Справа №464/1820/18
пр № 6/464/112/25
У Х В А Л А

05 вересня 2025 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Мичка Б.Р,, розглянувши заяву Львівського комунального підприємства "Під Зуброю" про заміну сторони у виконавчому провадженні,

у с т а н о в и в:

Заявник звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із заявою, в якій просить замінити сторону у виконавчому провадженні, а саме стягувача ЛКП "Старий Сихів" на ЛКП "Під Зуброю".

Відповідно до протоколу передачі судової справи між суддями таку передано на розгляд судді Мичка Б.Р.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судовим наказом Сихівського районного суду м. Львова від 24.04.2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЛКП "Старий Сихів" заборгованість у розмірі 2099, 70грн.

У ст.129-1Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України«Про виконавчепровадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі ст.55ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з вимогами ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власноїініціативиабозазаявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до ст. 442 ЦПК Україниу разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ст. 89 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритогодлязагального ознайомлення. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом. Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до ч.5 ст.104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Таким чином, цивільне законодавство передбачає правонаступництво в результаті припинення юридичної особи з виключенням її з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Згідно витягу ЛКП «Старий Сихів» не перебуває в процесі припинення станом на 28.08.2025 року.

Представником заявника не надано достатніх суду відомостей про перебування юридичної особи ЛКП «Старий Сихів» в процесі припинення.

Правонаступництво може бути підтверджено лише належними та допустимими доказами. Такими доказами можуть бути відомості з ЄДРПОУ та належним чином зареєстровані установчі документи про виключення з реєстру ЛКП «Старий Сихів» та про його припинення з переданням прав та обов`язків іншим юридичним особам правонаступникам (злиття, приєднання, поділ, перетворення), або в результаті ліквідації.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки боржник ЛКП «Старий Сихів» не втратив статусу юридичної особи, належних доказів переходу прав та обов`язків процесуального правонаступництва боржника ЛКП «Старий Сихів» до ЛКП «Під Зуброю» суду не надано, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.258-261, 268, 353, 442 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви Львівського комунального підприємства "Під Зуброю" про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 464/1820/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів згідно з вимогами ст.ст.351-356 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2025 року.

Суддя Мичка Б.Р.