Справа № 354/545/25
Провадження по справі № 2/354/363/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

представника позивача адвоката Наумова Д.С.

представника відповідача адвоката Аверкової С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 02.04.2025 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що він є власником будинку, розташованого на належних йому земельних ділянках із кадастровими номерами :22:002:1091 та :22:002:1092 загальною площею 0,1995 га, цільове призначення-для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. У 2016 році через суміжну земельну ділянку із кадастровим номером :22:002:2533 до річки Прутець Яблуницький були прокладені та функціонували комунікації(водостічна труба з сертифікованої установки біологічного очищення стічних вод) для потреб в очищенні води. Із 09.11.2017 року власником зазначеної земельної ділянки є відповідачка ОСОБА_2 . Наразі водостічна труба, що була прокладена під земельною ділянкою відповідачки пошкоджена та не функціонує, є потреба у проведенні її ремонту для подальшого використання за призначенням. Без використання зазначених комунікацій позивач не має можливості використовувати належний йому житловий будинок та земельні ділянки за їх цільовим призначенням та задовольнити потребу в очищенні води, оскільки у с. Поляниця відсутня централізована каналізація. Таким чином, задля продовження експлуатації раніше встановленої водостічної труби, у позивача виникла потреба у встановленні земельного сервітуту. З цією метою 14.01.2024 року позивач направив на адресу відповідачки пропозицію щодо встановлення сервітуту, до якої долучив план сервітуту та проєкт договору. Однак у позасудовому порядку досягнути згоди щодо встановлення сервітуту не вдалося, оскільки відповідачка відповіла відмовою, посилаючись на те, що комунікації були прокладені без згоди її матері, що була попередньою власницею ділянки. Вказану відмову позивач вважає необґрунтованою, оскільки комунікації були прокладені раніше і сервітут не буде створювати ніяких незручностей. Мати відповідачки ОСОБА_3 дійсно у 2016 році хазяйнувала на земельній ділянці із кадастровим номером :22:002:2533, повідомляла, що вона є власником земельної ділянки і представник сім`ї позивача ОСОБА_4 особисто погоджував з нею прокладання комунікацій через вказану ділянку. Проте у процесі підготовки даного позову з`ясувалось, що попереднім власником земельної ділянки відповідачки була ОСОБА_5 , яка набула її у порядку приватизації. Необхідність встановлення означеного сервітуту виникла для позивача, оскільки його потреби не можуть бути задоволені в інший спосіб. Згідно зі схемою розташування земельних ділянок по відношенню до розташування очисної споруди зрозуміло, що прокладання стічної труби іншим шляхом є неможливим, оскільки потенційна труба не може проходити через інші дві приватні ділянки, на яких розташовані забетонований спортивний майданчик, металевий паркан, стовпи якого забетоновані, опора електропостачання, критий басейн і прилегла до неї територія, а також на шляху потенційного прокладання прокладена бетонна труба діаметром приблизно 1м з готелю Каскад. Рельєф на цих інших ділянках має перепад висот, і остання ділянка, на території якої знаходиться садиба Прелуки, вища за ділянку, на якій розташована очисна споруда, і рівень річки в тому місці вищий. Стічна труба має прокладатися під певним кутом від очисної споруди і з певного отвору очисної споруди, згідно технічних характеристик даної очисної споруди. Земельна ділянка відповідачки розташована в прибережній зоні впритул до річки Прутець, а у зв`язку з відсутністю у с. Поляниця централізованої каналізації немає іншого шляху прокладення комунікацій - водостічних труб, ніж до річки Прутець. Окрім цього, під земельною ділянкою відповідачки, крім комунікацій позивача було прокладено та функціонує декілька таких комунікації від інших сусідніх ділянок. Також слід врахувати те, що земельна ділянка ОСОБА_2 майже повністю розташована в прибрежній захисній смузі, що було зафіксовано як в результаті геодезичних замірів, так і Державною екологічною інспекцією Карпатського округу, що суперечить законодавству. Однак відповідачка обмежує доступ до берега річки Прутець і користування раніше прокладеними комунікаціями. Позивач вважає, що оскільки комунікації (водостічна труба з сертифікованої установки біологічного очищення стічних вод) були прокладені до набуття відповідачкою права власності на земельну ділянку та вже використовувалися і він не має можливості використовувати житловий будинок та земельну ділянку та задовольнити потребу в очищенні води (в зв`язку з відсутністю централізованої каналізації) в інший засіб без обтяження сервітутом земельної ділянки відповідачки, яка повністю розташована в прибережній захисній смузі, то сервітутне землекористування має здійснюватися безстроково на безоплатній основі. Із урахуванням наведеного просить позов задовольнити, встановити безособовий безстроковий безоплатний земельний сервітут на земельній ділянці кадастровий номер :22:002:2533, що належить ОСОБА_2 та знаходиться за адресою уч. Прелуки с. Поляниця, Івано-Франківської області, на користь ОСОБА_1 , для експлуатації комунікації (водостічна труба з сертифікованованої установки біологічного очищення стічних від), яка вже прокладена до р. Прутець Яблунівський, визначити істотні умови сервітуту: площа частити земельної ділянки, що передається під сервітут-0.15 га(ширина 0,5 метрів, довжина 30м), межі сервітуту згідно із ситуаційною схемою земельної ділянки шириною 0,5 м, довжиною 30 м справа, строк дії сервітуту-безстроковий.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 04.04.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

14.05.2025 до суду надійшов відзив на позов відповідачки ОСОБА_2 , в якому зазначено, що заявлений позов вона не визнає та просить у його задоволенні відмовити. Вказала, що земельна ділянка із кадастровим номером :22:002:2533 площею 0,35 га була набута у власність ОСОБА_5 у порядку приватизації на підставі рішення Поляницької сільської ради №148-18-2017 від 04.10.2017 року із цільовим призначенням-для особистого селянського господарства. У витягу із ДЗК від 21.09.2017 року щодо вказаної земельної ділянки відсутні відомості про обтяження у її використанні, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 року. Зазначену ділянку вона набула у власність на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.11.2017 року, після чого на підставі рішення Поляницької сільської ради №212-22-2018 від 06.03.2018 року було змінене цільове призначення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення на землі житлової забудови(для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд). 30.04.2024 року Відділом з питань ДАБК виконкому Поляницької сільської ради зареєстроване подане нею повідомлення про початок виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку та господарських будівель на належній їй ділянці із кадастровим номером :22:002:2533. Суміжною до її ділянки є земельна ділянка із кадастровим номером :22:002:1092, власником якої з 2023 року є ОСОБА_1 . Позивачу також належить земельна ділянка із кадастровим номером :22:002:1091, яка не межує із її ділянкою. На вказаних ділянках розташований не житловий будинок, а готель Whiteberry Hotel із закладом громадського харчування кафе, а на території готелю знаходяться сауна, дитячий майданчик, чан, відкритий басейн, парковка для машин і відповідно є облаштований заїзд на територію цих земельних ділянок до готелю. ОСОБА_1 вказує, що необхідність встановлення земельного сервітуту виникла у зв"язку з тим, що його потреби не можуть бути задоволені у інший спосіб, оскільки потенційна труба не може проходити через інші земельні ділянки на яких розташовано забетонований спортивний майданчик, металевий паркан (стовпи якого забетоновано), критий басейн та прилегла до нього територія. Однак, позивач не вказав, що всі ці споруди знаходяться саме на його земельних ділянках, на яких є облаштований заїзд, а отже, є всі можливості організувати обслуговування свого септика, а не забруднювати грунт на сусідніх земельних ділянках та річку Прутець. На даний час на території належних позивачу ділянок здійснюють господарську діяльність ФОП ОСОБА_4 та його дружина із якими у неї виник конфлікт після того як вона отримала дозвільні документи на забудову власної ділянки. Конфлікт загострився влітку 2024 року, коли в розпал високої температури повітря активно почав відчуватись запах нечистот, які стікали у річку Прутець з труби, що була прокладена позивачем через всю територію її земельної ділянки і яка брала початок із септика на земельній ділянці із кадастровим номером :22:002:1092. Вказана труба, як стверджує позивач, була прокладена у 2016 році, тобто на момент перебування належної їй ділянки у комунальній власності та до передачі їй у приватну власність. У ході ініційованої нею перевірки із залученням уповноважених представників контролюючих органів щодо порушення природоохоронного законодавства з боку ФОП ОСОБА_4 за результатами проведеного огляду (обстеження) належної їй ділянки був встановлений несанкціонований скид стічних вод з -під вказаної ділянки. Відповідно до протоколу вимірювань показників складу та властивостей вод №28-24 від 11.07.2024, в стічних водах міститься високий вміст наступних речовин: амоній, фосфати, хімічне споживання кисню (ХСК), завислі речовини. 27.07.2024 року відділенням поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського району ВП ГУНП в Івано-Франківській області, внесено відомості до ЄРДР за №0000098, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.242 КК України. Під час проведення огляду належної їй земельної ділянки з кадастровим номером :22:002:2533 на підставі ухвали слідчого судді із застосуванням великої техніки (ескаватора), здійснено розкопування грунту і встановлено наявність труби, яка розташована вздовж по всій території її ділянки. Встановлено та зафіксовано, що дана труба бере свій початок із септика, що розташований на земельній ділянці із кадастровим номером :22:002:1092. Також було виявлено, що вказана водостічна труба пошкоджена вже тривалий час, адже, на глибині більше одного метру від поверхні (це було встановлено під час викопування грунту) було відчутно різкий та неприємний запах фекалій, які із септика по цій трубі потрапляли у річку. Отож, такими неправомірними діями позивача їй, як власнику земельної ділянки, завдано шкоди, оскільки допущено забруднення належної їй ділянки фекаліями, що впродовж тривалого часу забруднювали не тільки річку Прутець. Позивач відмовився надати слідчому будь-які підтверджуючі документи на встановлення на його ділянках як він стверджує сертифікованої установки біологічного очищення стічних вод. Вважає, що плануючи будувати готель в туристичній зоні, передбачаючи поселення великої кількості туристів, знаючи про те, що в с.Поляниця відсутня централізована каналізація, позивач повинен був забезпечити установку дійсно сертифікованої очисної споруди, яка б використовувалась для задоволення його потреб, а не скидати нечистоти у річку чи забруднювати території інших земельних ділянок. На даний час у провадженні Яремчанського міського суду знаходиться цивільна справа №354/286/25 за позовом ОСОБА_1 , де позивач своєю позовною вимогою ставить зупинення її права на виконання будівельних робіт, які вона організовує на своїй земельній ділянці, а у даній справі, позивач хоче отримати постійний, безоплатний доступ до частини належної їй земельної ділянки, шляхом встановлення сервітуту, щоб узаконити несанкціоноване прокладання труби на землях сільськогосподарського призначення, що мало місце у 2016 році, без дозволу та відома органу місцевого самоврядування. Позивач не надав жодного доказу того, що його очисна споруда дійсно сертифікована. Разом з тим, всі сертифіковані очисні споруди, які надають послугу облаштування очисних споруд на територіях, де відсутня централізована каналізація, одночасно з очисною спорудою встановлюють на території дренаж, куди потрапляють вже очищені води. Територія земельних ділянок ОСОБА_1 дозволяє облаштування дренажу, а отже, він наділений можливістю в інший спосіб (не через трубу, що проходить по її ділянці) задовольнити свої потреби в очищенні води та використовувати свої об`єкти нерухомості за їх цільовим призначенням без використання земельних ділянок інших власників чи скидання нечистот у річку або може скористатись послугами асенізаторів. Надані позивачем письмові докази не містять жодних обгрунтованих відомостей про те, що земельний сервітут повинен проходити саме через земельну ділянку, яка перебуває у її власності, а не через інші землі. Також ним не наведено жодних мотивованих аргументів та доказів, чому такий варіант є єдиним можливим та не наведено аргументів найменшої обтяжливості для неї, як власника земельної ділянки, щодо якої ставиться вимога щодо встановлення сервітуту. Факт наявності водостічної труби та її пошкодження був виявлений влітку 2024 року, однак із пропозицією щодо встановлення сервітуту позивач звернувся до неї вперше у січні 2025 року, а позов до суду подав наприкінці березня 2025, що свідчить про те, що пошкоджена труба не створювала жодних проблем і ОСОБА_1 знайшов варіант для врегулювання питання скидання нечистот іншим способом.

У запереченнях на відзив, які надійшли до суду 05.06.2025 року, ОСОБА_1 вказав, що відповідач у відзиві безпідставно стверджує, що він не довів неможливість задоволення своїх потреб в інший спосіб, окрім встановлення сервітуту, зокрема зазначаючи, що «басейн, стовпи, майданчик і так далі знаходиться саме на його земельних ділянках, через які він не хоче прокладати труби». Таке твердження є недостовірним та не відповідає фактичним обставинам справи, що підтверджується план-схемою, наданою позивачем у додатку до позовної заяви. З вказаної план-схеми вбачається, що земельні ділянки, що перебувають у власності позивача, розташовані на значній відстані від річки, і між ними та річкою знаходиться земельна ділянка, яка належить відповідачу. Отже, фізично провести водовідвідну трубу іншим шляхом, окрім як через ділянку відповідача, неможливо, оскільки інші варіанти або проходять через чужі земельні ділянки, або взагалі є непридатними для технічного розміщення системи водовідведення з огляду на рельєф місцевості та інші об`єктивні фактори. Земельні ділянки, на яких розташовані перелічені відповідачем об`єкти (басейн, стовпи, майданчик тощо), не належать Позивачу, а знаходяться у власності третіх осіб. Крім того, вже на момент подання позову водовідвідна труба, прокладена від сертифікованої установки біологічного очищення, фактично існує та функціонує, проходячи через ділянку відповідача до річки. Це свідчить не лише про технічну можливість такого прокладання, а й про реальне використання цієї земельної ділянки з відповідною метою. Встановлення сервітуту у даному випадку не лише не порушить прав відповідача, а й лише зафіксує фактичні правовідносини, забезпечуючи стабільність і визначеність у користуванні. Аргументи відповідача про те, що позивач «не хоче» прокладати трубу через власну ділянку, є хибними, оскільки базуються на припущеннях, а не на фактах. Позивач не відмовляється від використання своїх земельних ділянок у межах можливого, оскільки йдеться саме про технічну неможливість альтернативного прокладання комунікацій без доступу до річки через ділянку відповідача, оскільки функціонування очисної споруди, без виводу очищених стічних вод є неможливим. Крім того, встановлення обмеженого, цільового та компенсаційного сервітуту у жодному разі не позбавляє відповідача права власності на його ділянку та не перешкоджає її використанню за цільовим призначенням. Твердження відповідача про те, що позивач має усі можливості для самостійної організації обслуговування очисної установки (септика) без необхідності втручання в права інших осіб не відповідають дійсності, оскільки у селищі Поляниця відсутня централізована система каналізації, і, відповідно, єдиним можливим варіантом для виводу очищених стічних вод після проходження через сертифіковану установку біологічного очищення є відвід їх у річку. Таким чином, наявність у Позивача двох земельних ділянок жодним чином не вирішує проблему відстань до річки, природні особливості рельєфу, високий рівень ґрунтових вод, а також щільна забудова суміжних земельних ділянок, що не належать позивачу, унеможливлюють реалізацію будь-якого альтернативного способу відведення очищеної води. Ці ділянки не межують із річкою, а між ними та водним об`єктом знаходиться земельна ділянка, що належить відповідачу, через яку вже прокладено відповідну трубу. Усі інші наведені у відзиві обставини не мають жодного правового значення для розгляду справи про встановлення земельного сервітуту, не стосуються предмета спору, не впливають на наявність чи відсутність підстав для встановлення сервітуту та не можуть бути враховані судом при прийнятті рішення по суті. Усі твердження Відповідача про порушення екологічного законодавства, нібито скиди забруднених вод у річку, відмову в наданні документів слідчим органам тощо, не лише не підтверджуються жодними належними доказами у матеріалах справи, але й є неправдивими та такими, що мають виключно оціночний характер. Крім того, Відділенням поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області 17.01.2025 порушено кримінальне провадження № 0000010 за обставинами відведення земельної ділянки відповідача у прирічковій захисній смузі, що заборонено законодавством України. 30.04.2025 слідчим було змінено правову кваліфікацію з частини першої статті 242 Кримінального кодексу України (порушення правил охорони вод) на статтю 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість). Така зміна кваліфікації може бути додатковим підтвердженням незаконності надання у приватну власність земельної ділянки, розташованої у прибережній захисній смузі річки Прутець Яблуницький, наразі розслідування триває. Твердження відповідачки щодо нібито «конфліктності», погроз, маніпуляцій, про те, позивач нібито не забезпечив встановлення сертифікованої очисної споруди, та висуває безпідставні обвинувачення у скиданні нечистот у річку або забрудненні територій інших земельних ділянок є хибними, недостовірними та не підтверджуються жодними належними доказами, а надані документи, які стосуються відбору проб води не підтверджують факти забруднення річки саме з вини позивача. Враховуючи викладене, аргументи, наведені у відзиві, не спростовують обґрунтованості вимог позивача щодо встановлення земельного сервітуту. Відповідач фактично не заперечує самого факту проходження трубопроводу через його земельну ділянку та наявності технічної необхідності в його функціонуванні, але при цьому подає правову позицію, що ґрунтується на припущеннях, оціночних судженнях, твердженнях, які не стосуються предмета спору, та не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами.

10.06.2025 судом постановлено ухвалу про участь представника позивача адвоката Наумова Д.С. у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 24.06.2025 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Наумов Д.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі із наведених мотивів. Вказав, що згідно досягнутої усної домовленості із матір`ю відповідачки, яка представлялась власницею земельної ділянки, у 2016 році через земельну ділянку із кадастровим номером :22:002:2533, яка є суміжною до належних позивачу ділянок, що знаходяться у с. Поляниця, була прокладена водостічна труба з сертифікованої установки біологічного очищення стічних вод до річки Прутець Яблуницький. Таке прокладення комунікацій зумовлене тим, що у с. Поляниця відсутня централізована каналізація і аналогічним чином функціонують всі житлові об`єкти на території даного населеного пункту. Жодних проблем з приводу функціонування даної водостічної труби не виникало. Однак, як з`ясувалося пізніше, власником цієї земельної ділянки з 2017 року є відповідачка, яка здала її в оренду і у 2024 році на території ділянки почав функціонувати майданчик для виробництва та реалізації будівельних матеріалів. Так як функціонування такого об`єкта створює перешкоди у використанні позивачем належних йому на праві власності об`єктів нерухомості, між сторонами виник конфлікт. З`ясувалося, що земельна ділянка відповідачки набута у власність всупереч вимог чинного законодавства, оскільки знаходиться у межах прибережної захисної смуги. У подальшому, в ході проведення слідчий дій на ділянці відповідачки, водостічна труба, яка веде від встановленої позивачем сертифікованої установки біологічного очищення стічних вод, була пошкоджена і дотепер позивач не має можливості належним чином здійснювати відведення технічної води зі своїх ділянок. Будь-яким іншим чином задовольнити свої потреби та прокласти комунікації без обтяження земельної ділянки відповідачки сервітутом позивач не має можливості, оскільки прокладення труби через інші ділянки є неможливим із урахуванням технічних характеристик очисної споруди та розташування ділянок і наявного перепаду висот. Також позивач із урахуванням обсягів немає можливості здійснювати постійне викачування води із очисної споруди чи використовувати її для поливу, оскільки це технічна вода. При цьому слід врахувати, що спірна труба прокладена на глибині 3 метрів і її функціонування жодних перешкод відповідачці створювати не може, а також через її ділянку прокладено ще ряд таких комунікацій від інших землевласників і щодо цього ніяких заперечень ОСОБА_2 не має. Зазначив, що ситуаційна схема, на якій зображено місце прокладання водостічної труби із параметрами земельної ділянки, що передається під сервітут, яка долучена до проекту договору, направленого ОСОБА_2 , була отримана з відповіддю сільської ради на запит щодо розташування ділянки у межах прибережної захисної смуги, після чого він особисто зобразив на ній місце розташування та параметри спірної водостічної труби.

Представник відповідачки адвокат Аверкова С.О. у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі, з мотивів наведених у відзиві. Вказала, що позивачем не надано доказів встановлення сертифікованої очисної споруди на належних йому земельних ділянках, а із долученої довідки ТОВ «Аллбаутех Україна» зазначено, що очищену воду, яку позивач отримує із встановленої системи очистки можна виводити шляхом дренажу. Таким чином, надані докази свідчать про те, що наявний спосіб, яким позивач може задовольнити свої потреби без обтяження земельної ділянки відповідачки сервітутом. Знаючи про відсутність централізованої каналізації у с. Поляниця, на земельних ділянках, власником яких на даний час є позивач, був збудований не житловий будинок, а готель із рестораном та басейном. Схема встановлення земельного сервітуту із відповідачкою погоджена не була. Ніяких обґрунтованих відомостей, що сервітут має проходити саме через земельну ділянку відповідачки і не може бути встановлений щодо інших земельних ділянок у матеріалах справи немає. Позивачем не доведено, що встановлення земельного сервітуту на вказаних ним умовах є єдиним можливим варіантом задовольнити його потреби у відведенні стічних воді і немає інших, менш обтяжливих для відповідачки варіантів. При цьому площа двох суміжних ділянок позивача дозволяє встановити дренажну систему і утилізувати використану воду, спускаючи її у свою землю, а не зливати у річку, забруднюючи її. У минулому році у відповідачки загострились стосунки із сусідами, почалися скарги з боку ОСОБА_4 , який проживає і здійснює господарську діяльність на території належних позивачу об`єктів нерухомості. Неодноразово за зверненнями сторін у справі проводились перевірки екоінспекцією, були взяті проби води із річки ОСОБА_6 та виявлено несанкціонований скид стічних вод, після чого було відкрите кримінальне провадження. У ході проведення слідчий дій на території належної ОСОБА_2 ділянки була виявлена водостічна труба, що веде від ділянки ОСОБА_1 до річки. На той момент труба мала пошкодження, стічні води тривалий час проникали у грунт, що призвело до забруднення значної частини земельної ділянки відповідачки. ОСОБА_2 має намір здійснити забудову своєї ділянки, а наявність на ділянці водостічної труби позивача довжиною 30м, яка проходить по центру через усю ділянку, призведе до неможливості її використання за цільовим призначенням.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він є фізичною особою підприємцем та разом із дружиною вони орендують належні позивачу житлові будинки за адресою АДРЕСА_1 , де ведуть господарську діяльність та проживають, у будинку АДРЕСА_2 . Безпосередньо у нього перебуває в оренді бар, який знаходиться у приватній садибі. Вказав, що раніше від діяв по довіреності від батька позивача ОСОБА_7 , який разом із дружиною був власником земельних ділянок та об`єктів нерухомості, якими тепер володіє позивач, та фактично перебував на вказаних об`єктах з моменту їх будівництва у 2017-2018 роках. На даному етапі він познайомився із сусідкою- матір`ю відповідачки ОСОБА_3 , яка тоді представлялась власницею суміжної земельної ділянки із кадастровим номером :22:002:2533. Документів на право власності він у даної особи не вимагав та не бачив, про те, що власниками цієї ділянки була спершу ОСОБА_5 , а з листопада 2017 року ОСОБА_2 йому відомо не було. В усному порядку із ОСОБА_3 було досягнуто згоди щодо прокладання через її земельну ділянку до річки ОСОБА_6 труби від станції біологічної очистки, встановленої на ділянці із кадастровим номером :22:002:1092, яка тепер належить позивачу, так як централізована каналізація у с. Поляниця відсутня. На протязі останніх семи-восьми років вони із ОСОБА_3 перебували у добросусідських відносинах, спілкувались, ніяких зауважень чи скарг щодо функціонування водостічної труби з її сторони не було. Вартість казаної станції біологічної очистки разом із роботами щодо установки склала близько 16000 євро. На момент прокладання водостічна труба проходила на глибині 0,5 м, а два роки тому ОСОБА_2 почала підсипати грунт на своїй ділянці і зараз труба знаходиться на глибині 2м чи більше. Минулого року власники ділянки із кадастровим номером :22:002:2533 здали її в оренду для ведення підприємницької діяльності і зараз там функціонує майданчик для виробництва та продажу будівельних матеріалів, що суперечить чинному законодавству, оскільки ділянка знаходиться у прибережній зоні річки та у межах житлової забудови. З даного приводу між ними виник конфлікт, оскільки шум та пилюка заважали нормальному функціонуванню розташованих на ділянках ОСОБА_1 об`єктів відпочинку. Вони намагались врегулювати дане питання добровільно, однак згоди не досягли. У серпні 2024 року на земельній ділянці ОСОБА_2 проводились слідчі дії, у ході яких була пошкоджена водостічна труба, що проходить від ділянки ОСОБА_1 . На сьогоднішній день належна позивачу станція біологічної очистки не може функціонувати у зв`язку із чим їм довелося зменшити об`єми використання води та відповідно кількість відвідувачів, оскільки готель на ділянці ОСОБА_1 працює, але не у повному об`ємі. Після пошкодження труби частина води все-таки виходить через станцію очистки, а решту вони змушені відкачувати, але це значно менші об`єми споживання води, аніж було раніше. Повідомив, що позивач розглядав усі можливі варіанти відведення стічних вод, але іншого виходу, окрім прокладання водостічної труби через ділянку відповідачки немає, що обумовлено природніми умовами, зокрема рельєфом місцевості та перепадом висот, а також неможливістю дренажу у зв`язку із тим, що ділянки знаходяться у прирічковій зоні, це болотиста місцевість, де близько проходять грунтові води. Земельна ділянка відповідачки має прямокутну форму, простягається уздовж річки та по лінії межі з обох боків виходить далеко за межі ділянки ОСОБА_1 , у зв`язку із чим прокладання труби через суміжні ділянки неможливе. На сьогоднішній день через ділянку ОСОБА_2 проходять декілька аналогічних та більших по діагоналі труб з інших ділянок. Зазначив, що долучена до пропозиції про укладення сервітуту схема земельної ділянки, на його думку, була отримана у сільській раді та використана з метою схематичного зображення на плані земельної ділянки ОСОБА_2 місця проходження спірної водостічної труби, а тому ця схема не погоджена із відповідачкою та містить підписи попередніх власників ділянок. З приводу періоду прокладання труби вказав, що на його думку. Вона була встановлена до моменту прийняття в експлуатацію належних позивачу об`єктів нерухомості.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідка, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 23.02.2023 року є власником земельних ділянок площею 0,12 га із кадастровим номером :22:002:1092 та площею 0, 0795 га із кадастровим номером :22:002:1091, цільове призначення-для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані на уч. Прелуки у с. Поляниця Надвірнянського району Івано-Франківської області, а також житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , які знаходяться на земельній ділянці із кадастровим номером :22:002:1091 та житлових будинків АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , які знаходяться на земельній ділянці із кадастровим номером :22:002:1092, які набув у власність від своїх батьків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на підставі договорів дарування.

Відповідачка ОСОБА_2 09.11.2017 року на підставі договору купівлі-продажу за реєстром №512 набула у власність земельну ділянку площею 0,35 га із кадастровим номером :22:002:2533 із цільовим призначеннямдля ведення особистого селянського господарства, що розташована на уч. Прелуки у с. Поляниця Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Попереднім власником зазначеної ділянки була ОСОБА_5 , яка набула її безоплатно у приватну власність на підставі рішення Поляницької сільської ради Яремчанської сільської ради №148-18-2017 року від 04.10.2017 року із земель комунальної власності із цільовим призначенням-для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується витягом із зазначеного рішення, а також Витягом з Державного земельного кадстру №НВ-017 від. 21.09.2017 року.

Рішенням Поляницької сільської ради №212-22-1018 від 06.03.2018 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,35 га, кадастровий номер :22:002:2533 із земель сільськогосподарського призначення(ведення особистого селянського господарства) в землі житлової забудови(для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд).

Належна ОСОБА_2 земельна ділянка є суміжною із належною позивачу ділянкою із кадастровим номером :22:002:1092.

Із Акта комісійного обстеження земельної ділянки на території Поляницької територіальної громади від 05.07.2024 року вбачається, що відповідно до розпорядження голови Поляницької сільської ради №84-р від 22.05.2024 року «Про створення комісії з розгляду звернення Держекоінспекції Карпатського округу» робоча комісія за участю спеціаліста Державної екологічної інспекції Карпатського округу 31.05.2024 року розглянула звернення ОСОБА_2 від 31.05.2024 року стосовно ймовірного порушення природоохоронного законодавства з боку ОСОБА_4 за адресою уч. АДРЕСА_1 з виїздом на місце розташування земельної ділянки. В ході обстеження встановлено: за результатами проведеного огляду(обстеження) земельної ділянки по уч. Прелуки у с. Поляниця із кадастровим номером :22:002:2533, власницею якої є ОСОБА_2 , встановлено несанкціонований скид стічних вод з під вищезгаданої земельної ділянки. У ході обстеження були відібрані проби стічних вод із несанкціонованої труби, а також поверхневі води річки Прутець Яблуницький вище та нижче місця скидання стічних вод за координатами, які вказані в Акті відбору проб вод №28-24 від 05.07.2024 року. Комісія рекомендує власнику земельної ділянки ОСОБА_2 встановити межу поворотних точок згідно координат земельної ділянки з метою визначення прибережної захисної смуги, а також встановити власника труби, оскільки при обстеженні неможливо встановити дійсні межі земельної ділянки без залучення відповідного сертифікованого спеціаліста(геодезиста) в термін до 15.08.2024 року.

Наведене підтверджується Актом відбору проб води Державної екологічної інспекції Карпатського краю №28-24 від 05.07.2024 року та протоколом №28-24 вимірювань показників складу та властивостей вод від 11.07.2024 року, в яких зафіксовано несанкціонований скид у річку Прутець Яблуницький за координатами: 48,346698 та 24,447304.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 27.07.2024 року зареєстроване кримінальне провадження за №0000098 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.242 КК України. Відомості про вказане кримінальне провадження внесені на підставі письмового повідомлення Державної екологічної інспекції Карпатського краю від 25.07.2024 року, в якому вказано про те, що в межах населеного пункту с. Поляниця Надвірнянського району Івано-Франківської області спеціалістами вказаної установи виявлено факти скидання суб`єктами господарської діяльності стічних вод у русло річки Прутець Яблуницький, без наявності дозволів на спеціальне водокористування, що спричиняє забруднення поверхневих вод.

14.01.2025 року позивач направив на адресу відповідачки пропозицію про встановлення сервітуту, до якої долучив договір про встановлення земельного сервітуту та план-схему земельної ділянки із визначенням меж встановленого земельного сервітуту з правом обмеженого користування частиною належної ОСОБА_2 земельної ділянки із кадастровим номером :22:002:2533 площею 0,15 га(ширина ділянки 0,5 метрів, довжина 30 м) для експлуатації комунікації (водостічна труба з сертифікованої установки біологічного очищення стічних вод), яка вже прокладена до річки Прутець Яблуницький у 2016 році з ділянки сервітуарія на ділянку власника.

На долученій до вказаного договору план-схемі земельної ділянки із кадастровим номером :22:002:1092, яка сформована у період, коли вказана ділянка перебувала у власності батьків позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , із відміткою про погодження меж ділянки попередньою власницею суміжної ділянки із кадастровим номером :22:002:2533 ОСОБА_5 , відображено місце розташування водостічної труби довжиною 25 м, діаметром 0,2 м, яка прокладена з ділянки позивача через ділянку відповідачки до річки ОСОБА_6 .

У відповіді на пропозицію щодо встановлення сервітуту від 12.02.2025 року ОСОБА_2 відмовила в укладенні договору сервітуту. Вказала, що на належних ОСОБА_1 земельних ділянках із кадастровими номерами :22:002:1092 та :22:002:1091 розташований не житловий будинок, а готельний комплекс Whiteberry Hotel, басейн з підігрівом, сауна, дитячий майданчик та заклад громадського харчування. Зазначила, що вона є власником ділянки із кадастровим номером :22:002:2533 з 2017 року, а у 2016 році без дозволу та відома її матері, яка була власницею ділянки, були прокладені комунікації від земельної ділянки ОСОБА_1 . Звертає увагу на те, що в акті комісійного обстеження належної їй ділянки, що складений комісією у складі представників сільської ради та інспекторів з ОНПС Карпатського округу, встановлено та зафіксовано несанкціонований скид стічних вод через вказану водостічну трубу, що стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.242 КК України. У ході проведення слідчих дій проведено розкопку ймовірного місця розташування труби, встановлено, що вона була пошкоджена, оскільки відчувався різкий запах нечистот, які потрапляли у глибокі шари грунту та повністю просочили землю на належній їй ділянці по всій довжині труби. Вважає, що площа належних ОСОБА_1 земельних ділянок дозволяє розмістити всі комунікації безпосередньо на них, а встановлення сертифікованих очисних споруд дає можливість їх експлуатації без прокладання комунікацій через сусідні ділянки та втручання у приватну власність інших осіб, використання на виході після переробки нечистот очищеної води, дає можливість її використання для власних цілей.

Долученими відповідачкою роздруківками із інтернет-сайту «Студія Whiteberry» підтверджується, що за адресою АДРЕСА_1 функціонує готельний комплекс.

Згідно повідомлення Державного агентства водних ресурсів України №7221/4/2/11-24 від 18.12.2024 року відповідно до даних геопорталу «Водні ресурси України» площа водозбору річки Прутець Яблунівський становить 114 кв. км. Відповідно до ст.79 ВК України вказана річка відноситься до малих річок. Згідно ст. 8 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються на берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води(у меженний період) шириною для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 га-25 метрів. У разі якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється. Для встановлення меж водоохоронних прибережних захисних смуг, відповідно до ст.47 Закону України «Про землеустрій», розробляються проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронних зон.

Згідно повідомлення Державної екологічної інспекції Карпатського краю №01-04/729 від 24.02.2025 року, на виконання наказу Державної екологічної інспекції Карпатського краю від 10.02.2025 року №81/04.2-03 «Про комісійний розгляд питань, викладених у зверненні адвоката Наумова Д.С.», спільно з представниками Поляницької сільської територіальної громади 11.02.20205 року проведено обстеження земельної ділянки площею 0,35 га із кадастровим номером :22:002:2533, цільове призначення- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка) в селі Поляниця Надвірнянського району Івано-Франківської області та встановлено, що вказана ділянка перебуває у приватній власності ОСОБА_2 . Придбана на підставі договору купівлі-продажу від 09.11.2017 року, за реєстром №512, укладеного із ОСОБА_5 , із цільовим призначенням-для ведення особистого селянського господарства. Рішенням виконавчого комітету Поляницької сільської ради №74 від 23.11.2017 року надано дозвіл на розроблення детального плану території на вказаній земельній ділянці. Рішенням Поляницької сільської ради №184-20-2017 від 22.12.2017 року затверджено детальний план території на земельну ділянку із кадастровим номером :22:002:2533 площею 0,35 га. Рішенням Поляницької сільської ради №212-22-1018 від 06.03.2018 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється на земельну ділянку із кадастровим номером :22:002:2533 із земель сільськогосподарського призначення(для ведення особистого селянського господарства) на землі житлової забудови(для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд). Робочою комісією за участю спеціалістів Держекоінспекції Карпатського округу 11.02.2025 року встановлено наступне: земельна ділянка розміщена в межах охоронної зони річки Прутець Яблунівський; в охоронній зоні річки Прутець Яблунівський розміщені будівельні матеріали; охорона зона на земельній ділянці не винесена в натурі; земельна ділянка огороджена(тимчасова огорожа), доступ до річки Прутець Яблунівський перекритий. Таким чином роботи на земельній ділянці, а саме: складування будівельних матеріалів і залізобетонних конструкцій здійснюються з порушенням ст.ст.60,61 ЗК України, ст.ст.88,89 ВК України, ст.ст.35,48 Закону України «Про охорону земель», постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 року №486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них». Комісія рекомендувала власнику ділянки ОСОБА_2 винести в натурі межі поворотних точок згідно координат земельної ділянки з метою визначення прибережної захисної смуги річки Прутець Яблунівський із залученням відповідного сертифікованого підприємства та винести будівельні матеріали за межі охоронної зони річки. Матеріали комісійного обстеження будуть скеровані до ГУНП в Івано-Франківській області.

Із листа ТОВ «Аллбаутех Україна» №1608/1 від 24.03.2025 року вбачається, що вказане товариство виконало послуги з постачання і монтаж установки біологічного очищення стічних побутових вод типу BIOCWT S-70, продуктивністю до 18.7 м.куб. на добу. Виробничий номер 0631. В автономній каналізації типу BIOCWT S-70, реалізована технологія глибокої біологічної очистки стічних вод, що дозволяє в подальшому скидати очищену воду у дренаж, відкриті водоймища(крім озер), дощову каналізацію. Повторне очищення стічної води неможливе для поливу городів, присадибних ділянок, і як технічну для використання в життєдіяльності людини.

У відповіді СВ ВП №1(м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області № від 07.08.2025 року на адвокатський запит представника позивача зазначено, що 07.08.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 05.08.2024 року у кримінальному провадженні №0000098 за участі представників Державної екологічної інспекції Карпатського округу здійснювався огляд території земельних ділянок Оденчука О.Д. з кадастровими номерами :22:002:1091 та :22:002:1092, а також земельної ділянки ОСОБА_2 із кадастровим номером :22:002:2533. У ході вказаного огляду, за допомогою спецтехніки, було розкопано частину території земельної ділянки із кадастровим номером :22:002:2533 і на глибині приблизно 3 м виявлено пластикову трубу червоного кольору, котра відходила із території земельної ділянки ОСОБА_1 із кадастровим номером :22:002:1092, проходила через територію земельної ділянки ОСОБА_2 та виходила безпосередньо до русла річки Прутець, куди з цієї труби, на момент проведення огляду здійснювався скид стічних вод. Окрім цього, під час вказаного огляду встановлено, що дана пластикова труба бере свій початок від встановленої на земельній ділянці ОСОБА_1 з кадастровим номером :22:002:1092 круглої металевої конструкції, частково наповненої стічними водами. Підтвердити факт власності ОСОБА_1 на вказану вище круглу металеву конструкцію та похідну від неї пластикову трубу червоного кольору, по якій здійснювався скид стічних вод в русло ріки Прутець, не представляється можливим, оскільки ні ОСОБА_1 , ні його представниками органу досудового розслідування не надано підтверджуючих офіційних документів на придбання вказаних предметів та їх встановлення(монтажу).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічні положення містяться у статті 321 ЦК України.

За змістом ст..ст. 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Статтею 98 ЗК України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Відповідно до ст.99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); в-1) право на будівництво та розміщення об`єктів нафтогазовидобування; в-2) право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту; в-3) право на користування земельною ділянкою для потреб дослідно-промислової розробки родовищ бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення, за умови що при цьому не порушуються права землевласника, передбачені статтею 98 цього Кодексу; в-4) право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, електронних комунікаційних мереж, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; г-1) право розміщення (переміщення, пересування) об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; ж-1) право на будівництво та проходження інженерних, кабельних, трубопровідних мереж, необхідних для повноцінного функціонування індустріальних парків; з) інші земельні сервітути.

Земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно (стаття 100 ЗК України).

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.101 ЗК України дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи. Земельний сервітут не може бути предметом купівлі-продажу, застави та не може передаватися будь-яким способом особою, в інтересах якої цей сервітут встановлено, іншим фізичним та юридичним особам.

Частина перша ст.395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Відповідно до статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Згідно з частинами ч.ч.1, 3 ст.402 ЦКУкраїни сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Відповідно до ст.403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном та може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном, а збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах.

За змістом ч.ч.1-2 ст.404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 22-2 постанови від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Отже, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне використання своєї власності неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому необхідно довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити будь-яким іншим способом. З метою для забезпечення гарантованих прав власника земельної ділянки земельний сервітут має здійснюватися найменш обтяжливим способом.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 08.12.2021 року у справі № 686/18456/18, від 12.04.2022 року у справі № 306/612/20, від 01.02.2023 року у справі № 345/4572/20, від 20.03.2024 року у справі № 463/2640/21, від 25.06.2025 року у справі № 463/10616/19.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про водовідведення та очищення стічних вод» збирання, транспортування та очищення стічних вод у населених пунктах від об`єктів, які не приєднані до систем централізованого водовідведення, здійснюються відповідно до порядку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, та місцевих правил, затверджених органом місцевого самоврядування.

Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ст.ст.77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною другою ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач, обґрунтовуючи необхідність встановлення у судовому порядку земельного сервітуту щодо земельної ділянки відповідачки з метою експлуатації наявної водостічної труби, послався на неможливість задоволення своїх потреб у водовідведенні у будь-який інший спосіб, через відсутність централізованої каналізації за місцем розташування спірних ділянок у с. Поляниця Надвірнянського району Івано-Франківської області та недосягнення сторонами у добровільному порядку згоди щодо встановлення сервітуту.

Як встановлено у ході судового розгляду і підтверджується дослідженими доказами сторони у справі є суміжними землевласниками.

Відповідачка 09.11.2017 року на підставі договору купівлі-продажу набула у власність земельну ділянку площею 0,35 га із кадастровим номером :22:002:2533, що розташована на уч. Прелуки у с. Поляниця, цільове призначення якої на даний час-для будівництва та обслуговування житлового, господарських будівель і споруд, котра межує із земельною ділянкою площею 0,12 га із кадастровим номером :22:002:1092, власником якої з 23.02.2023 року є позивач.

Попереднім власником земельної ділянки із кадастровим номером :22:002:2533 була ОСОБА_5 , якій зазначена ділянка була передана у власність в порядку безоплатної приватизації на підставі рішення Поляницької сільської ради №148-18-2017 від 04.10.2017 року.

14.01.2025 року позивач звернувся до відповідачки із пропозицією встановлення сервітуту з правом обмеженого користування частиною належної їй ділянки площею 0,15 га(ширина ділянки 0,5 метрів, довжина 30 м) для експлуатації комунікації (водостічна труба з сертифікованої установки біологічного очищення стічних вод), яка прокладена у 2016 році до річки Прутець Яблуницький із належної йому ділянки на ділянку відповідачки.

Водночас будь-яких дозвільних чи погоджувальних документів на право прокладання та експлуатації комунікацій із території належної йому земельної ділянки із кадастровим номером :22:002:1092 через земельну ділянку із кадастровим номером :22:002:2533, яка на той час перебувала у комунальній власності Поляницької сільської ради, позивач суду не надав, а сільська рада заперечила факт надання згоди та встановлення сервітутів щодо прокладання та експлуатації комунікацій через вказану ділянку.

Відповідачка у відзиві заперечила факт обізнаності про існування зазначеної водостічної труби та існування усних домовленостей щодо її прокладання через належну їй ділянку.

Позивачем на обгрунтування заявлених позовних вимог не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження факту встановлення на території належної йому земельної ділянки сертифікованої установки біологічного очищення стічних побутових вод та неможливості її повноцінної експлуатації і здійснення відведення стічних вод будь-яким іншим способом, окрім прокладання комунікацій через ділянку відповідачки та скидання води у річку Прутець Яблуницький.

У матеріалах справи відсутні докази щодо технічних характеристик зазначеної установки біологічного очищення стічних вод, особливостей її функціонування, а також щодо відсутності можливості використання отриманих в результаті очистки вод шляхом дренажу чи скидання у дощову каналізацію безпосередньо на ділянках позивача, як про це зазначено у наданій довідці ТОВ «Аллбаутех Україна».

При цьому суд звертає увагу на те, що у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000098 від 27.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.242 КК України встановлено факт несанкціонованого скидання стічних вод у річку Прутець Яблуницький через пластикову трубу, що прокладена від земельної ділянки із кадастровим номером :22:002:1092, однак ні ОСОБА_1 , ні його представником не надано органу досудового розслідування підтверджуючих офіційних документів на придбання та встановлення(монтаж) відповідних комунікацій.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив, що з моменту пошкодження водостічної труби влітку 2024 року, встановлена позивачем установка біологічного очищення стічних вод продовжує функціонувати, а відведення стічних вод здійснюється шляхом їх викачування та вивезення.

Долучена ОСОБА_1 ситуаційна схема встановлення земельного сервітуту виконана не сертифікованим спеціалістом-геодезистом, а як встановлено судом, безпосередньо представником позивача.

Відтак суд позбавлений можливості зробити висновок щодо належних технічних характеристик, об`ємів та глибини прокладання водостічної труби для відведення стічних вод із ділянки позивача через ділянку відповідачки, встановити чи є такий варіант встановлення сервітуту технічно можливим, перевірити правильність визначеної позивачем площі земельного сервітуту і визначити межі та розміри, у яких необхідно встановити сервітут та, відповідно, з`ясувати чи є наведений у позові спосіб встановлення сервітуту єдино можливим та найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої встановлюється сервітут.

Позивачем також не надано будь-яких доказів щодо неможливості встановлення земельного сервітуту на його користь з метою відведення стічних вод щодо інших суміжних земельних ділянок та обтяження земельної ділянки ОСОБА_2 будь-якими земельними сервітутами на користь інших осіб.

У ході судового розгляду позивач та його представник до суду із клопотанням про призначення у даній справі земельно-технічної експертизи не зверталися, своїм правом подати до суду відповідно до ст.106 ЦПК України висновок експерта, виконаний на його замовлення, позивач не скористався.

Саме по собі посилання позивача на відсутність у с. Поляниця централізованого водовідведення та розташування земельної ділянки відповідачки у межах прибережної зони річки Прутець Яблуницький не може слугувати належною та достатньою підставою для обтяження зазначеної ділянки сервітутом на його користь задля відведення стічних вод.

Із урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт неможливості використання належних йому на праві власності земельних ділянок із кадастровими номерами :22:002:1091 та :22:002:1092 із розташованими на них об`єктами нерухомості без обтяження сервітутом земельної ділянки відповідачки, відсутність можливості задовольнити свої потреби та здійснювати відведення стічних вод зі своїх земельних ділянок будь-яким іншим способом, окрім як встановлення земельного сервітуту на прокладання комунікацій для водовідведення через належну відповідачці земельну ділянку, неможливість встановлення сервітуту щодо інших суміжних земельних ділянок, а відтак належні правові підстави для встановлення безстрокового безоплатного земельного сервітуту щодо належної ОСОБА_2 земельної ділянки із кадастровим номером :22:002:2533 з метою забезпечення потреби позивача у відведенні стічних вод відсутні.

За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту слід відмовити за недоведеністю.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України у зв`язку із відмовою в позові понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 158, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту -відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 18 вересня 2025 року.

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК