Справа №:755/2215/24
Провадження №: 2-во/755/96/25
У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

"05" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва, в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» - Смолярчук Оксани Олександрівни про залишення заяви про виправлення описки, без розгляду -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала вказана цивільна справа.

13.03.2025 до суду надійшла заява представника позивача про виправлення описки в виконавчому листі.

07.04.2025 до суду надійшла заява представника позивача про залишення заяви про виправлення описки в виконавчих листах по справі № 755/2215/24 без розгляду.

Вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

За вимог ч. 3 цієї ж статті, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Згідно частини 9 статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У контексті можливості застосування до спірних правовідносин аналогії закону суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №2-591/11.

Так, в наведеній постанові, Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема, у постановах від 26.06.2019 у справі №905/1956/15, від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц.

Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, вказаною процесуальною нормою врегульовано питання реалізації права позивача на подання заяви про залишення без розгляду позовної заяви та процесуальні наслідки задоволення такої заяви у вигляді залишення позову без розгляду.

З урахуванням вище викладеного, наведені положення п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України можуть бути застосовані до спірних правовідносин сторін за аналогією закону, оскільки ст. 432 ЦПК України, не передбачає права учасника справи на подання заяви про залишення без розгляду заяви про виправлення помилки у виконавчому документі, а застосування положень п.5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України як аналогії у процесуальному праві, по відношенню до ст. 432 ЦПК України, в цьому конкретному випадку, дасть змогу ухвалити справедливе та процесуально обґрунтоване рішення, оскільки заявник бажає реалізувати своє право на залишення без розгляду поданої ним заяви.

З урахуванням вище зазначеного, оскільки представник позивача заявила про залишення без розгляду заяви про виправлення описки в виконавчих листах, враховуючи можливість застосування до спірних правовідносин положень п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення без розгляду заяви про виправлення описки.

Керуючись ст. 10, 257, 260, 269, 353, 354, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» - Смолярчук Оксани Олександрівни про виправлення описки залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України./

Повний текст ухвали складено 10.09.2025.

Суддя: