Справа № 444/2227/25
Провадження № 2/444/1352/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний Нотаріус Львівського нотаріального округу Гавінська Мирослава Іванівна про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний Нотаріус Львівського нотаріального округу Гавінська Мирослава Іванівна про визнання права власності на нерухоме майно Просить визнати за нею, ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні справи покладаються на думку суду.

Представник третьої особи - Приватний Нотаріус Львівського нотаріального округу Гавінська Мирослава Іванівна в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності та на виконання ухвали Жовківського районного суду Львівської області копії спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що видно із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с 6).

Випискою з погосподарської книги від 07.05.2025 року № 334 стверджується, що будинковолодіння АДРЕСА_1 належить до робітничого типу двору, головою двору є ОСОБА_2 .( а.с.9)

Після смерті ОСОБА_2 було відкрито спадкову справу № 61/2024 на підставі заяви ОСОБА_1 , що стверджується заявою про прийняття спадщини та копією спадкової справи .

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 являлися подружжям, що стверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 7).

Судом встановлено, що позивач 04.07.2024 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , однак нотаріус видала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у її чоловіка- ОСОБА_2 відсутнє належним чином зареєстроване право власності на житловий будинок та земельну ділянку.

Інших спадкоємців, крім позивача, після смерті ОСОБА_2 немає, що вбачається із копії спадкової справи № 6/2024.

Згідно довідки від № 1898 від 12.05.2025 року яка видана ОСОБА_1 вбачається , в тому, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 29.12.2012р. реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилася і свідоцтво про право власності не видавалося. Станом на 12.05.2025р., вищевказаний житловий будинок складається з п`яти житлових кімнат та двох кухонь. Загальна площа становить 245.8кв.м., житлова - 123.5кв.м. До будинковолодіння відносяться будівлі: погріб літ.«Пг», літня кухня літ.«Б», сарай літ.«В», гараж літ.«Г», сарай літ.«Д», котельня літ.«Е», навіс літ.«Є», та споруди: №1 - хвіртка; №2 - ворота, №3 - огорожа, №4 - огорожа, №5 - хвіртка, №6 - огорожа. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння становить 3810450.00 грн. Відомості про обтяження та заборони на вищевказаний будинок станом на 29.12.2012р. в інвентаризаційній справі бюро відсутні ( а.с. 26).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі вищенаведеного, судом встановлено, що ОСОБА_2 був головою двору житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Позивач подала заяву в нотконтору про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, однак отримала відмову у видачі свідоцтва з підстави відсутності правовстановлюючого документу на імя спадкодавця. У звя"зку із вищенаведеним позивач змушена звернутися із даним позовом до суду для захисту своїх прав.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтею 23, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 11.09.2025 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.