ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м.Суми

Справа №583/3210/24

Номер провадження 22-ц/816/791/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

у присутності :

представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Яценка Дениса Ігоровича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Яценком Денисом Ігоровичем,

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської областівід 23 вересня 2024 року, ухвалене у складі судді Плотникової Н.Б. у м. Охтирка Сумської області,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

У червні 2024 року ОСОБА_2 , діючи через свого представника адвоката Собину П.М., звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2022 року у справі № 583/5104/21 пр. № 2/583/180/22 та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання чинності рішенням суду та до повноліття дитини.

Свої вимоги мотивував тим, що заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2022 року у справі № 583/5104/21 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

12 грудня 2023 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 . Мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2024 року з позивача стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 10 квітня 2024 року. Стягнуто з позивача на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на її утримання до досягнення трирічного віку малолітньою ОСОБА_7 , починаючи стягнення з 10 квітня 2024 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15 січня 2024 року №15 позивача було звільнено з військової служби в запас з підстави перебування на утриманні трьох дітей віком до 18 років.

Наказом начальника «Укрнафта Буріння» №842-к від 19 березня 2024 року позивача було звільнено з роботи.

Оскільки у позивача змінився сімейний стан, погіршилося матеріальне становище, так як він не має стабільного заробітку, у зв`язку з зазначеними обставинами позивач позбавлений можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який був встановлений заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2022 року.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської областівід 23 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено.

Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.01.2022 р. по справі № 583/5104/21 та стягувати з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання законної сили даним рішенням суду, та аліменти сплачувати ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Додатковим рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Яценка Д.І., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що позивачем не надано суду достатніх та належних доказів на підтвердження його майнового стану.

Вказує, що наявність на утриманні позивача двох малолітніх дітей та дружини, яка перебуває у декретній відпустці, не є беззаперечним доказом того, що погіршився матеріальний стан ОСОБА_2 . Доказів, які б підтверджували розмір та джерело доходів позивача, матеріали справи не містять.

Стверджує, що звільнення позивача з посади помічника бурильника за власним бажанням, не є доказом зміни майнового стану позивача, оскільки не підтверджують розміру його доходу. Та обставина, що після звільнення з роботи, позивач не звертався до територіального центру зайнятості з приводу взяття його на облік, не намагався працевлаштуватися, вказує на те, що останній приховує свій дохід.

Зазначає, що позивач має статус учасника бойових дій, має ряд пільг на оплату комунальних послуг, що суттєво не впливає на його витрати, а відтак і зміну майнового стану в бік його погіршення.

Крім того, у власності позивача перебуває автомобіль, земельні ділянки та частина житлового будинку, що спростовує доводи позивача про погіршення його майнового стану.

Вважає, що позивач умисно вчиняє дії, спрямовані на штучне погіршення його майнового стану, оскільки судовим рішення з нього стягнуто на користь теперішньої дружини, з якою він проживає, аліменти на її утримання та утримання їх малолітніх дітей.

Наголошує на тому, що вона має на утриманні двох неповнолітніх синів, розмір її заробітної плати не перевищує законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати, будь-яких інших доходів чи пільг вона не має, а тому зменшення розміру аліментів, визначених заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2022 року, який відповідає вимогам сімейного законодавства, призведе до зменшення обсягу забезпечення базових та необхідних потреб дитини та її гармонійного розвитку.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2022 року у справі № 583/5104/21 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 17 грудня 2021 року та аліменти сплачувати ОСОБА_1 (а.с. 20-21).

12 грудня 2023 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася спільна дочка - ОСОБА_5 (а.с. 7, 14).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2024 року у № 583/1622/24 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх виді заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягувати з 10 квітня 2024 року, та аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх виді заробітку (доходу) щомісяця на утримання ОСОБА_4 до досягнення трирічного віку малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 10 квітня 2024 року (а.с. 16-21).

З витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15 січня 2024 року №15 вбачається, що ОСОБА_2 15 січня 2024 року звільнений з військової служби у запас (а.с. 10).

Наказом ПАТ «Укрнафта» № 842-к від 19 березня 2024 року про припинення трудового договору (контракту) 19 березня 2024 року ОСОБА_2 звільнено з посади помічника бурильника капітального ремонту свердловини (а.с. 9).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача змінився матеріальний та сімейний стан, а тому відповідно до ст. 192 СК України наявні підстави для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ч. 1 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, за змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

6) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, зміна розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку обставин, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22.

У справі, яка переглядається, судом першої інстанції правильно встановлено, що після ухвалення 21 січня 2022 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області заочного рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі з 1/4 частини всіх видів заробітку, змінився матеріальний та сімейний стан ОСОБА_2 , оскільки він зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , у період якого у них ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася дочка - ОСОБА_5 , а також рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2024 року з позивача стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, та на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання ОСОБА_4 до досягнення трирічного віку малолітньою ОСОБА_7 .

Крім того, про зміну матеріального стану позивача свідчить те, що позивач 15 січня 2024 року був звільнений з військової служби у запас, а 19 березня 2024 року звільнений з роботи у ПАТ «Укрнафта».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зміна матеріального та сімейного стану позивача, у відповідності до положень ст. 192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено погіршення його матеріального становища, не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховані фінансові потреби дитини сина ОСОБА_9 , оскільки батьки мають рівні обов`язки, зокрема щодо матеріального утримання дитини до повноліття.

За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання сина сторін ОСОБА_9 на підставі заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2022 року, з 1/4 на 1/6 частину усіх видів його заробітку (доходу), що відповідатиме засадам розумності та справедливості, та забезпечить рівні умови для утримання трьох дітей та не спричинить майнову дискримінацію дітей одного батька.

Діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 21 липня 2021 року в справі №691/926/20.

Відтак, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Яценком Денисом Ігоровичем, залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської областівід 23 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 16 вересня 2025 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов