Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/9272/16-ц
Провадження № 2/644/1525/25
РІШЕННЯ

іменем України

04 вересня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Рибалка В.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У позові КП «Харківводоканал» просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 7254,06 грн., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2010 року по 30.06.2016 року у розмірі 3511,84 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2003 року по 30.06.2016 року у розмірі 2435,04 грн., індекс інфляції у розмірі 1162,14 грн. та 3 % річних у розмірі 145,04 грн. Також позивач просив стягнути з відповідачів сплачену суму судового збору у розмірі 1378 грн., а саме по 689 грн. з кожного, в обґрунтування чого посилалася на те, що відповідачі являються споживачами послуг, які надає позивач. В порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг відповідачі належним чином не виконували зобов`язання щодо оплати наданих послуг, внаслідок чого за ними утворилась заборгованість.

01.03.2017 року заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова позовні вимоги КП «Харківводоканал» задоволені.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.10.2023 року заочне рішення від 01.03.2017 року скасовано.

В процесі розгляду справи представник позивача збільшив розмір позовних вимог і просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 24130 грн. 63 коп., з якої за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2010 року по 31.01.2022 року у розмірі 11455 грн. 93 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2003 року по 31.01.2022 року у розмірі 9654 грн. 20 коп., інфляційні втрати у розмірі 2426 грн. 66 коп., 3 % річних від простроченої суми у розмірі 593 грн. 84 коп.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачам на адресу реєстрації місця проживання були направлені копії ухвал про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками, а також судові повістки про виклик в судове засідання. Відомості про дату та час судового засідання знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Поштовий конверт з судовими повістками, направлений за зареєстрованим місце проживання відповідачів, повернутий суду засобами поштового зв`язку. Крім того, відповідачка ОСОБА_3 була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом отримання телефонограми 19.07.2025 року.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

На момент розгляду справи суду не було надано відповідачами жодних відомостей щодо зміни їх місця проживання/перебування.

Відповідачі з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не зверталися, заяв, клопотань та заперечень від них до суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачі не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не зявилися у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у їхню відсутності до суду не надходило. Відповідачами не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.

За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного.

Будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним, обладнаний центральною системою водопостачання та водовідведення.

Відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, до 01.05.2019 року регулювались Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV (далі за текстом Закон України від 24.06.2004 № 1875-ІV), з 01.05.2019 року Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі за текстом Закон України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004, ч. 1 ст. 1 Закону України від 09.11.2017 №2189-VІІІ, житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004, п. 5.ч. 2 ст. 7 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно вимог п.1 ч. 1 ст. 9 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, п. 24 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісячно, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до п. 11 «Правил надання послуг водо, теплопостачання та водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі за текстом Правила № 630), плата за послуги нараховується згідно показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання.

За відсутності приладів обліку холодної та гарячої води, нарахування здійснюється у відповідності п. 21 Правил № 630, згідно встановлених норм водоспоживання та водовідведення з розрахунку на кількість проживаючих споживачів.

Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг у відповідності до п.п. 20-21 Правил № 630.

В порушення вимог п. 18 Правил № 630, де вказано, що платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця, відповідачі порушуючи свої зобов`язання не сплачували за отримані послуги, що привело до утворення заборгованості.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004, пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004, пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що за особовим рахунком наявна заборгованість у розмірі 24130 грн. 63 коп., з якої за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2010 року по 31.01.2022 року у розмірі 11455 грн. 93 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2003 року по 31.01.2022 року у розмірі 9654 грн. 20 коп.

Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов`язань не допускаються.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою наданих послуг позивач також просить стягнути з відповідача інфляційні витрати в сумі 2426 грн. 66 коп. та 3% річних в сумі 593 грн. 84 коп.

Приймаючи до уваги, що відповідачі, будучи зобов`язаним своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашають заборгованість добровільно, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України, і стягує з відповідачів у дольовому співвідношенні сплачену суму судового збору.

Керуючись ст. ст.141, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» (ЄДРПОУ 03361715, вул. Конторська, буд. 90, м. Харків) заборгованість в загальному розмірі 24130 грн. 63 коп., з якої за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2010 року по 31.01.2022 року у розмірі 11455 грн. 93 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2003 року по 31.01.2022 року у розмірі 9654 грн. 20 коп., інфляційні втрати у розмірі 2426 грн. 66 коп., 3 % річних від простроченої суми у розмірі 593 грн. 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378 грн. 40 коп., а саме по 689 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.В. Шевченко