ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1655/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №694/1383/25 Категорія: 304090000 Кравченко Т. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 03 липня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.10.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 6529105, за умовами якого відповідач отримав 7000,00 грн., зі сплатою процентів у розмірі 1,65%, строком на 15 днів. Укладаючи Кредитний договір сторони вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого укладений договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти відповідно до умов п. 2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем кредитного договору є Анкета-заява на кредит № 6529105 від 10.10.2023 року, що заповнена відповідачем.

Таким чином, ТОВ «Мілоан» виконало умови кредитного договору в повному обсязі, а відповідач не повернув кредит та не сплатив комісію і проценти за користування гршовими коштами.

25.06.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №107-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 6529105 від 10.10.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Позивач зазначає, що сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 6529105 від 10.10.2023 року була передана Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №107-МЛ. Сума заборгованості Відповідача відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №107-МЛ від 25.06.2024 року становить 25303,05 грн. з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5685,00 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків 18918,05 грн., прострочена заборгованість за комісією 700,00 грн.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 6529105 від 10.10.2023 року в сумі: 25303,05 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 03 липня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 6529105 від 10.10.2023 року в сумі: 6503,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 629,82 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вважає доведеним, що 10.10.2023 року між первісним кредитором ТОВ «Мілоан», правонаступником якого на підставі договору факторингу є позивач, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6529105, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. строком на 15 днів зі сплатою за користування кредитними коштами 1,65 % річних в день.

Згідно наданого розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» вбачається, що відповідачем було сплачено відсотки в розмірі 1614,00 грн.

Вирішуючи питання про розмір заборгованості за кредитним договором суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5685,00 грн., а також 118,50 грн. процентів за користування кредитом (7000 грн. * 1,65 % /100 *15 днів = 1732,50 грн. 1614,00 грн. (сплачені відповідачем відсотки 06.11.23 в розмірі 490,00 грн., 10.12.23 в розмірі 490,00 грн., 06.02.24 в розмірі 634 грн.), та заборгованість за комісією в розмірі 7000 грн., а всього 6503,50 грн.

Суд першої інстанції звернув увагу, що позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами в розмірі 18918,05 грн., однак не надав суду жодних доказів щодо підстав та способу нарахування заборгованості за відсотками у пред`явленому розмірі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просило його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що кредит надався загальним строком на 105 днів з 10.10.2023 року в складається з пільгового та поточного періодів.

У відповідності до наведених товариством у апеляційній скарзі розрахунків загальний розмір заборгованості складається з 5685,00 грн. тіло кредиту; 1732,50 грн. нараховано відсотків за пільговий період, 17185,55 грн. нараховано відсотків за поточний період, 700,00 гр. комісія за надання послуг, які підлягають стягненню з відповідача та у стягненні яких безпідставно відмовив суд першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 10.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Мілоан» та заповнив анкету-заяву, за результатами розгляду якої між ними був укладений договір про споживчий кредит № 6529105 (а.с.5-7).

Прийнятим рішенням по заяві № 6529105 від 10.10.2023 року відповідачу погоджено кредит у розмірі 7000,00 грн., на строк 15 днів зі сплатою комісії 10% одноразово та сплатою процентів 1,65% за кожен день користування (а.с.10).

Із самого кредитного договору №6529105 від 10.10.2023, який підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 482118, вбачається, що сума кредиту (загальний розмір) становить 7000,00 грн. (пункт 1.2. договору).

Кредит надається загальним строком на 105 днів з 10.10.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів (пункт 1.3. договору).

Пунктами 1.3.1 та 1.3.2 договору передбачено, що пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25.10.2023 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 23.01.2024 року (дата остаточного погашення заборгованості).

У відповідності до пункту 1.5.2. договору, проценти за користування креитом протягом пільгового періоду: 1732,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,65 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.

Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 22050 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Судом встановлено, що договір від 10.10.2023 року складається із договору про споживчий кредит №6529105 (індивідуальна частина), Графіку платежів за договором, як додаток №1 до договору від 10.10.2023 року, заявки на отримання кредиту, як додаток №2 до договору від 10.10.2023 року, анкети-заяви на кредит, яка створена 10.10.2023 року та паспорту споживчого кредиту (а.с.5-9).

ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в розмірі 7000,00 грн., що підтверджується довідкою платіжним дорученням 112291147 від 10.10.2023 року (а.с.10).

Згідно з розрахунком заборгованості наданої позивачем, заборгованість ОСОБА_1 становить 25303,05,40 грн., з яких: 5685,00 грн. - сума кредиту, 18918,05 грн. - сума процентів за користування кредитом та 700,00 грн. комісія за видачу кредиту (а.с.11).

25.06.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК Кредит-капітал» укладений договір про відступлення прав вимоги №107-МЛ відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Кредит-капітал» право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між Кредитором і боржниками (а.с.12-13).

Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №107-МЛ від 25.06.2024 року до ТОВ «ФК Кредит-капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 25303,05. (а.с.16 зворот).

Як встановлено під час розгляду справи, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, що зазначена в кредитному договорі №6529105 від 10.10.2023 р., направлено претензію від 09.04.2025 за вих. №23693092/3269 про погашення заборгованості по кредитному договору №6529105 від 10.10.2023 р. (а.с.16 зворот). Не зважаючи на це, позичальник (відповідач) не виконав свого обов`язку та заборгованість не погасив.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, встановивши, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Щодо нарахування відсотків за користування кредитом

Згідно з умовами Договору кредиту сторони погодили два періоди пільговий 15 днів відсоткова ставка 1,65% в день та поточний період 90 днів відсоткова ставка 3,5 % в день, кінцевий термі повернення кредиту 23.01.2024 року.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції в частині того, що кредитний договір укладено на 15 днів, оскільки сторонами підписано договір про споживчий кредит строком на 105 днів. Та обставина, що керівником ТОВ «Мілоан» ОСОБА_2 погоджені умови кредитування становили 15 днів не змінює того факту, що фактично сторонами його укладено на 105 днів. При цьому погодження договору не може підміняти собою умови договору, які підписані та узгоджені між кредитодацем ТОВ «Мілоан» в особі керівника Вініченка О.В. та позичальником ОСОБА_1 .

У відповідності до позовних вимог та доводів апеляційної скарги за період кредитування сума відсотків становить 18918,05 грн.

В апеляційній скарзі правонаступник кредитора наводить детальний розрахунок даних відсотків, які були перевірені судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, при здійсненні власного розрахунку керувалася як періодами визначеними договором (пільговий поточний), сумами залишку заборгованості за тілом кредиту, пільговими періодами застосованими позивачем у поточному періоді, а також врахувала Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг".

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24.12.2023, до ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено частиною 5, згідно з якою у кредиті для споживача максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % .

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.

Якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки або інших платежів за послуги кредитодавця, включених до загальних витрат за споживчим кредитом при обчисленні реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка обчислюються на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою:

ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де

ДПС - денна процентна ставка;

ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом;

ЗРК - загальний розмір кредиту;

t - строк кредитування у днях.

Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (частина 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

протягом перших 120 днів - 2,5 %;

протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набрав чинності 24.12.2023 року.

У відповідності до здійсненого розрахунку сума боргу за нарахованими відсотками становить 17 296, 36 грн. та складається з наступного: 1) 10.10.2023 25.10.2023: 7000 грн. х 1,65% х 15 днів = 1732,50 грн.; 2) 26.10.2023 06.11.2023: 7000 грн. х 3,5% х 12 днів = 2940 грн.; 3) 07.11.2023 14.11.2023: 6510 грн. х 1,65% х 7 днів = 751,91 грн.; 4) 15.11.2023 10.12.2023: 6510 грн. х 3,5% х 26 днів = 5924,10 грн.; 5) 11.12.2023-18.12.2023: 6020 грн. х 1,65% х 7 днів = 695,31 грн.; 6) 19.12.2023 23.12.2023: 6020 грн. х 3,5% х 4 = 842,80 грн.; 24.12.2023 04.01.2024 (період, де процентна ставка не може перевищувати 2,5% згідно з Законом "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг"): 6020 грн. х 2,5% х 12 днів = 1806 грн.; 8) 05.01.2024 23.01.2024: 6020 грн. х 2,3% х 19 днів = 2603,74 грн.

Колегія суддів не бере до уваги періоди нарахування, які виходять за межі строку договору, оскільки відповідно до положень ст.ст. 1046, 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18.

Окрім того, при визначенні остаточного розміру заборгованості за відсотками, колегія суддів враховує погашення процентів здійснені ОСОБА_1 06.11.2023 на суму 490,00 грн., 10.12.2023 490,00 грн., 06.02.2024 634,00 грн., а тому загальний розмір боргу за відсотками становить 15682,36 грн.

Щодо нарахованої комісії

Згідно з п. 1.5.1 Договору кредиту комісія за надання кредиту 700 грн., які нараховуються за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Однак, аналіз змісту вказаного договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які товариством встановлена щомісячна комісія, а тому ТОВ «ФК «Кредит - Капітал»» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення договору про споживчий кредит щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісії за надання кредиту, є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

З огляду на наведене вимоги про стягнення комісії задоволенню не підлягають.

Вказані висновки здійснені судом на підставі правового висновку викладеного у постанові ВС від 09 жовтня 2024 року у справі № 582/202/22.

Щодо судового збору

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог позивача (84,44%) з відповідача на користь товариства підлягає стягненню судовий збір за подання ним позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 5113,69 грн.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити частково.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 03 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-капітал» заборгованість за кредитним договором№6529105 від 10.10.2023 року у розмірі 21 367,36 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5685 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 15682,36 грн.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-капітал» судовий збір у розмірі 5113,69 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді