Провадження №: 2-з/755/197/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

"12" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва, в складі: головуючого судді Хромової О.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Трутнєва Сергія Валерійовича, про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позовної заяви у справі, особи, які можуть отримати статус учасників справи: Герасименко Євген Олександрович, ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Трутнєва С.В., звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, що подається до пред`явлення позову у справі, особи, які можуть отримати статус учасників справи: Герасименко Є.О., Рязанова О.В., у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомості гаражний бокс № НОМЕР_1 в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3», який знаходиться по АДРЕСА_1 , площею 50,30 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 .

На обгрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання права власності на майно у порядку спадкування та скасування державної реєстрації права іпотеки.

24 березня 2021 року заявник прийняла спадщину після смерті свого дядька ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник є єдиним спадкоємцем. Свідоцтво про право на спадщину заявник не отримувала, що не позбавляє її права володіння та користування цим майном. Спадкодавцю на праві власності належав спірний об`єкт - гаражний бокс № НОМЕР_1 в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3», який знаходиться по АДРЕСА_1 , площею 50,30 кв. м, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності. Від представників ЖБК «Березняки-3» у серпні 2025 року заявник дізналася, що спірний гаражний бокс обтяжено іпотекою за ОСОБА_2 . Водночас, з відомостей Державного реєстру речових прав встановлено, що власником такого гаражного боксу значиться інша особа ОСОБА_3 , право власності зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 04 липня 2012 року, укладеного з ОСОБА_5 , посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстровано в реєстрі за № 2635. У подальшому, 19 березня 2025 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір позики на суму 400 000,00 грн зі строком повернення до 19 квітня 2025 року. На забезпечення виконання за договором позики, сторони уклали договір іпотеки від 19 березня 2025 року, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В., зареєстровано в реєстрі за № 44.

Поряд з цим, підпис ОСОБА_5 у договорі купівлі-продажу спірного гаражного боксу, відрізняється від його підпису (є підробленим), також відрізняється почерк. Також після 04 липня

2012 року ОСОБА_5 продовжував вносити плату за такий гаражний бокс, постійно користувався ним, що свідчить про відсутність волевиявлення на укладення правочину. Після смерті ОСОБА_5 спірний гаражний бокс безперервно використовувався заявником.

Оскільки гаражний бокс із часу відкриття спадщини належить заявнику, проте майно перебуває у володінні іншої особи ОСОБА_3 , який передав його в іпотеку ОСОБА_2 , які не визнають право власності ОСОБА_1 , тому остання має намір звернутися до суду із вказаним позовом.

Необхідність забезпечення позову полягає в тому, що з огляду на обраний заявником спосіб захисту, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно унеможливить ефективний захист порушених прав заявника у разі задоволення позовних вимог, оскільки

ОСОБА_3 , як титульний власник, не позбавлений можливості розпорядитися ним на власний розсуд, відчужити на користь третіх осіб. Водночас, ОСОБА_2 , як іпотекодержатель, вправі задовольнити вимоги за договором позики за рахунок предмета іпотеки, що призведе до необхідності ініціювати новий судовий спір для захисту тих же прав.

З огляду на викладене заяву просили задовольнити та вжити заходів забезпечення позову.

У поряду автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву передано на розгляд судді Марфіній Н.В. 22 серпня 2025 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 серпня 2025 року задоволено заявлений головуючим суддею Марфіною Н.В. самовідвід, вирішено відвести суддю Марфіну Н.В. від розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_6 про про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позовної заяви у справі, особи, які можуть отримати статус учасників справи: ОСОБА_3 , Рязанова О.В., та передано справу для проведення повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого складу суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 вересня 2025 року справу передано судді Хромовій О.О.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши додатки до неї, доходить таких висновків.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Заява про забезпечення позову має відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

Згідно із положеннями частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову (пункт 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України, до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладення арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті

150 ЦПК України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина десята статті 150 ЦПК України).

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із пунктами 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року

№ 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 914/970/18, від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зі змісту поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що між заявником та особами, які можуть отримати статус учасника справи виник спір з приводу визнання права власності на об`єкт нерухомого майна гаражний бокс № НОМЕР_1 в ГБК «Березняки-3» по АДРЕСА_1 , який належав на праві власності спадкодавцю - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову, заявник зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 , вказаний гаражний бокс за життя належав спадкодавцеві та використовувся ним, також заявник, як спадкоємець, проджовжила користуватися таким майном. Водночас, з відомостей Єдиного державного реєстру речових прав отримала інформацію, що спірний гаражний бокс у 2012 році відчужено ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , також спірне майно у 2025 році обтяжено іпотекою, іпотекодержатель ОСОБА_2 . Поряд з цим, підпис та почерк ОСОБА_4 , що міститься у договорі купівлі-продажу від 04 липня 2012 року, посвідченому Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстровано в реєстрі за № 2635, відрізняється від звичайного його почерку. Вважає, що майно вибуло з володіння ОСОБА_4 поза його волею. Спірний гаражний бокс може бути відчужено ОСОБА_3 на користь третіх осіб або на вказане майно може бути звернено стягнення ОСОБА_2 , як на предмет іпотеки.

Зі свідоцтва про смерть від 14 листопада 2020 року серії НОМЕР_2 , виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Київ), встанволено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер

ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 19808.

До Спадкового реєстру Шостою київською державною нотаріальною конторою внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 150/2021 (номер у спадковому реєстрі

№ 67397266) після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить витяг від 24 березня 2021 року № 64067539.

Відповідно до довідки від 14 серпня 2025 року № 1020/02-14 про спадкоємців, виданої Шостою київською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є єдиним спадкоємцем за законом до майна її дядька, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкова справа № 150/2021 до майна ОСОБА_7 зареєстрована в спадковому реєстрі за № 67397266.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна від 21 червня

1999 року, виданого Харківською районною державною адміністрацією міста Києва на підставі розпорядження органу приватизації житла Харківської райдержадміністрації міста Києва від 22 квітня

1999 року ГБ № 435, гаражний бокс № НОМЕР_1 в ГБК «Березняки-3», площею 50,3 кв. м, який розташований в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_7 на праві приватної власності.

Також свідоцтво про право власності майна від 21 червня 1999 року містить напис про реєстрацію в Бюро технічної інвентаризації міста Києва на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна», записаний в реєстрову книгу за № 93/24040 08 липня 1999 року.

Водночас, з копії договору купівлі-продажу гаражного боксу від 04 липня 2012 року, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2635, встановлено, що ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_3 купив гаражний бокс

№ НОМЕР_1 в ГБК «Березняки-3», який знаходиться в АДРЕСА_1 , площею 50,30 кв. м.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19 серпня 2025 року № 440111650, гаражний бокс, загальною площею 50,3 кв. м, в ГБК «Березняки-3» за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, на праві власності належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 04 липня 2012 року, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстровано в реєстрі за № 2635. Дата та час державної реєстрації 06 червня 2024 року.

Також міститься запис про державну реєстрацію іпотеки від 19 березня 2025 року, номер запису 59068230, на підставі договору іпотеки від 19 березня 2025 року, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 44, яким забезпечено виконання зобов`язань за договором позики від 19 березня 2025 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Іпотекодержателем вказана ОСОБА_2 .

До матеріалів справи також долучено копію договору позики від 19 березня 2025 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та копію іпотечного договору від 19 березня 2025 року, посвідченого Приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 44.

Також до матеріалів заяви долучено копії документів, які містять зразки підпису та почерку спадкодавця ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_1 у розрізі заявлених майбутніх позовних вимог, враховуючи підстави та предмет позову, наведено обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на гаражний бокс № НОМЕР_1 в ГБК «Березняки-3» по АДРЕСА_1 , впливатиме на ефективність захисту та унеможливить виконання рішення суду про ймовірне задоволення позовних вимог у справі № 755/15929/25. При цьому, заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися із предметом та підставами позову, відтак зважаючи на те, що майбутні позовні вимоги, у межах яких подано заяву про забезпечення позову, є майновими вимогами, то обраний представником позивача спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та відповідає меті забезпечення позову.

Окрім того, суд наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб здійснене в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від

14 лютого 2022 року в справі № 367/3628/21 (провадження № 61-14886св21).

Виходячи із викладеного, вивчивши матеріали справи, доводи заяви про забезпечення позову, додані до неї докази, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із майбутніми позовними вимогами спору, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Трутнєва Сергія Валерійовича, про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позовної заяви у справі, особи, які можуть отримати статус учасників справи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на гаражний бокс № НОМЕР_1 , загальною площею 50,30 кв. м, в Гаражно-будівельному кооперативі «Березняки-3», за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали для виконання складає три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Стягувач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , адреса проживання:

АДРЕСА_2 .

Боржник - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації:

АДРЕСА_3 .

Суддя О.О. Хромова