ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ__________
Пр. №2/521/1322/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Замниборщ А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , діючий в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Одеська товарна біржа, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно внаслідок спадкування за законом,

встановив:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , діюча в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом, уточненим у подальшому, до Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Одеська товарна біржа, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_5 , посилаючись на те, що 01 серпня 1997 року між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 на Одеській товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №21111, за умовами якого він придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, площею 17,1 кв.м., 10,8 кв.м., 13,1 кв.м., кухні, площею 5,8 кв.м., коридорів, площею 3,00 кв.м., 1,5 кв.м., 1,4 кв.м., санвузла, площею 2,9 кв.м., кладовки, площею 1,6 кв.м., балкону, площею 0,8 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м., жилою площею 41,0 кв.м.

Позивачі зазначали, що сторони договору купівлі-продажу нерухомого майна №21111 від 01 серпня 1997 року виконали всі умови вказаного договору, ОСОБА_5 отримав грошові кошти та передав ОСОБА_6 документи та ключи від квартири.

08 серпня 1997 року право власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , помер. Після його смерті відкрилась спадщина, в склад якої входить квартира АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, площею 17,1 кв.м., 10,8 кв.м., 13,1 кв.м., кухні, площею 5,8 кв.м., коридорів, площею 3,00 кв.м., 1,5 кв.м., 1,4 кв.м., санвузла, площею 2,9 кв.м., кладовки, площею 1,6 кв.м., балкону, площею 0,8 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м., жилою площею 41,0 кв.м., яка належила померлому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №21111 від 01 серпня 1997 року, який був укладений на Одеській товарній біржі.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_1 , дружина померлого, їх малолітня донька ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її мати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , рідні доньки ОСОБА_6 від першого шлюбу, які прийняли спадщину, шляхом звернення в установлений законом строк до приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Одеської області Верезуб К.О. із заявами про прийняття спадщини.

Листом приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Одеської області Верезуб К.О. від 24 вересня 2024 року №345-01-Н позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна №21111 від 01 серпня 1997 року не було додержано вимог ст.227 ЦК УРСР, чинного на час укладення договору, в частині його нотаріального посвідчення, тому зазначений договір не може бути прийнятий нотаріусом в якості право встановлювального документа для оформлення права власності на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду.

Вказували, що при укладенні вказаного договору норми статті Цивільного кодексу України щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна не діяли, тому договір купівлі-продажу нерухомого майна №21111 від 01 серпня 1997 року не був нотаріально посвідчений.

Стверджували, що на даний час договір купівлі-продажу нерухомого майна №21111 від 01 серпня 1997 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на Одеській товарній нотаріусом не приймається, оскільки не був нотаріально посвідчений, тому не може бути прийнятий в якості право встановлювального документу на квартиру.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивачі просили суд визнати за ними в рівних частках (по ) право власності у порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , яка була придбана за договором купівлі-продажу нерухомого майна №21111 від 01 серпня 1997 року, укладеним на Одеської товарній біржі.

Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 63).

Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залучено - Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, як орган опіки та піклування (а.с.117-118).

Ухвалою суду від 13 березня 2025 року була прийнята до провадження уточнена позовна заява (а.с.134-135).

Ухвалою суду від 25 червня 2025 року по справі було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с. 193).

Позивачі та їх представник, діюча на підставі ордерів від 16 грудня 2024 року, 12 березня 2025 року в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися судом відповідно до ст. 128 ЦПК України, надала заяву про підтримання позовних вимог, просила їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутністю (а.с.68,130,131,201).

Представник Одеської міської ради, діючий на підставі довіреності від 18 грудня 2024 року в судове засідання не не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися судом відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с.141,148).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Одеська товарна біржа, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися судом відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с.140,142,154,190).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Хаджибейського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою книги шостої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Судом встановлено, що 01 серпня 1997 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на Одеській товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №21111, за умовами якого він придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, площею 17,1 кв.м., 10,8 кв.м., 13,1 кв.м., кухні, площею 5,8 кв.м., коридорів, площею 3,00 кв.м., 1,5 кв.м., 1,4 кв.м., санвузла, площею 2,9 кв.м., кладовки, площею 1,6 кв.м., балкону, площею 0,8 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м., жилою площею 41,0 кв.м. (а.с.6-7,8-9).

Встановлено, що сторони договору купівлі-продажу нерухомого майна №21111 від 01 серпня 1997 року виконали всі умови вказаного договору, ОСОБА_5 отримав грошові кошти та передав ОСОБА_6 документи та ключи від квартири.

08 серпня 1997 року право власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації, що підтверджується листом КП «БТІ» ОМР від 31 жовтня 2017 року (а.с.7 звор.,10).

Таким чином, факт належності ОСОБА_6 на праві власності квартири АДРЕСА_1 , підтверджується вищевказаними документами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, в склад якої входить квартира АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, площею 17,1 кв.м., 10,8 кв.м., 13,1 кв.м., кухні, площею 5,8 кв.м., коридорів, площею 3,00 кв.м., 1,5 кв.м., 1,4 кв.м., санвузла, площею 2,9 кв.м., кладовки, площею 1,6 кв.м., балкону, площею 0,8 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м., жилою площею 41,0 кв.м., яка належила померлому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №21111 від 01 серпня 1997 року, який був укладений на Одеській товарній біржі.

Встановлено, що ОСОБА_6 перебував з ОСОБА_1 у шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 2014 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №2535, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11).

В період шлюбу у ОСОБА_6 та ОСОБА_1 народилась донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12).

Також встановлено, що ОСОБА_6 до 07 квітня 2014 року перебував в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2014 року був розірваний, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с. 172 звор.-174).

Встановлено, що від попереднього шлюбу у ОСОБА_6 є двоє дітей: ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Отже, спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_1 , дружина померлого, їх малолітня донька ОСОБА_2 , в інтересах якої дії її мати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , рідні доньки ОСОБА_6 від першого шлюбу, які прийняли спадщину, шляхом звернення в установлений законом строк до приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Одеської області Верезуб К.О. із заявами про прийняття спадщини (а.с.165,166,177,178).

Встановлено, що листом приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Одеської області Верезуб К.О. від 24 вересня 2024 року №345-01-Н позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна №21111 від 01 серпня 1997 року не було додержано вимог ст.227 ЦК УРСР, чинного на час укладення договору, в частині його нотаріального посвідчення, тому зазначений договір не може бути прийнятий нотаріусом в якості право встановлювального документа для оформлення права власності на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду (а.с.183).

Таким чином, у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу нерухомого майна №21111 від 01 серпня 1997 року не був нотаріально посвідченим, позивачі не мають можливості оформити за собою право власності на спадкове майно, яке вони отримали у спадщину.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , належала на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №21111 від 01 серпня 1997 року, укладеного на Одеській товарній біржі, квартира АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, площею 17,1 кв.м., 10,8 кв.м., 13,1 кв.м., кухні, площею 5,8 кв.м., коридорів, площею 3,00 кв.м., 1,5 кв.м., 1,4 кв.м., санвузла, площею 2,9 кв.м., кладовки, площею 1,6 кв.м., балкону, площею 0,8 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м., жилою площею 41,0 кв.м.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Оскільки після смерті ОСОБА_6 позивачі прийняли спадщину, то в силу ст. 1268 ЦК України у них виникло право володіння та користування спадковим майном.

Відповідно до правової позиції у справі за №6-164 цс12 в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 23 січня 2013 року).

Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_6 на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 належала на праві власності на підставі на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №21111 від 01 серпня 1997 року, укладеного на Одеській товарній біржі, квартира АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, площею 17,1 кв.м., 10,8 кв.м., 13,1 кв.м., кухні, площею 5,8 кв.м., коридорів, площею 3,00 кв.м., 1,5 кв.м., 1,4 кв.м., санвузла, площею 2,9 кв.м., кладовки, площею 1,6 кв.м., балкону, площею 0,8 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м., жилою площею 41,0 кв.м.(а.с. 6-7).

Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У пункті 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

При цьому, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (пункти 4.14., 4.15., 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5).

Судом встановлено, що позивачі не мають можливості оформити своє право власності на спадкове майно, оскільки у них відсутній нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна №21111 від 01 серпня 1997 року, укладений на Одеській товарній біржі.

Реєстрація права власності на майно може бути проведена за рішенням суду про визнання права власності на це майно.

Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , діюча в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір у справі складає 13928,80 грн., що сплачений позивачами у повному обсязі при зверненні до суду (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 223, 259, 264, 268, 273, 354 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимогиОСОБА_1 , діючий в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Одеська товарна біржа, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно внаслідок спадкування за законом задовольнити.

Визнати заОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 06 січня 2015 року, РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку статті 392 Цивільного кодексу України право власності в порядку спадкування за законом на частину квартири АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, площею 17,1 кв.м., 10,8 кв.м., 13,1 кв.м., кухні, площею 5,8 кв.м., коридорів, площею 3,00 кв.м., 1,5 кв.м., 1,4 кв.м., санвузла, площею 2,9 кв.м., кладовки, площею 1,6 кв.м., балкону, площею 0,8 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м., жилою площею 41,0 кв.м., яка належала на праві власності на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна№21111 від 01 серпня 1997 року, укладеного на Одеській товарній біржі, зареєстрованого в Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості, реєстраційний номер №21111 від 01 серпня 1997 року та зареєстрованого 08 серпня 1997 року в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації під №665-стр 104-кн 109 доп. - Туркмані Набіль, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати заОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 12 вересня 2016 року, РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку статті 392

Цивільного кодексу України право власності в порядку спадкування за законом на частину квартири АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, площею 17,1 кв.м., 10,8 кв.м., 13,1 кв.м., кухні, площею 5,8 кв.м., коридорів, площею 3,00 кв.м., 1,5 кв.м., 1,4 кв.м., санвузла, площею 2,9 кв.м., кладовки, площею 1,6 кв.м., балкону, площею 0,8 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м., жилою площею 41,0 кв.м., яка належала на праві власності на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна№21111 від 01 серпня 1997 року, укладеного на Одеській товарній біржі, зареєстрованого в Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості, реєстраційний номер №21111 від 01 серпня 1997 року та зареєстрованого 08 серпня 1997 року в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації під №665-стр 104-кн 109 доп. - Туркмані Набіль, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати заОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт громадянина України номер НОМЕР_6 , виданий 04 серпня 2021 року органом 5114, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку статті 392 Цивільного кодексу України право власності в порядку спадкування за законом на частину квартири АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, площею 17,1 кв.м., 10,8 кв.м., 13,1 кв.м., кухні, площею 5,8 кв.м., коридорів, площею 3,00 кв.м., 1,5 кв.м., 1,4 кв.м., санвузла, площею 2,9 кв.м., кладовки, площею 1,6 кв.м., балкону, площею 0,8 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м., жилою площею 41,0 кв.м., яка належала на праві власності на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна№21111 від 01 серпня 1997 року, укладеного на Одеській товарній біржі, зареєстрованого в Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості, реєстраційний номер №21111 від 01 серпня 1997 року та зареєстрованого 08 серпня 1997 року в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації під №665-стр 104-кн 109 доп. - Туркмані Набіль, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , паспорт громадянина України номер НОМЕР_8 , виданий 06 серпня 2021 року органом 5114, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , в порядку статті 392 Цивільного кодексу України право власності в порядку спадкування за законом на частину квартири АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, площею 17,1 кв.м., 10,8 кв.м., 13,1 кв.м., кухні, площею 5,8 кв.м., коридорів, площею 3,00 кв.м., 1,5 кв.м., 1,4 кв.м., санвузла, площею 2,9 кв.м., кладовки, площею 1,6 кв.м., балкону, площею 0,8 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м., жилою площею 41,0 кв.м., яка належала на праві власності на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна№21111 від 01 серпня 1997 року, укладеного на Одеській товарній біржі, зареєстрованого в Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості, реєстраційний номер №21111 від 01 серпня 1997 року та зареєстрованого 08 серпня 1997 року в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації під №665-стр 104-кн 109 доп. - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 вересня 2025 року.

Суддя: О.М. Сегеда