Справа № 953/9064/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2025 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфінстандарт», стягувачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія - Актив», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець Пашков Юрій Дмитрович, про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, -

встановив:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфінстандарт» звернулося до суду з заявою, в якій просить замінити вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія - Актив» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №41692, вчиненого 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія Актив».

Дослідивши заяву разом з доданими до неї документами, суд дійшов наступного.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Згідно з ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 2 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій, які можуть вчинятись у тому числі за місцем проживання або роботи боржника.

Як вбачається з матеріалів заяви, 21.01.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. було відкрито виконавче провадження №68299001 з виконання виконавчого напису нотаріуса №41692 від 26.11.2021 року.

02.12.2024 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Д.О., передано виконавчий документ виконавчий напис №41692, виданий 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. приватному виконавцю Пашкову Ю.Д. у зв`язку із припиненням діяльності приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Харківської області Попляка В.В.

Із заяви про заміну сторони виконавчого провадження та постанови про відкриття виконавчого провадження №68299001 від 21.01.2022 вбачається, що місцем проживання боржника є АДРЕСА_1 .

Разом з тим, згідно інформаційної довідки №1778617 від 16.09.2025, отриманої судом з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, боржник ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та з 24.06.2025 місцем проживання останньої є АДРЕСА_2 , що територіально належить до Шевченківського району м. Харкова.

Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 № 509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з ч. 1ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Положеннями ч. 1ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» зазначену довідку віднесено до документів, що підтверджують місце проживання особи.

Таким чином, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи можна визнати документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача при визначені підсудності розгляду справ.

Враховуючи викладені обставини, суддя приходить до висновку, що виконавчі дії з виконання виконавчого напису нотаріуса вчиняються за місцем проживання боржника ОСОБА_1 , що відповідно до положень статей 24 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій приватного виконавця та місцем виконання виконавчого напису.

В матеріалах заяви відсутні відомості про проведення виконавчих дій за місцем роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Згідно із нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» зазначає, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно п. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, заява не підсудна Київському районному суду м. Харкова, та наявні підстави для передачі справи за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду м. Харкова.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 260, 261, 353 ЦПК України, -

постановив:

Справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфінстандарт», стягувачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія - Актив», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець Пашков Юрій Дмитрович, про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, - передати за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Харкова.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення через суд першої інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після її підписання.

Суддя Н.М. Бородіна