Справа № 401/880/25
Провадження № 2/401/726/25
02 вересня 2025 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Волошина Н.Л., за участю секретаря судового засідання Яцини А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Світловодськ Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», -
24 березня 2025 року представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» в особі директора звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 57 326,08 грн, сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4430256, за яким відповідачу були перераховані кошти на картковий рахунок в сумі 20 000,00 грн. Зобов`язання за кредитним договором ТОВ «Мілоан» виконало в повному обсязі та у строк визначений умовами договору, а відповідач не виконала свої зобов`язання, тому загальна заборгованість за договором складає 57 326,08 грн, з яких: 18 254,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 37 672,08 грн заборгованість за нарахованими процентами, 1 400,00 грн заборгованість за комісією.
26 липня 2024 року згідно умов Договору № 26-07/2024 ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором № 4430256 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», а відповідно ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги до відповідача.
Оскільки відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення сум боргу за Договором не виконав ні перед первісним кредитором, а ні перед позивачем ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», тому залишається непогашеною заборгованість за договором у сумі 57 326,08 грн, з яких: 18 254,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 37 672,08 грн заборгованість за нарахованими процентами, 1 400,00 грн заборгованість за комісією. (а.с. 2-11)
Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. (а.с. 112-114)
Правом надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася.
У судове засідання представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» не з`явився, скерував до суду заяву про проведення судових засідань за відсутності представника позивача, інших клопотань чи заперечень на адресу суду не надходило. (а.с. 140-141)
Відповідач ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України. (а.с. 139, 147)
Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
При таких обставинах, у відповідності до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомила, не подала відзив, з урахуванням згоди позивача, встановлено сукупність умов для проведення розгляду справи в заочному порядку на підставі наявних у ній матеріалів.
Представник третьої особи ТОВ «Мілоан» в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, клопотань, заяв чи заперечень від представника третьої особи на адресу суду не надходило. (а.с. 117, 125, 131, 136, 146)
Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
10 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 з використанням інформаційно-комунікаційної системи було укладено Договір про споживчий кредит № 4430256, за яким Кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений Договором термін та виконати інші зобов`язання. За умовами п.п. 1.2.-1.7. Договору відповідачу надано кредит у розмірі 20 000,00 грн строком на 30 днів з 10 грудня 2021 року по 09 січня 2022 року. Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включає загальну суму зборів, платежів та інших витрат, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 6 680,00 грн в грошовому виразі і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат за кредитом складає 26 680,00 грн. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені договором, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін до 09 січня 2022 року. Комісія за надання кредиту складає 1 400,00 грн, яка нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом складають 5 280,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором фіксований. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2.-2.3. Договору.
Відповідно до умов п.п. 2.1.-2.2. Договору кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.п. 1.5.1.-1.5.2 Договору, в термін (дату) до 09 січня 2022 року. у випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 Договору, в сумі та на умовах п. 2.3 Договору. Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 Договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування. За умовами п. 2.3.1.2 Договору Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. (а.с. 40-48)
26 липня 2024 року згідно умов Договору факторингу № 26-07/2024 ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за Кредитним договором № 4430256 від 10 грудня 2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», а відповідно ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги до відповідача, що підтверджується Договором, актом прийманняпередачі реєстру боржників від 26 липня 2024 року, реєстром боржників від 26 липня 2024 року. (а.с. 15-24, 36, 38-39)
Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем на момент звернення позивача до суду матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
В силу ст.ст. 205, 207 ЦК України договір, укладений в електронній формі вважається таким, що укладений в письмовому вигляді.
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.
Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.
Згідно ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому.
Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У договорі про надання фінансового кредиту, укладеного з відповідачем, сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування коштами, розмір і типи процентних ставок, розмір комісії та інших платежів.
Договір про надання фінансового кредиту є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався. При дослідженні наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором з усіма його складовими, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та підтверджують порушення відповідачем обов`язків за кредитним договором щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування цими коштами, сплати комісії.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором в розрізі положень ст.ст. 76-81 ЦПК України не спростований відповідачем.
Відступлення права вимоги підтверджується договором, реєстром боржників, який містить інформацію про відповідача (її прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, номер договору, суму заборгованості).
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а саме наданого позивачем розрахунку, відповідач не сплачував заборгованості за укладеним ним договором, ні новому, ні попередньому кредитору, внаслідок чого утворилася заборгованість у заявленій у позові до стягнення сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Отже, вирішуючи спір, суд, оцінивши надані докази та встановивши, що відповідач своєчасно не виконала взяті на себе грошові зобов`язання, не сплатила заборгованість за укладеним договором, ні новому, ні попередньому кредитору, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у заявленому розмірі, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
При поданні позову позивачем заявлено вимогу про відшкодування йому за рахунок відповідача понесених судових витрат, які складаються зі сплаченого судового збору у сумі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 16 000,00 грн.
Визначаючи розмір понесених витрат суд виходить з наступного.
Частиною 1статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Зважаючи на наведені норми процесуального законодавства, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, зокрема, в рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункт 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір обґрунтованим.
Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.
Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесення позивачем судових витрат на правничу правову допомогу позивачем до позовної заяви було долучено: договір про надання правової (правничої) допомоги №02-07/2024 від 02 липня 2024 року, укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявку № 253 на надання юридичної допомоги, витяг з акту № 5 про надання юридичної допомоги від 28 лютого 2025 року, з яких вбачається, що Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» були надані такі види правової допомоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»:
- надання усної консультації з вивчення документів 2 години 4 000,00 грн;
- складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 4 години 12 000,00 грн;
Загальна сума склала 16 000 грн (а.с. 57-59, 63-64).
При визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд враховує, що дана категорія справ не є складною, законодавство у сфері стягнення кредитної заборгованості є стабільне і судова практика має ознаку єдності. Тому, заявлені до відшкодування витрати є неспівмірними з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності.
Отже, з врахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), ціни позову, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, незначного обсягу юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, суд приходить до висновку, що заявлені витрати за надання правничої допомоги в розмірі 16 000,00 грн є явно неспівмірними та не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності.
Таким чином, на підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав, для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до 5 000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 2 422,40 грн, яка сплачена позивачем за подання позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 137, 141, 263-265, 268, 272, 273-276, 280-284 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за Кредитним договором № 4430256 від 10 грудня 2021 року у розмірі 57 326 (п`ятдесят сім тисяч триста двадцять шість) грн 08 к., з яких: 18 254 грн 00 к. - заборгованість за тілом кредиту, 37 672 грн 08 к. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1 140 грн 00 к. заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 к. та 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 к. витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги в порядку ст.ст. 351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України.

Позивач - Товариств з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», , вул. Гедройця Єжи, буд. 6 офіс 521, м. Київ;

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», , юридична адреса: вул. Багговутівська, буд. 17/21, м. Київ.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.Л.Волошина