ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

заявника: ОСОБА_1 ,

представника заявника: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особі: Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , про встановлення факту спільного проживання, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просила суд встановити факт проживання її із ОСОБА_4 однією сім`єю до моменту його зникнення безвісти і фактично була членом його сім`ї..

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 25 березня 2003 року ОСОБА_1 було призначено опікуном над ОСОБА_4 після того, як він залишився без батьківського піклування. Вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 до моменту зникнення ОСОБА_4 . Протягом цього часу вони мали спільне господарство, вели спільний побут, спільно несли витрати на продукти, медпрепарати, комунальні послуги та інші господарські потреби. 17 травня 2023 року ОСОБА_4 почав проходити військову службу за контрактом у складі військової частини НОМЕР_1 . Під час виконання бойового завдання у районі населеного пункту Глушківка Куп`янського району Харківської області 21 серпня 2024 року він зник безвісти. ОСОБА_5 звернулась до територіального центру комплектування за отриманням соціальних гарантій, але їй було відмовлено за відсутність документально підтверджених відомостей про сімейні зв`язки. Крім того, правом на звернення до суду із заявою про оголошення ОСОБА_4 померлим наділені лише члени сім`ї, але відповідні документи у заявника відсутні.

Ухвалою суду від 12.03.2025 року відкрито провадження у даній справі, призначено судове засідання.

Протокольною ухвалою суду постановлено викликати та допитати у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

У судовому засіданні заявник та її представник вимоги даної заяви підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_4 був їй сином, коли у нього померли батьки, вона як хрещена мама та двоюрідна тітка забрала його під свою опіку.

Представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі документами.

Інші заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, заявлених у справі свідків, дослідивши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, дійшов до наступних висновків.

Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 4 ЦПК України, передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільним процесуальним кодексом України передбачений загальний порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження за заявою будь-якої особи, для якої встановлення певного факту має юридичне значення.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 7 ст. 19 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 1 та ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 20).

ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а.с. 21).

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1 а.с. 22).

Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 25.03.2003 року №47/6, опікуном ОСОБА_4 , 1996 р.н., призначено ОСОБА_1 , 1965 р.н. Доручено ОСОБА_1 захищати права та майнові інтереси дитини, постійно дбаючи про його матеріальне забезпечення, виховання та фізичний розвиток (т. 1 а.с. 6).

Згідно копії паспорта, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 223).

Згідно сповіщення сім`ї №443, ОСОБА_1 повідомлено, що її син ОСОБА_4 , прийнятий на військову службу за контрактом 29.11.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_5 , зник безвісти 21 серпня 2024 року у районі н.п. Глушківка Куп`янського району Харківської області (т. 1 а.с. 7).

Також у матеріалах справи наявні витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2024 року №135-ОД Про результати службового розслідування та акт службового розслідування від 21.09.2024 року (т. 1 а.с. 109-124).

Відповідно до довідки про фактичне проживання, ОСОБА_4 проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 зі ОСОБА_1 з 25.03.2003 року до дня його призову у ЗСУ однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний побут. ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 8).

Заявник також надала квитанції про переказ коштів на рахунок, де отримувач вказаний ОСОБА_4 за період часу до його служби та під час служби у ЗСУ (т. 1 а.с. 162-167).

Крім того, 24.10.2023 року ОСОБА_4 став власником транспортного засобу марки «Skoda Octavia», який придбав за 100 000,00 грн., 81 000,00 грн. з яких ОСОБА_1 переказала продавцю транспортного засобу (т. 1 а.с. 169-174).

Містяться у матеріалах справи і фото ОСОБА_4 зі ОСОБА_1 до його служби у ЗСУ та фото ОСОБА_4 під час служби (т. 1 а.с. 175-177, 240-242), переписки ОСОБА_1 із абонентом, який зазначається у телефоні заявника як « ОСОБА_12 » до та під час служби ОСОБА_4 у ЗСУ (т. 1 а.с. 243-256).

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 вказав, що з ОСОБА_4 вони дружили з 2014 року. Він постійно розповідав про свою маму ОСОБА_1 вона забезпечувала його всім необхідним, придбала йому автомобіль, разом вони проживали, вели спільне господарство. ОСОБА_14 називав ОСОБА_1 мамою. Свідок також приїздив до ОСОБА_4 додому під час навчання, де він проживав разом із ОСОБА_1 ..

Свідок ОСОБА_8 вказала, що навчалася та дружила із ОСОБА_4 , приїздили до нього додому, де він познайомив їх з мамою ОСОБА_13 . ОСОБА_14 допомагав мамі по господарству, а ОСОБА_1 постійно підтримувала ОСОБА_14 матеріально, переказувала йому кошти. ОСОБА_4 розповідав, що його батьки померли, а заявник забрала його до себе.

Свідок ОСОБА_6 , яка є медсестрою та проживає у м. Фастів зазначила, що з 5 років ОСОБА_14 проживав у ОСОБА_1 , коли його біологічні батьки померли. Коли ОСОБА_14 досяг повноліття він все одно проживав з заявником.

Свідок ОСОБА_9 також підтвердила, що ОСОБА_4 проживав разом із ОСОБА_1 . Заявник забезпечувала сина всім необхідним, він був завжди охайним та доглянутим.

За приписами статті 3 СК України вбачається, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Стаття 9 СК України визначає, що подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Особи, які проживають однією сім`єю, а також родичі за походженням, відносини яких не врегульовані цим Кодексом, можуть врегулювати свої сімейні (родинні) відносини за договором, який має бути укладений у письмовій формі. Такий договір є обов`язковим до виконання, якщо він не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів України та моральним засадам суспільства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3червня 1999року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_4 спільно проживав разом із заявником з березня 2003 року; вони були пов`язані спільним побутом (спільні витрати та харчування) і мали взаємні права й обов`язки, навчання прийомного сина, а також піклувалися один про одного та надавали взаємну допомогу.

Також судом враховано, що Сімейний кодекс України та Цивільний кодекс України набрали законної сили з 01.01.2004 року, а Кодексом про шлюб та сім`ю України не передбачалося права встановлення факту проживання однією сім`єю, а тому, до зазначеного часу суд не може встановити вказаний факт.

На основі повного та всебічного розгляду справи, досліджуючи надані суду докази під час розгляду справи достеменно було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були фактично членами сім`ї, вважали себе матір`ю та сином, встановлення даного факту у судовому порядку заявнику необхідно для отримання пільг, передбачених для членів сім`ї військовослужбовця, заявник не має іншої можливості реалізувала свої права та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви.

Таким чином, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які ОСОБА_1 посилався у своїй заяві знайшли підтвердження у ході розгляду справи, а тому, суд вважає за необхідне встановити факт, що заявник була членом сім`ї ОСОБА_4 , станом на час зникнення його безвісти, а саме, станом на 21 серпня 2024 року.

Суд також зауважує, що саме встановлення факту того, що заявник була членом сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця забезпечить захист її права та ґрунтується на приписах закону.

За змістом ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 256-259, 294, 319 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особі: Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , про встановлення факту спільного проживання, - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 була членом сім`ї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 станом на час зникнення його безвісти, а саме, станом на 21 серпня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя Н.А. Осаулова

Рішення проголошено 17.09.2025 року