Провадження № 2/359/3040/2025
Справа № 359/6638/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Козачук А.Р.,

за участі відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

04.06.2025 ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01.09.2023 по 28.02.2025 в розмірі 2610,05 грн., 3% річних в розмірі 57,91 грн., інфляційні втрати 233,41 грн. (а.с.3-5).

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.06.2024 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду (а. с.27-28).

У призначене судове засідання представник позивача не з`явився. Від представника позивача Кислощук Я.С. надійшла заява про закриття провадження у справі, посилаючись на відсутність предмета спору, у зв`язку з тим, що відповідач добровільно задовольнив вимоги позивача щодо оплати заборгованості за послугу з розподілу природного газу в розмірі 2801,37 грн. Одночасно просять вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти закриття провадження у справі не заперечував, пояснив, що сплатив заборгованість , копію квитанції від 24.07.2025 про сплату заборгованості надав суду. А також подав заяву з проханням звільнити його від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки має інвалідність 2 групи з дитинства.

Заслухавши думку відповідача, дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 3 вказаної статті учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.2 та 3 цієї статті до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Так, суд звертає увагу, що відповідно до правових висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 522/3680/22 (провадження № 61-12919св23), логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» у контексті п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування.

Отже, добровільне задоволення відповідачем вимоги позивача після відкриття провадження у цій справі виключає можливість закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору.

Разом із цим, в силу вимог п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Крім того слід зазначити, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Крім того, в силу вимог ч.3 ст.148 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Разом із з цим суд звертає увагу, що в силу вимог ч.9 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із платіжною інструкцією №19166 від 13 травня 2025 року (а.с. 1) при подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2725,20 грн., а також відповідно до платіжної інструкції №15980 від 28 лютого 2025 року позивачем було сплачено судовий збір сплачено 302,80 грн., тобто на загальну суму 3028 гривень ( в розмірі одного прожиткового мінімум для працездатних осіб).

Відповідачу ОСОБА_1 згідно із Довідкою сер. ВТЭ №027523 від 21.04.1990 встановлено другу групу інвалідності з 01.05.1990 року безстроково. Крім того, відповідно до пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 2 група інвалідності з дитинства.

З урахуванням вищенаведених вимог позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, що становить 1514 гривень, а також вирішити питання щодо компенсації за рахунок держави 50% сплаченого судового збору в сумі 1514 гривень.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 49, ч.ч.1,3 ст. 142, п.4 ч.1 ст. 255, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Повернути Київській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (, зареєстроване місцезнаходження: Київська область, м.Боярка, вул..Шевченка, 178) 50% сплаченого судового збору, а саме: 1514 гривень (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень), сплачені відповідно до платіжних інструкцій АТ «Державний ощадний банк України» №19166 від 13 травня 2025 року та №15980 від 28 лютого 2025 року.

Компенсувати Київській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (, зареєстроване місцезнаходження: Київська область, м.Боярка, вул..Шевченка, 178) 50% сплаченого судового збору, а саме: 1514 гривень (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень), сплачені відповідно до платіжних інструкцій АТ «Державний ощадний банк України» №19166 від 13 травня 2025 року та №15980 від 28 лютого 2025 року, у «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845.

Роз`яснити, що для повернення судового збору платнику необхідно звернутися до Головного управління Державної казначейської служби України (01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, 1) з наступними документами: ухвала суду про повернення судового збору з відміткою про вступ її в законну силу, заява про повернення коштів з бюджету та оригінал або належним чином завірена копія квитанції про сплату судового збору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання (проголошення).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Бориспільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів, який обчислюється з дня підписання ухвали.

Учасник справи, якому не був вручений повний текст ухвали в день її оголошення (підписання), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя І.В.Муранова-Лесів