ПОСТАНОВА

іменем України

09 вересня 2025 року м. Кропивницький

справа № 398/5054/24

провадження № 22-ц/4809/1266/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Кредобанк»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Константінов Олексій Федорович, на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 травня 2025 року у складі судді Стручкової Л.І.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі по тексту АТ «Кредобанк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовної заяви посилалося на те, що 12 листопада 2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №28294/2019, відповідно до умов якого банк видав позичальнику кредит у розмірі 651017,06 грн на строк до 11 листопада 2026 року. АТ «Кредобанк» зобов`язання по кредитному договору виконав, надав кошти у розмірі, на умовах та на цілі, визначені в кредитному договорі, та на обумовлений сторонами строк. З умовами отримання та використання ОСОБА_1 погодився, кошти отримав, однак свої зобов`язання по кредитному договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів не виконав. Крім того, 12 листопада 2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №28294/2019/2, за умовами якого вона зобов`язалася відповідати перед банком за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Внаслідок порушення ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором від 12 листопада 2019 року №28294/2019 станом на 13 вересня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 546903,07 грн, яка складається з 469170,84 грн простроченої заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) та 77732,23 грн прострочених процентів за основним боргом.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 травня 2025 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором від 12 листопада 2019 року №28294/2019 у розмірі 546903 грн 07 коп. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Константінов Олексій Федорович, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог до нього та ухвалити нове судове рішення про їх відмову.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України перегляду та перевірці апеляційним судом не підлягає.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Адвокат Константінов О.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 , направив заяву про розгляд справи без їх участі (а.с.224). Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині, що оскаржується, виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 12 листопада 2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №28294/2019, за умовами якого банк видав позичальнику кредит в розмірі 651017,06 грн на строк до 11 листопада 2026 року для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки Skoda, модель Kodiaq, дата випуску 2019 рік, укладеного між позичальником та ТОВ Автоцентр-Кременчук-2012 з визначенням змінюваної процентної ставки, яка на момент укладення кредитного договору становила 11,95 % річних, та повернення суми кредиту щомісячно разом з нарахованими процентами відповідно до графіку погашення заборгованості (а.с.9-12). Як свідчить додаток №1 до кредитного договору №28294/2019 ОСОБА_1 ознайомлений із графіком погашення кредиту (а.с.12). 12 листопада 2019 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту (а.с.18-19).

12 листопада 2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №28294/2019/2, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань у повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойок) за кредитним договором від 12 листопада 2019 року №28294/2019. Відповідно до п.п.2.6, 4.6, 4.7 договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та припиняється за спливом трьохрічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором (а.с.17).

Як свідчать меморіальні ордери від 13 листопада 2019 року №65445506 та №65445652 АТ «Кредобанк» виконало свої зобов`язання та перерахувало відповідачеві кошти на суму 48149,06 грн та на суму 602868,00 грн (а.с.31-32).

19 грудня 2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено договір застави, за умовами якого предметом застави є автомобіль Skoda, модель Kodiaq, дата випуску 2019, д.н.з. НОМЕР_1 , яким забезпечено виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед АТ «Кредобанк» за кредитним договором від 12 листопада 2019 року №28294/2019 (а.с.133-135).

19 липня 2022 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору від 12 листопада 2019 року №28294/2019, за умовами якого сторони погодили змінити порядок погашення заборгованості позичальника шляхом підписання нового графіку платежів (а.с.13,14).

09 січня 2023 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору від 12 листопада 2019 року №28294/2019, за умовами якого сторони погодили змінити порядок погашення заборгованості позичальника шляхом підписання нового графіку платежів (а.с.15,16).

У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 13 вересня 2024 року виникла заборгованість у загальному розмірі 546903 грн 07 коп, яка складається із простроченої заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) у сумі 469170 грн 84 коп та прострочених процентів за основним боргом у сумі 77732 грн 23 коп (а.с.29-30).

Задовольняючи позовні вимоги в оскаржуваній частині суд першої інстанції виходив із факту порушення ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань щодо виконання умов кредитного договору від 12 листопада 2019 року №28294/2019.

Апеляційний суд не може повністю погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статей 610 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Частиною першою статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Крім того, правовідносини у цій справі регулюються Законом України «Про заставу», відповідно до статті першої якого застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно зі ст.ст.19,20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Судом встановлено, що 19 грудня 2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено договір застави, за умовами якого предметом застави є автомобіль Skoda, модель Kodiaq, дата випуску 2019, д.н.з. НОМЕР_1 , яким забезпечено виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед АТ «Кредобанк» за кредитним договором від 12 листопада 2019 року №28294/2019 (а.с.133-135).

Пунктом 1.1 вказаного договору передбачено, що він забезпечує виконання зобов`язань заставодавця та вимог заставодержателя, які виникають з кредитного договору від 12 листопада 2019 року №28294/2019, укладеного між заставодавцем та заставодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому (далі кредитний договір), стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі (далі основне зобов`язання). Кредит відповідно до вищевказаного кредитного договору надається заставодавцю заставодержателем на наступних умовах: сума кредиту - 651017,06 (шістсот п`ятдесят одна тисяча сімнадцять) гривень 06 (шість) копійок; термін повернення кредиту - до 11 листопада 2026 року; розмір процентної ставки, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки визначається кредитним договором. Пунктом 1.2 визначено, що предметом застави є рухоме майно, а саме транспортний засіб Skoda Kodiaq Ambition 2/0 TSI/132 KW7DSG 4x4. Згідно з п. 3.1.4. у випадку невиконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором достроково звернути стягнення на предмет застави, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета застави суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, також витрат, пов`язаних із зверненням стягнення і реалізацією предмета застави. Згідно з п. п.5.1-5.4 право звернення стягнення на предмет застави заставодержатель набуває: якщо у момент настання терміну виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором термін суми кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором терміни суми відсотків, комісій; неустойки (пені, штрафних санкцій); незалежно від настання терміну виконання зобов`язань за кредитним договором: - якщо інша, ніж заставодержатель, особа набула право стягнення на предмет застави; - смерті заставодавця. Заставодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет застави: у разі надання заставодавцем недостовірної інформації заставодержателю згідно з п.2.1. цього договору, в тому числі при не попередженні заставодержателя про всі відомі заставодавцю права та вимоги інших осіб на предмет застави (в т.ч. ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку); у разі порушення заставодавцем обов`язків, встановлених цим договором; якщо у момент настання терміну виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором термін суми кредиту та/ або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором терміни суми відсотків, комісій, неустойки (пені, штрафних санкцій) збитків. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється: у судовому порядку за рішенням суду; у позасудовому порядку; на підставі виконавчого напису нотаріуса. При цьому, витрати заставодержателя, пов`язані з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням та/або зверненням стягнення на предмет застави, підлягають відшкодуванню заставодавцем у повному обсязі і забезпечуються цією заставою. За рішенням заставодержателя задоволення його вимог може здійснюватись у позасудовому порядку відповідно до чинного законодавства України. Вибір способу звернення стягнення на предмет застави, в тому числі й способу позасудового порядку звернення стягнення, здійснюється заставодержателем на його розсуд.

Апеляційним судом встановлено, що 02 квітня 2024 року Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального кругу Моргуном О.С. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1655, яким запропоновано задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» за рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна у сумі 552703,07 грн, що включає 469170,84 заборгованості за кредитом станом на 29.03.2024; 80232,23 грн заборгованості за відсотками шляхом звернення стягнення на рухоме майно транспортний засіб Skoda Kodiaq Ambition 2/0 TSI/132 KW7DSG 4x4, 2019 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1984, колір коричневий, д.н.з НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 . Вказаний транспортний засіб переданий ОСОБА_1 в заставу АТ «Кредобанк» на підставі договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. 19 грудня 2019 року за реєстровим номером 12039, який укладено для забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №28294/2019 від 12 листопада 2019 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» у сумі 552703,07 грн, а саме заборгованість боржника за період з 12 серпня 2023 року по 29 березня 2024 року включно у сумі 549403,07 грн, що включає 469170,84 грн - заборгованість за кредитом; 80232,23 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом станом на 29 березня 2024 року (а.с.194).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 10 травня 2024 року №74976680 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком О.О. відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса №1655, виданого 22.04.2024 (а.с.199).

Згідно з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), у разі, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Апеляційний суд вважає, що банком було реалізоване право, передбачене п.5.3 договору застави і прийнято рішення про задоволення своїх вимог за кредитним договором шляхом звернення до нотаріуса за видачею виконавчого напису, на підставі якого у подальшому було відкрито виконавче провадження з його примусового виконання.

Згідно з ч.1 ст.18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та ст.33 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» кредитор має право на задоволення своїх вимог шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса у випадках, передбачених законом та договором.

Звернення стягнення на предмет застави шляхом виконавчого напису нотаріуса є окремим способом реалізації забезпечувального зобов`язання, що унеможливлює повторне стягнення тієї ж суми за тим самим зобов`язанням у судовому порядку, оскільки це призводить до подвійного стягнення.

Подібних за змістом висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц.

Отже, звернувшись 03 жовтня 2024 року до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12 листопада 2019 року №28294/2019 за тією ж заборгованістю за кредитним договором, АТ «Кредобанк» не вправі повторно заявляти ті ж самі вимоги у судовому порядку, реалізувавши право на стягнення заборгованості за кредитним договором в позасудовому порядку шляхом звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Використання банком права вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене вище колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З позивача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9844, 20 грн.

Керуючись ст.ст. 362, 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Константінов Олексій Федорович, задовольнити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 травня 2025 року скасувати в частині задоволених позовних вимог Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Кредобанк» (, м.Львів, вул. Сахарова, 78,) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ,) витрати зі сплати судового збору у розмірі 9844 (дев`ять тисяч вісімсот сорок чотири) грн 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2025 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

С.І. Мурашко