справа № 619/5275/25
провадження № 2/619/2300/25
УХВАЛА

іменем України

08 вересня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.

Найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб):

позивач: Дергачівська окружна прокуратура, місце знаходження: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. Європейська, буд. 63, ідентифікаційний код ; відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ,місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суть питання, що вирішується ухвалою.

05 вересня 2025 року Дергачівська окружна прокуратура Харківської області,через систему «Електронний суд», звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у якому просила: визнати недійсним договір купівлі-продажу від 23.03.2021, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251) та земельної ділянки площею 0,161 га, кадастровий номер :00:004:0238 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251). Зобов`язати ОСОБА_2 повернути, а ОСОБА_1 , прийняти житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею (кв.м): 87,6 житлова площа (кв.м): 42.7, Опис: Житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, літ. "а" - тамбур, літ. "а1" - ганок, літ. "Б" літня кухня, літ. "б" - веранда, літ. "В" - гараж, літ. "Г" - погріб, літ. "Д" - вбиральня, літ. "Е" - літній душ, літ. "Ж" - сарай, літ. "К" - колонка, літ. "К1" - місцева очисна споруда, № 1 - хвіртка, № 2 - огорожа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251). Зобов`язати ОСОБА_2 повернути, а ОСОБА_1 , прийняти земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0238 площею 0,161 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251).

Разом з позовною заявою Дергачівська окружна прокуратура подала до суду заяву, в якій просить вжити заходів щодо забезпечення цього позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 251, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0238 площею 0,161 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , з забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном; Накладення арешту на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 251, а саме: житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею (кв.м): 87,6 житлова площа (кв.м): 42.7, Опис: Житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, літ. "а" - тамбур, літ. "аі" - ганок, літ. "Б" - літня кухня, літ. "б" - веранда, літ. "В" - гараж, літ. "Г" - погріб, літ. "Д" - вбиральня, літ. "Е" - літній душ, літ. "Ж" - сарай, літ. "К" - колонка, літ. "К1" - місцева очисна споруда, № 1 - хвіртка, № 2 - огорожа, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , з забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

Суд дійшов висновку про задоволення заяви забезпечення позову з таких підстав.

Разом з позовною заявою Дергачівська окружна прокуратура подала до суду заяву, в якій просить вжити заходів щодо забезпечення цього позову.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 149 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа (частина перша статті 152 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті (частина перша статті 153 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі (частина тринадцята статті 158 ЦПК України)

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Системне тлумачення частини першої статті 153, частини тринадцятої статті 158, частини першої статті 187 ЦПК України дає можливість дійти висновку, що: законодавець передбачив відповідний процесуальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі; для розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлені різні процесуальні строки: два та п`ять днів відповідно; першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті; у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову; у разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року у справі № 308/8567/20 (провадження № 61-3480сво21) зроблено висновок про те, що законодавець передбачив відповідний процесуальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі. Для розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлені різні процесуальні строки: два та п`ять днів відповідно. Першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті. У випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову. У разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

Отже, заява про забезпечення позову розглядається судом протягом двох днів та її розгляд не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до частин шостої-восьмої статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Судом встановлено, що Дергачівська окружна прокуратура звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :00:004:0238; житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , з забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном.

При цьому предметом судового спору (позову, що забезпечується) є визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.03.2021, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 та земельної ділянки, кадастровий номер :00:004:0238.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, але не співмірною із заявленими вимогами.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Зі змісту заяви вбачається, що у провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження №0001143 від 16.09.2020.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.03.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими слідством особами, вчинив вимагання грошей у ОСОБА_5 (особа із зміненими анкетними даними).

У подальшому ОСОБА_1 19.03.2021 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 189 КК України на ч. 4 ст. 189 КК України, відповідно до якої останній, не обмежуючись скоєним, в організованій з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на початку квітня 2020 року розробили злочинний план направлений на вимагання грошей у інших фізичних осіб-підприємців, який у подальшому реалізували.

Окрім того, 15.06.2021 ОСОБА_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри 19.03.2021, про те, що він підозрюється у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів до неї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та у вимозі передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні, вчинене повторно, організованою групою, тобто у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 189 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_1 повідомлено про підозру 19.03.2021, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Встановлено, що ОСОБА_1 15.05.2012 на підставі договорів купівлі-продажу набув у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (чотири дріб один) та земельну ділянку з кадастровим номером :00:004:0238. Згідно п. 3.1. розділу 3 «Ціна договору, порядок, строки розрахунків» Договору купівлі-продажу від 15.05.2012 - продаж майна вчинено за 389 512,50 грн (триста вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот дванадцять гривень 50 копійок), що є еквівалентом 48 750,00 USD (сорок вісім тисяч сімсот п`ятдесят доларів США), виходячи з офіційного курсу НБУ на 15.05.2012 - 1 USD = 7,99 грн.

У подальшому 23.03.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Браженко І.І.

Предметом вказаного договору став житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251 та земельна ділянка площею 0,161 га, кадастровий номер :00:004:0238, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251.

На підставі рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Браженко І.І. № 57246528 від 23.03.2021 проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа (кв.м): 87.6, житлова площа (кв.м): 42.7, додаткові відомості: літ. "а" - тамбур, літ. "аі" - ганок, літ. "Б" - літня кухня, літ. "б" - веранда, літ. "В" - гараж, літ. "Г" - погріб, літ. "Д" - вбиральня, літ. "Е" - літній душ, літ. "Ж" - сарай, літ. "К" - колонка, літ. "К1" - місцева очисна споруда, № 1 - хвіртка, № 2 - огорожа (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251).

На підставі рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Браженко І.І. № 57247062 від 23.03.2021 проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0238 площею 0,161 га, що, згідно відомостей з кадастрової карти, знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251).

Враховуючи викладене, зокрема той факт, що спірне майно вже один раз вибуло з власності боржника - Відповідача 1 ( ОСОБА_1 ) з метою уникнення конфіскації майна, позовні вимоги прокурора підлягають забезпечення шляхом накладення арешту на спірне майно, з забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном, як відповідачам так і іншим особам.

Невжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкти нерухомості з забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном може невілювати ефективний захист інтересів держави, виконання рішення суду у вигляді конфіскації майна, адже у разі повторного відчуження спірного майна або вчинення інших реєстраційних дій позивач буде змушений знову ініціювати новий судовий розгляд задля задоволення своїх вимог.

Виходячи з принципів співмірності, розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, суд дійшов висновку про забезпечення позову.

Згідно із частиною першою статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків. Цей інститут цивільного процесу має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Ураховуючи наведене правило процесуального закону, суд має право, однак, він не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені частиною третьою статті 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Перелік випадків у яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України та є вичерпним.

Передбачені частиною третьою статті 154 ЦПК України підстави, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, у справі відсутні.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Судом установлено, що в даному випадку відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладення арешту на земельну ділянку може завдати збитків відповідачу.

Враховуючи те, що спосіб забезпечення позову, який застосований судом, не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зустрічного забезпечення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Згідно з ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання повного тексту ухвали, залежно від складності справи, може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 149-153, 157, 258-261, 353 ч.1 п.3, 354, ЦПК України, суд

постановив:

Заяву Дергачівської окружної прокуратури про забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову:

- накласти арешт на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 251, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0238 площею 0,161 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , з забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном;

- накласти арешт на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 251, а саме: житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею (м2): 87,6 житлова площа (м2): 42.7, Опис: Житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, літ. "а" - тамбур, літ. "аі" - ганок, літ. "Б" - літня кухня, літ. "б" - веранда, літ. "В" - гараж, літ. "Г" - погріб, літ. "Д" - вбиральня, літ. "Е" - літній душ, літ. "Ж" - сарай, літ. "К" - колонка, літ. "К1" - місцева очисна споруда, № 1 - хвіртка, № 2 - огорожа, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , з забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити до відома учасникам справи та до Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для негайного виконання та для вжиття відповідних заходів.

Роз`яснити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2025 року.

Суддя Є. А. Болибок