Справа № 331/4915/25
Провадження № 2-з/331/31/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

До Олександрівського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом до ТОВ «ФК «Аланд», треті особи приватний нотаріус Житомирського МНО Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В той же час, за оскаржуваним виконавчим написом № 33148 від 08.09.2020 р., вчиненим приватним нотаріусом Житомирського МНО Горай О.С. про стягнення на користь ТОВ «ФК «Аланд» з боржника ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 22 924,24 грн., вже здійснюються дії щодо його примусового виконання, в зв`язку з чим заявник вимушена терміново звертатися до суду з вказаною заявою до подання позову до суду, оскільки написання позову потребує отримання документів від приватного виконавця та нотаріуса та написання позову. В рамках виконавчого провадження було накладено арешти на всі рахунки боржника, провадяться дії щодо звернення стягнення на рахунки та заробітну плату. В разі не зупинення виконавчого провадження, для заявника (позивача) існують ризики неможливості реального виконання рішення суду про скасування виконавчого напису в майбутньому.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Захід забезпечення позову є хоча і тимчасовим, але суттєвим обмеженням прав певних осіб, яке застосовується наперед, до визнання особи, якої стосується захід забезпечення, відповідальною за порушення прав заявника та до встановлення судом дійсної наявності порушення права заявника. Тому захід забезпечення позову має бути найменш обтяжливим, і крім його співмірності має бути дійсно необхідним і таким, що є єдиною найбільш доцільною можливістю запобігти неможливості виконання рішення про задоволення позову.

За заявою про забезпечення позову, поданою до подання позову, заявник, крім того, повинен обґрунтувати терміновість забезпечення і необхідність його застосування саме до подання позову, а не разом з ним, і обґрунтувати наявність дійсного ризику неможливості виконання рішення на його користь у разі незастосування заходу забезпечення, вказаного ним.

У даному випадку заявник не обґрунтувала необхідності термінового вжиття вказаного нею заходу забезпечення до подання позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, суд враховує, що такий позов має бути поданий протягом 10 днів, і при цьому заявник не обґрунтувала, які ризики для виконання рішення на користь позивача можуть виникнути протягом вказаного строку у разі невжиття заходу забезпечення до подання позову.

Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. є по суті вирішення питання про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Без вирішення спору по суті, шляхом забезпечення позову є неможливим, адже вимоги забезпечення позову та позовні вимоги є тотожними. Крім того, не наведено мотивів неможливості повороту виконання у разі визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 153, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В.М. Світлицька