04.09.2025
Справа № 401/430/25;
Провадження № 2-з/401/12/25
УХВАЛА

04 вересня 2025 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя - Андріянова С.М.

за участю секретаря - Бойко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Житлосервіс-212», де третьою особою є Приватне акціонерне товариство «Кіровоградобленерго» з вимогою визнати борг за житлово-комунальні послуги з травня 2024 по січень 2025 в сумі 7 436,61 грн., що нараховані ОСОБА_1 - недійсними та зобов`язати відповідача КП «Житлосервіс 2012» здійснити перерахунок оплати за житлово-комунальні послуги за зазначений період часу з врахуванням тарифу за електропостачання в сумі 2,64 грн. за кВт/год.

Разом із позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до КП «Житлосервіс-2012» про захист прав споживача шляхом визнання нарахування ОСОБА_1 заборгованості за послуги з електропостачання в сумі 7 436 грн. 61 коп. недійсним та зобов`язати здійснити перерахунок оплати за житлово-комунальні послуги. У вказаній заяві просить суд до ухвалення судового рішення у даній справі зобов`язати КП «Житлосервіс - 2012» відновити електропостачання житлового приміщення позивача, що складається з кімнат: № 331,332,334,337 у гуртожитку по АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 17 лютого 2025 року задоволено заяву про забезпечення позову. Зобов`язано Комунальне підприємство «Житлосервіс-2012» негайно відновити електропостачання кімнат № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 у гуртожитку по АДРЕСА_1 , співвласником яких є ОСОБА_1 . Згідно постанови державного виконавця Світловодського ВДВС ВП № 77579729 від 26 березня 2025 року вказана ухвала відповідачем виконана.

Ухвалою від 17 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, щодо надання відзиву.

03 вересня 2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову в якій просить суд до ухвалення судового рішення у даній справі зобов`язати КП «Житлосервіс 2012» відновити електропостачання житлового приміщення, що складається з кімнат АДРЕСА_2 .

Вказану заяву обґрунтовує тим, що 17 лютого 2025 року відповідач добровільно виконав ухвалу про забезпечення позову від 17 лютого 2025 року та відновив електропостачання у вказані житлові кімнати. Однак у березні 2025 року повторно самочинно провів відключення цих кімнат від електропостачання та державним виконавцем Світловодського ВДВС здійснено примусове виконання ухвали від 17 лютого 2025 року шляхом відновлення електропостачання до житлових кімнат позивача. Однак, 20 травня 2025 року відповідач знову відключив електропостачання в дані житлові кімнати, якого немає до цього часу.

Сторони у справі для розгляду даної заяви не викликались у відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд проходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 2 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певній дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Приписами абзацу 4 п.7.11. Розділу VII Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" передбачено, що на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, 12 лютого 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду для захисту свої прав, як споживача та ухвалою про забезпечення позову від 17 лютого 2025 року відповідача зобов`язано негайно відновити електропостачання кімнат № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 у гуртожитку по АДРЕСА_1 . Вказана ухвала виконана відповідачем та електропостачання для житлових кімнат позивача було відновлено.

Враховуючи, що проведене 20 травня 2025 року відключення електропостачання житлових кімнат ОСОБА_1 не є предметом спору у даній цивільній справі, та не відноситься до обсягу заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя С.М. Андріянова