтями 27, 31, 187, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя -

постановив:

цивільну справу № 367/10079/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направити за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області (адреса: місто Київ, вулиця Тараса Бульби-Боровця, 1, 03170).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя О.О. Білогруд