УХВАЛА

15 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 307/1201/20

провадження № 61-11606ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ціпле Івана Юрійовича на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області

від 06 жовтня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду

від 12 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Тернівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , треті особи: Тячівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про визнання недійсними та скасування рішення виконавчого комітету Тернівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області щодо оформлення права власності на нерухоме майно та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на частку в нерухомому майні та позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Тернівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, третя особа - Тячівська державна нотаріальна контора, про визнання недійсними та скасування рішення виконавчого комітету Тернівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області щодо оформлення права власності на нерухоме майно та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на частку в нерухомому майні,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Тернівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області (далі - Тернівська сільська рада), правонаступником якої є Нересницька сільська рада Тячівського району Закарпатської області (далі - Нересницька сільська рада), ОСОБА_1 , треті особи: Тячівська державна нотаріальна контора (далі - Тячівська ДНК),

ОСОБА_3 , в якому просив суд:

- визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Тернівської сільської ради від 27 листопада 2008 року № 76, свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 467 від 19 лютого 2009 року, згідно яких оформлено право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по

АДРЕСА_1 в цілому за ОСОБА_4 ;

- визнати за ним право власності на 5/12 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 .

У 2021 році третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Тернівської сільської ради, третя особа - Тячівська ДНК, в якому просив суд:

- визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Тернівської сільської ради від 27 листопада 2008 року № 76, свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 467 від 19 лютого 2009 року, згідно яких оформлено право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по

АДРЕСА_1 в цілому за ОСОБА_4 ;

- визнати за ним право власності на 5/12 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2021 року позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 прийнято до розгляду в одному провадженні разом із первісним позовом ОСОБА_2 .

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня

2021 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду

від 12 серпня 2025 року, позови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Тернівської сільської ради від 27 листопада 2008 року № 76, свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 467 від 19 лютого 2009 року, згідно яких оформлено право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по

АДРЕСА_1 в цілому за ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 5/12 частин житлового будинку

з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 5/12 частин житлового будинку

з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 1 816,00 грн.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року залучено до розгляду в цій справі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , як правонаступників ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ціпле І. Ю. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня

2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року (повний текст постанови виготовлено 18 серпня 2025 року, касаційна скарга надійшла до суду 11 вересня 2025 року), у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана: юридичною особою 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви

і скарги від розміру оспорюваної суми; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті,

в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що

у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у 2020 році та заявляв 1 позовну вимогу немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру (визнання права власності).

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 840,80 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 10 510,00 грн).

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом у 2021 році та заявляв 1 позовну вимогу немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру (визнання права власності).

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 908,00 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 11 350,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості спірного майна), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, майнова оцінка спірного майна або інші належні докази).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за 2 позовні вимоги немайнового характеру (за первинний позов та позов третьої особи) у розмірі 2 798,08 грн (з яких за первинний позов: 1 345,28 грн ((840,80*200%)*0,8= 1 345,28; за позов третьої особи: 1 452,80 грн ((908,00*200%)*0,8= 1 452,80)) та за 2 позовні вимоги майнового характеру (у розмірі 1 % від ціни спірного майна помноженого на 200 % та на індекс 0,8).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Крім того, у касаційній скарзі порушено вимоги пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, а саме: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), оскільки у касаційній скарзі не зазначено правонаступника - ОСОБА_5 .

Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи

в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), у разі подання до суду документів

в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно із частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Так, касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», проте представник заявника не надала доказів надсилання ОСОБА_5 , Тячівській ДНК копій цієї касаційної скарги листом з описом вкладення.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну представника ОСОБА_1 - адвоката Ціпле Івана Юрійовича на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць