1Справа № 335/5546/19 2-п/335/60/2025
УХВАЛА
09 вересня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Махненко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2019 року у справі № 335/5546/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,
за участю представника заявника адвоката Плецької Ю.В., позивача ОСОБА_2 , її представників адвокатів Мосіної О.В., Таргонської О.В., -
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2019 року у цивільній справі № 335/5546/19 задоволено позов ОСОБА_2 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи з 22.05.2019 року і до досягнення повноліття, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 22.05.2019 року і до досягнення повноліття; допущено негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір на у розмірі 768 гривні 40 копійок.
13.08.2025 року адвокат Плецька Ю.В. в інтересах заявника ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення, в обґрунтування якої посилалася на наступне. Відповідачу не було відомо про розгляд справи судом, судові повістки та копію судового рішення, які надсилалися поштою, він не отримував, оскільки за місцем реєстрації не мешкав, проживав разом із позивачем за місцем її реєстрації. Зі змістом заочного рішення представник відповідача ознайомилася 23.07.2025 року. Посилаючись на зазначені обставини, оскільки заочне рішення було прийнято судом у відсутність відповідача, який був позбавлений права на захист своїх прав та інтересів в суді і не міг реалізувати свої процесуальні права та подати заперечення проти позовних вимог, заявник просить скасувати вищезазначене заочне рішення суду.
Крім того, наполягає, що заочне рішення підлягає скасуванню з тих підстав, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими, оскільки відповідач ніколи не відмовлявся, добровільно виконував і виконує свій обов`язок щодо утриманням спільних із позивачкою дітей. Твердження позивача про те, що відповідач не надає постійної допомоги дітям не відповідають дійсності, та можуть бути спростовані під час розгляду даної справи по суті. Відповідач приймає активну участь у вихованні дітей, несе витрати на їх харчування, одяг, ліки, дозвілля та ін., що може бути підтверджений не тільки чеками, фотознімками тощо, але ж і поясненнями свідків, виклик яких можливий лише під час розгляду даної справи в загальному провадженні. Відповідачу не було відомо про те, що Позивачка зверталась до суду із даним позовом, на час розгляду справи судом і до початку 2025 року сторони проживали однією сім`єю, фактичне утримання дружини та дітей здійснював Відповідач. Після припинення шлюбних відносин на початку 2025 року між сторонами була досягнута домовленість про добровільну виплату відповідачем аліментів на дітей. Наполягав, що під час ухвалення заочного рішення судом не було враховано перебування на утриманні відповідача його непрацездатних батьків, які хворіють та потребують догляду, що суттєво впливає на розмір аліментів. Крім того, вважає, що позовну заяву було прийнято до розгляду з порушенням правил підсудності.
27.08.2025 року представником позивача суду подано письмові заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, за змістом яких позивач заперечує проти задоволення заяви та просить у її задоволенні відмовити. Вважає відсутніми підстави для скасування заочного рішення, так як судом було досліджено всі обставини справи, надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися, справу розглянуто з додержанням правил підсудності, а відповідач про розгляд справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Наполягає та просить врахувати, що на час розгляду справи судом, відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей, позовні вимоги ґрунтувалися на законних підставах, що не спростовано відповідачем і ним не надано доказів наявності на його утриманні інших осіб.
Представник заявника у судовому засіданні вимоги заяви підтримала з підстав, викладених у ній, наполягала на її задоволенні. Суду пояснила, що відповідач надавав позивачу матеріальну допомогу по утриманню дітей, на час розгляду справи вони проживали однією сім`єю. Проте, позивач після припинення шлюбних відносин на початку 2025 року отримала виконавчий документ, який було звернуто до виконання і відповідачу нараховано розмір заборгованості по аліментам з часу ухвалення рішення, з якою він не згоден.
Представники позивача у судовому засіданні проти заяви про скасування заочного рішення заперечували, наполягали на його законності і обґрунтованості, вважають недоведеним наявність процесуальних порушень і дотримання судом правил підсудності. Суду пояснили, що на час розгляду справи сторони разом не проживали, відповідач не працював, матеріальної допомоги не надавав. Після ухвалення судового рішення позивач аліменти не отримувала, вважала, що вони не надходять, оскільки відповідач не працює. Також вона вважала, що звернення до виконання рішення здійснюється судом, тому заяву про видачу виконавчого листа не подавала. Вподальшому у 2025 році позивач дізналася про порядок виконання рішення та отримала виконавчий лист, який пред`явила на виконання до виконавчої служби.
Позивач у судовому засіданні проти заяви про перегляд і скасування заочного рішення заперечувала, суду пояснила, що відповідачу було відомо про розгляд справи, він цікавився її ходом, неодноразово підвозив її до суду, а сам не бажав приймати участі у судових засіданнях. Вона особисто після отримання судового рішення ознайомила відповідача з його змістом.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши докази у справі у їх сукупності, в межах вирішуваних питань, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що за відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради станом на 24.05.2019 року, місце проживання відповідача ОСОБА_1 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , за якою він викликався до суду шляхом направлення судових повісток рекомендованим відправленням.
Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Вжиті судом заходи щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, відповідали чинному положенню ЦПК України на час її розгляду, та давали підстави для ухвалення заочного рішення у справі. Про ухвалення заочного рішення у справі відповідача було повідомлено шляхом направлення його копії рекомендованим відправленням на вищезазначену адресу місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку.
В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення представник заявника посилається на те, що відповідач на час розгляду справи за місцем реєстрації не мешкав, тому не отримував судові виклики, проте, даних на підтвердження адреси його фактичного місця проживання суду не надано.
Таким чином, неотримання заявником судових викликів, які надсилалися йому судом у встановленому Законом порядку, не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про те, що права заявника були порушені судом. Отже, доводи заявника, яким не було вжито жодних заходів, спрямованих на отримання направленої судом кореспонденції, про те, що суд позбавив його можливості брати участь у судових засіданнях, є безпідставними.
Заявником у заяві про перегляд заочного рішення будь-яких обґрунтованих даних щодо поважності причин неотримання ним судових повісток не надано і не зазначено, які об`єктивні обставини перешкоджали відповідачу отримати судові повістки, які надсилалися судом за адресою реєстрації його місця проживання, та, яку заявник зазначає для листування у заяві про перегляд заочного рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що заявником не надано належних доказів поважності причин неявки у судові засідання. Підстави неотримання судових викликів заявником не обґрунтовані, у зв`язку з чим суд під час розгляду справи обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи у заочному порядку.
За встановлених обставин, доводи заяви про перегляд заочного рішення стосовно неповідомлення відповідача про дату та час розгляду справи і неотримання ним заочного рішення є необґрунтованими.
Крім того, на переконання суду, заявником у заяві про перегляд заочного рішення не наведено посилань на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, які б могли мати істотне значення для правильного вирішення справи та з яких вбачалось би, що при їх врахуванні судом можливо ухвалити інше рішення по справі.
Доводи заяви про перегляд заочного рішення фактично ґрунтуються на незгоді відповідача із розміром заборгованості по аліментам, який нараховано державним виконавцем, починаючи з дня, з якого вони підлягають стягненню за рішенням суду.
Даних щодо необґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей заявником не було наведено і не надано суду в ході розгляду заяви про перегляд заочного рішення, а також не зазначено, якими доказами відповідач має на меті спростувати їх розмір.
Інших обґрунтованих даних про докази обставин, на які посилається заявник як на підстави скасування заочного рішення, суду не було надано в ході розгляду заяви про перегляд заочного рішення.
За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити свої заперечення в стадії судового розгляду справи. Однак небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі у судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ЦПК України, які визначають заочний порядок розгляду справи.
Метою процедури перегляду заочного рішення є надання можливості відповідачу, який не брав участі у судовому засіданні з поважних причин, і при цьому не був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду у встановленому процесуальним законом порядку, подати суду свої обґрунтовані доказами заперечення проти позову. Натомість відповідач не скористався таким своїм правом при розгляді заяви про перегляд заочного рішення, жодна з обставин, визначених ст. 288 ЦПК України, відповідачем належним чином обґрунтована не була.
Частиною 3 ст. 2 ЦПК України передбачено засади (принципи) цивільного судочинства, серед яких, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися порядку (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.12.1975 року).
Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2019 року є необґрунтованою, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 128, 247, 260, 261, 268, 280-289, 353 ЦПК України, суд,
Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2019 року у справі № 335/5546/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Калюжна