Справа № 152/436/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 вересня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожної А.Г.,

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження по суті цивільну справу

за первісним позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

вимоги позивача: про розірвання шлюбу,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

вимоги позивача: про стягнення компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на рухоме майно,

учасники справи:

представник відповідача за первісним позовом, представник позивача за зустрічним позовом адвокат Країло С.В.,

негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. 28 березня 2025 року позивач за первісним позовом звернувся до суду та вказав, що сторони перебувають в шлюбі з 20 вересня 2015 року, від шлюбу мають неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Між сторонами шлюбні відносини фактично припинені, спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на сімейне життя, непорозуміння та сварки, а тому подальше збереження шлюбу, на думку первісного позивача, є неможливим. Спору про виховання дітей на день ухвалення рішення немає. Позивач просив розірвати шлюб (а.с.2-3).

2. Відповідачка за первісним позовом відзиву на позов не подала.

3. 18 квітня 2025 року позивачка за зустрічним позовом звернулася до суду із зустрічним позовом та вказала, що на розгляді в Шаргородському районному суд перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до неї про розірвання шлюбу. Позивачка за зустрічним позовом зазначила, що визнає позов про розірвання шлюбу. За час спільного проживання із відповідачем за зустрічним позовом подружжя набуло право власності на автомобілі «TOYOTA AVENSIS» 2005 року випуску та «CHEVROLET AVEO» 2006 року, ринкова вартість яких становить 260290 грн та 137580 грн відповідно. У зв`язку із вищевикладеним ОСОБА_2 просила первісний позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, а також задовольнити зустрічний позов та стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобілів іноземного виробництва марки «TOYOTA AVENSIS» 2005 року випуску та «CHEVROLET AVEO» 2006 року випуску в сумі 198935 грн, разом з тим, стягнути з ОСОБА_1 на її користь судові витрати, пов`язанні із розглядом справи (а.с.20-21).

4. Відповідач за зустрічним позовом відзиву на зустрічну позовну заяву не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. В прохальній частині позовної заяви, первісний позивач просив розглянути справу у найкоротший строк без його участі (а.с.2 на звороті).

6. 14 квітня 2025 року від первісного позивача на адресу суду надійшла заява, у якій він просив розгляд справи провести у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення з відповідачкою не погоджується (а.с.16).

7. 16 травня 2025 року від первісного позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з метою залучення до розгляду справи адвоката (а.с.45).

8. 19 травня 2025 року від представника відповідачки за первісним позовом - адвоката Країла С.В. надійшла заява, у якій він зазначив, що ознайомившись із заявою позивача про відкладення розгляду справи не заперечує щодо її задоволення (а.с.50).

9. 1 липня 2025 року від представника позивачки за зустрічним позовом адвоката Країла С.В. надійшла заява, у якій він просив підготовче судове засідання, призначене на 14-00 год 3 липня 2025 року, провести без ОСОБА_2 та її представника, під час якого вирішити питання про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднати їх (а.с.63).

10. 3 липня 2025 року від представника відповідача за зустрічним позовом адвоката Матюхи В.В. надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, яке призначене на 14-00 год 3 липня 2025 року, на іншу дату у зв`язку із його перебуванням у відпустці (а.с.65).

11. 4 серпня 2025 року від представника відповідача за зустрічним позовом адвоката Матюхи В.В. надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання, що призначене на 10-00 год 4 серпня 2025 року, за відсутності позивача та його представника. Проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду не заперечує (а.с.72).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

12. Ухвалою суду від 3 квітня 2025 року первісну позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачці запропоновано надати в строк до 25 квітня 2025 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачці та відповідачу строк до 20 травня 2025 року для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.13).

13. Копію первісної позовної заяви з додатками судом було надіслано відповідачці за її адресою місця реєстрації (а.с.15). За наданою суду 3 квітня 2025 року виконавчим комітетом Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області інформацією, ОСОБА_2 значиться зареєстрованою за адресою, що вказана в позові (а.с.12). Відповідно до зворотного поштового повідомлення, ОСОБА_2 отримала надіслані судом документи особисто 9 квітня 2025 року (а.с.18).

14. Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року постановлено подальший розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10-00 год 20 травня 2025 року (а.с.38).

15. Ухвалою суду від 20 травня 2025 року підготовче судове засідання по справі відкладено на 3 липня 2025 року на 14-00 год (а.с.52).

16. Ухвалою суду від 3 липня 2025 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 та об`єднано первісний позов із зустрічним позовом в одне провадження (а.с.68).

17. Копію зустрічного позову судом було направлено відповідачеві за зустрічним позовом на адресу місця реєстрації (а.с.69). Поштова кореспонденція, що надсилалася відповідачеві за зустрічним позовом, повернулася до суду із відміткою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.93).

18. Ухвалою суду від 4 серпня 2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 серпня 2025 року на 11-00 год (а.с.96).

ІV. Пояснення сторін.

19. Представник відповідача за первісним позовом, представник позивача за зустрічним позовом - адвокат Країло С.В. в судовому засіданні вимоги за первісним позовом визнав в повному обсязі та не заперечував щодо розірвання шлюбу між сторонами. Разом з тим, підтримав позовні вимоги за зустрічним позовом та просив їх задовольнити.

V. Фактичні обставини, встановлені Судом.

20. Відповідно до копії паспорта позивача за первісним позовом, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Котовськ Одеської області (а.с.4).

21. Згідно зі свідоцтвом про шлюб, сторони уклали шлюб 20 вересня 2015 року та зареєстрували його у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шаргородського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №96 (а.с.5).

22. Відповідно до копій свідоцтв про народження, сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6, 7).

23. Відповідно до копії відповіді начальника ТСЦ МВС №0543 Віталія Цабака від 5 березня 2025 року, станом на 5 березня 2025 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровано наступні транспортні засоби: «TOYOTA AVENSIS», сірого кольору, 2005 року випуску; «CHEVROLET AVEO», сірого кольору, 2006 року випуску (а.с.22).

24. Згідно копії консультаційного висновку №01/25-09-2І про оціночну вартість об`єкта КТЗ від 15 квітня 2025 року, оціночна вартість колісного транспортного засобу TOYOTA AVENSIS, 2005 року випуску, становить 260290 грн (а.с.23).

25. Відповідно до копії консультаційного висновку №01/25-09-1І про оціночну вартість об`єкта КТЗ від 15 квітня 2025 року, оціночна вартість колісного транспортного засобу CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску, становить 137580 грн (а.с.27).

VІ. Оцінка Суду.

26. Згідно зі статтею 51 Конституції України, частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

27. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання.

28. Відповідно до статей 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

29. Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені і поновлювати їх вони не мають наміру.

30. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

31. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

32. За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

34. Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

35. Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

36. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про запровадження презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який заперечує її застосування.

37. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

38. Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

39. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 372 ЦК України.

40. Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

41. У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

42. Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

43. Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, Верховний Суд робить висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.

Аналогічні висновки висловлені, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 210/4854/15-ц (провадження № 61-30421св18) та від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження № 61-46326св18).

44. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, зробленим у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 (провадження № 14-435цс18) «[…] суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду».

45. З матеріалів справи видно, що відповідач за зустрічним позовом, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, жодних письмових пояснень чи заперечень не подав, не скористався правом висловити власну позицію щодо позовних вимог зустрічного позову.

46. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірне майно набуте сторонами в період шлюбу, є об`єктом їх права спільної сумісної власності, а тому позивачка за зустрічним позовом має право на грошову компенсацію вартості своєї частки у праві спільної сумісної власності і, як наслідок, припинення її права власності на спірне майно.

VІI. Розподіл судових витрат.

47. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

48. Згідно з частиною першою статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

49. Враховуючи визнання позову відповідачкою за первісним позовом до розгляду справи по суті, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору в сумі 605,60 грн слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 605,60 грн стягнути з відповідачки на користь позивачки.

50. З огляду на вищевикладені положення ЦПК України, судові витрати у виді судового збору в сумі 1989,40 грн (а.с.19) слід стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь позивачки за зустрічним позовом.

51. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

52. Згідно з частинами першою шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

53. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

54. Відповідно до частини восьмою статті 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

55. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

56. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

57. На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу позивачка за зустрічним позовом надала суду договір №17/25 про надання правової допомоги від 4 березня 2025 року, акт №1 прийому-здачі наданих послуг від 18 квітня 2025 року, копію платіжної інструкції №175 на суму 20000 грн.

58. Проаналізувавши надані позивачкою за зустрічним позовом документи, що підтверджують її витрати на правову допомогу у цій справі, виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності, суд вважає, що розмір вказаних витрат слід стягнути у розмірі 10000 грн. Стягнення витрат на правничу допомогу у вказаній сумі суд вважає цілком співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

З цих підстав,

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10, 12, 13, 18, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України,

Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований 20 вересня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шаргородського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №96.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. витрат на оплату судового збору.

4. Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним при подачі цього позову до суду судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

5. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на рухоме майно задовольнити повністю.

6. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобілів іноземного виробництва марки «TOYOTA AVENSIS» 2005 року випуску та «CHEVROLET AVEO» 2006 року випуску в сумі 198935 (сто дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) грн.

7. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 12 вересня 2025 року.

Ім`я (найменування) сторін :

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічний позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1 , ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрований мешканець АДРЕСА_1 .

Представник позивача за первісним позовом, представник відповідача за зустрічним позовом: Матюха Володимир Вікторович, який знаходиться по АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000593 від 23 жовтня 2019 року, діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 23 травня 2025 року №1240.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічний позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України, ід.№ НОМЕР_3 , зареєстрована по АДРЕСА_3 .

Представник відповідача за первісним позовом, представник позивача за зустрічним позовом: адвокат Країло Степан Васильович, який знаходиться по вул. Героїв Майдану, 234, в м. Шаргород Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВН №000479, видане на підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області від 19 травня 2019 року №5/19, діє на підставі ордеру серії АВ №1187605 від 4 березня 2025 року.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА