У Х В А Л А

Справа № 183/4603/25

№ 2-з/183/66/25

05 вересня 2025 року м.Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Оладенко О.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Перша самарівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна, про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

04.09.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Дрожак Ю.М., через підсистему «Електронний суд» в межах розгляду цивільної справи № 183/4603/25 подала заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог заяви зазначає, що після подання позивачкою позову відповідач вчинила дії, які можуть свідчити про намір відчужити спірне нерухоме майно. Зокрема, 17.07.2025 зареєструвала право власності та зняла з реєстрації місця проживання позивачку.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступне.

13.05.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Дрожак Ю.М., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений нею 05 лютого 2014 року на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В., зареєстровано в реєстрі за №190 та застосувати наслідки недійсності заповіту.

Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.05.2025 відмовлено у відкритті провадження у справі.

За відомостями, наявними в Автоматизованій системі документообігу суду Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.09.2025 ухвалу суду про відмову у відкритті провадження скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зазначені позивачем в заяви про забезпечення позову обставини свідчать про те, що між сторонами дійсно виник спір про право власності квартиру що, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як убачається з Інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 03.09.2025, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.01.2024 у справі № 915/772/23, наявність у відповідача правомочностей власника спірного майна вказує на можливість у будь-який момент (в тому числі під час розгляду судом позову заявника, але до прийняття остаточного рішення) розпорядитися цим майном на користь третіх осіб, що може призвести до неможливості виконання рішення в цій справі про витребування спірного майна з володіння відповідача (в разі задоволення такого позову).

За наведених умов вимога щодо обов`язкового надання позивачем доказів на підтвердження намірів Відповідача про відчуження Спірного майна, враховуючи наявність у нього права розпорядитися ним у будь-який момент, свідчила б про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (подібний за змістом висновок викладений, зокрема, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22).

За своєю правовою природою правовий інститут забезпечення позову покликаний гарантувати особам, які беруть участь у справі, реальну можливість ефективного захисту свого права шляхом дійсного виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Саме тому такі заходи покликані забезпечити можливість охорони матеріально-правових інтересів позивача від потенційних недобросовісних дій інших учасників, направлених на ухилення від реального та ефективного виконання судового рішення, в тому числі з метою запобігання труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2019 року по справі №761/45074/17 зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд наголошує на тому, жодного питання по суті спору, в тому числі й щодо обґрунтованості позовних вимог, правомірності набуття відповідачем права власності на спірну квартиру, суд на даній стадії не вирішує. Разом з цим, враховуючи реєстрацію права власності відповідачкою на спірну квартиру після подання позову, а також зняття з реєстрації місця проживання позивачки у спірній квартирі, суд вважає обґрунтованими припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що відчуження спірної квартири, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У відповідності до ч.3 ст.153 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з оцінки обґрунтованості доводів заявника; з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної заяви, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, спрямовані на зміну права власності щодо спірної квартири.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення клопотання про забезпечення позову, у суду відсутні відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 149-153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

- заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 69,3 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100;

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії щодо здійснення державної реєстрації прав, пов`язаних з відчуженням та переходом права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 69,3 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали про забезпечення позову три роки.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Ухвала суду складена і підписана 05 вересня 2025 року .

Суддя Оладенко О.С.