Справа № 548/1589/25
Провадження №2/548/734/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Миркушіна Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивуються тим, що позивач з лютого 2000 року, тобто уже понад десять років відкрито та безперервно проживає у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 24, 4 кв.м. і фактично володіє нею, де за період проживання несе матеріальні витрати на обслуговування квартири та оплачує вартість комунальних послуг.

Тому на підставі ч.1 ст.344 ЦК України, а саме в порядку набувальної давностіпрохає визнати за ним право власності на вищезазначену квартиру.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Подорожняк В.В. в судове засідання не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й час розгляду справи, але надав суду заяву, в якій прохав справу розглядати без його участі та не заперечував проти задоволення позову.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради Хорольського району Полтавської області від 15 лютого 2000 року № 114 «Про розподіл жилої площі» вирішено надати звільнену однокімнатну квартиру жилою площею 13,1 кв.м. в будинку по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 (архівний витяг додається).

Відповідно до рішення Хорольської міської ради від 14.01.2016 року № 96 «Про розгляд подання щодо перейменування вулиць та тупиків міста» та розпорядження Хорольського міського голови від 18.01.2016 № 5-р «Про перейменування вулиць міста» АДРЕСА_3 перейменовано на вулицю Небесної Сотні.

21 лютого 2025 року на ім`я позивача ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_4 .

На сьогоднішній день в позивача виникла необхідність в оформленні права власності на зазначену квартиру, однак, враховуючи той факт, що ним використано право на безоплатну приватизацію житла у розумінні ч. 5 ст. 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», позивач позбавлений можливості приватизувати займану квартиру.

Починаючи з лютого 2000 року позивач добросовісно, відкрито безперервно користуються, нерухомим майном у виді однокімнатної квартири АДРЕСА_5 , що підтверджується наданими копіями квитанцій на обслуговування квартири та оплату комунальних послуг, договорів про надання комунальних послуг, а також актом від 06.05.2025 року, складеним депутатом Хорольської міської ради Олексенком В.І.

Відповідно до довідки КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 21.02.2025 року № 431 вищевказана квартира станом на 31.12.2012 року в КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» не зареєстрована.

Відповідно до інформаційної довідки № 426104958 від 08.05.2025 року право власності на вищевказану квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано.

Отже, суд прийшов до висновку, що позивач, починаючи з лютого 2000 року по даний час, фактично проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , володіючи і користуючись вказаним нерухомим майном та продовжує відкрито, безперервно володіти ним більше десяти років.

У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом.

Відповідно до частин 1, 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може виникнути з сукупності певних юридичних фактів: законності обєкту володіння, добросовісності володіння, відкритості володіння, давності володіння та його безперервності (тобто строку володіння), які повинен довести позивач.

Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено у ч.1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном).

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15,16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Отже, відповідно до вищевказних норм чинного законодавства України, набувачеві достатньо володіти чужим нерухомим майном протягом 10 років із дотриманням вимог, встановлених законом, набуває право власності на це майно.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Згідно з п.п. 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Кодексу він набирає чинності з 1 січня 2004 року, а правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, перебіг строку володіння майном для визнання права власності на нього за набувальною давністю слід рахувати тільки після 1 січня 2001 року.

Отже, правила про набувальну давність можуть поширюватись на випадки, коли володіння майном (в тому числі нерухомим) почалося за три роки до набрання чинності ЦК України, тобто відлік строків, про які йдеться в частині першій статті 344 цього Кодексу, зокрема, 10-річного, може починатися з 01.01.2001 року, тому право на звернення до суду в порядку ст.344 ЦК України з вимогою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю виникає тільки після 1 січня 2011 року.

Таким чином позивач, добросовісно заволодів чужим майном квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 24, 4 кв.мі продовжує відкрито, безперервно володіти цим нерухомим майном по даний час, тобто більше десяти років, починаючи з лютого 2000 року по даний час, тому у відповідності до частин 1, 4 статті 344 ЦК України набула право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю.

Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення своїх прав у іншому порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 315-319, 354, 355 ЦПК України, керуючись ст. ст. 16, 344 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності за набувальною давністю на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 24, 4 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 05.09.2025 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна