Справа № 404/5622/24
Номер провадження 2/404/1550/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, просив суд визнати за ним право власності на 14/25 часток земельної ділянки загальною площею 0,0541 га, кадастровий номер :46:375:0044, розташованої в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просив судові витрати залишити по фактично понесеним.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. Так, у власності померлої перебувало 14/25 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок було успадковано померлою після смерті її чоловіка, ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 292749549 від 28 грудня 2021 року земельна ділянка площею 0,0541 га, кадастровий номер :46:375:0044, по АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На момент смерті ОСОБА_4 , у неї у спільній частковій власності перебувала земельна ділянка (кадастровий номер :46:375:0044) по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0541 га (утому числі по угіддях: 0,0541 га малоповерхова забудова) передана їй у власність за рішенням Кропивницької міської ради № 852 від 12 жовтня 2021 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Вказано, що у встановлені законодавством строки після смерті матері позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав. Однак, 16 травня 2024 року отримав лише свідоцтво про право на спадщину за законом на 14/25 часток у праві власності житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу від 16 травня 2024 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0541 га, кадастровий номер :46:375:0044, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері, у зв`язку з неможливістю визначення часток на земельну ділянку.

Позивач зазначав, що реалізувати право на виділення своєї частки у власності на земельну ділянку він не може, зокрема не має змоги укласти відповідний договір через саму неможливість оформити у нотаріуса право власності на частку у спільній власності на земельну ділянку.

Зазначено, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 30 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 23 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

18 листопада 2024 року до суду від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що заперечують проти позову та вважають, що позов не може бути задоволений судом. У 2021 р. постало питання оформлення земельної ділянки на якій розташовується житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а саме її приватизація. ОСОБА_4 (померлою спадкодавицею матір`ю позивача), та відповідачами було подано заяву до міської ради про виділення ним у спільну сумісну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. 12 жовтня 2021 року рішенням Кропивницької міської ради сьомої сесії восьмого скликання № 852 було передано ним (померлій ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) у спільну сумісну власність земельну ділянку з кадастровим номером :46:375:0044 по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0541 га за рахунок земель житлової та громадської забудови. На підставі вказаного рішення були внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За життя ОСОБА_4 між ними, співвласниками житлового будинку, було досягнуто усної домовленості з приводу поділу земельної ділянки та відповідно, встановлено огорожі, які розділяють її, та визначено межі володіння та користування нею. На сьогоднішній день встановлені огорожі відповідають фактичному користуванню даної земельної ділянки.

Враховуючи рівність в праві спільної сумісної власності, між особами які приймали участь в приватизації земельної ділянки, а саме ОСОБА_4 та відповідачі по справі, ОСОБА_1 фактично має право на виділення 1/3 від земельної ділянки, право на власність якої перебувало у померлої ОСОБА_4 . Однак, відповідно до позовних вимог, позивач бажає отримати право власності на 14/25 частки земельної ділянки загальною площею 0,0541 га, кадастровий номер :46:375:0044, за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично становить більшу половину від загальної площі земельної ділянки, та відповідно, відбувається значне порушення принципу рівності у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку.

Визначення меж користування земельною ділянкою та встановлення паркану, за життя спадкодавця ОСОБА_4 , під час формування технічної документації на земельну ділянки для її приватизації, землевпорядна організація ТОВ «УКРЛЕНДПРОЕКТ» сформувала схему поділу цієї земельної ділянки. Зазначена схема також надана позивачем до суду. Згідно даної схеми, було показано в технічній документації, що у фактичному користуванні померлої ОСОБА_4 перебувала частина земельної ділянки (кадастровий № :46:375:0044) яка дорівнює 0,0264 га, у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебуває частина вказаної земельної ділянки, яка дорівнює 0,0277 га. Відповідно, фактично земельна ділянка була поділена за її реальним використанням співвласниками.

Хоча і документального оформлення та юридичного закріплення визначення часток у праві спільної власності на земельну ділянку, що перебуває у спільній сумісній власності за життя спадкодавця ОСОБА_4 не відбулося, однак була наявна усна домовленість щодо розмежування земельної ділянки та відповідно, на сьогодні наявне фактичне володіння та користуванні частинами земельної ділянки відповідно до схеми поділу описаної вище. За жита співвласниці ОСОБА_4 встановився визначений фактичний порядок користувачі відповідними площами згаданої земельної ділянки та її межі, що визначені на місцевості.

До належної частини будинку ОСОБА_4 були здійснені добудови, як до самого будинку, за рахунок чого здійснено збільшення житлової площі, так і допоміжних споруд (сараї), про що міститься інформація в поданих позивачем додатках, а саме, архівній довідці з БТІ. Здійснені добудови, та відповідно збільшення житлової площі відбувалися вже після того як були здійснені фактичні розмежування земельної ділянки та встановлення парканів.

Позивач бажає визначити за собою право власності на 14/25 земельної ділянки, № :46:375:0044, що на його думку є доцільним, зважаючи на розмір частки у праві власності на житловий будинок, що розташований на вказаній земельній ділянці.

З даною позицією позивача категорично не погоджуються, оскільки в результаті визначення за позивачем права власності саме на 14/25 частки у праві власності на земельну ділянку, призведе до порушення (реальних) меж володіння та користування нею усіма співвласниками.

Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

Позивач у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все належне їй майно. У її власності перебувало 14/25 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок було успадковано померлою після смерті її чоловіка, ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 292749549 від 28 грудня 2021 року, земельна ділянка площею 0,0541 га, кадастровий номер :46:375:0044, по АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На момент смерті ОСОБА_4 , у неї у спільній частковій власності перебувала земельна ділянка (кадастровий номер :46:375:0044) по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0541 га (утому числі по угіддях: 0,0541 га малоповерхова забудова) передана їй у власність за рішенням Кропивницької міської ради № 852 від 12 жовтня 2021 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

У встановлені законодавством строки після смерті матері позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав.

16 травня 2024 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 14/25 часток у праві власності житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу від 16 травня 2024 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0541 га, кадастровий номер :46:375:0044, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері, у зв`язку з неможливістю визначення часток на земельну ділянку.

Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Матеріалами справи доводиться та не було спростовано відповідачами, що за життя спадкодавцю належало 14/25 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель за адресою АДРЕСА_1 , які після смерті перейшли до позивача.

Земельна ділянка загальною площею 0,0541 га, кадастровий номер :46:375:0044, розташована по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) перебуває в спільній сумісній власності сторін, їх частки за життя ОСОБА_4 не були визначені, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено спадкоємцю у видачі свідоцтва про право на спадину на частку в даній земельній ділянці.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

За змістом ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

На підставі ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною четвертою вищевказаної статті визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Встановивши належність позивачу 14/25 частки у праві власності на житлове домоволодіння, суд визнає за ним в порядку спадкування право на 14/25 частки спірної земельної ділянки, дотримавшись таким чином визначеного ч. 4 ст.120 ЗК України принципу пропорційності.

До спірних правовідносин необхідно застосувати визначений законом принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Судом враховано висновки Верховного Суду, які були висловлені при розгляді справ з подібними категоріями (постанова ВП Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17, постанова Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 642/3950/17).

Так, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма статті 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, враховуючи, що поділ земельної ділянки фактично відбувся, земельна ділянка площею 0,0541 га, кадастровий номер :46:375:0044, розташована по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) фактично припинила своє існування як об`єкт цивільних прав, позивач позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію права власності на належне йому нерухоме майно, що перешкоджає реалізації права власності та свідчить про обрання позивачем ефективного способу захисту свого права, який відповідає вимогам ст.15, 16 ЦК України, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

За клопотанням сторони позивач суд не здійснює розподілу судовий витрат.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 14/25 частки земельної ділянки загальною площею 0,0541 га, кадастровий номер :46:375:0044, за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 17.09.2025 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова