Справа № 495/6684/23
№ провадження 2/495/550/2025
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

10 вересня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Ульвіс К.Є., Дарій О.М.,

справа № 495/6684/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський глюково-фруктозний завод» до ОСОБА_1 , Мологівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки,

представника відповідача Дубченко М.П.

ВСТАНОВИВ:

27.06.2023 представник позивача звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , Мологівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки, просить суд визнати недійсним рішення Білгород Дністровської міської ради Одеської області «Про затвердження матеріалів інвентаризації та передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки загальної площею 0,0841 га за адресою: АДРЕСА_1 від 27 серпня 2004 року за № 244-ХХІV; визнати недійним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 285953, виданий ОСОБА_1 та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0841 га для ведення садівництва кадастровий номер :02:003:0010; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0010, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом скасування кадастрового номеру.

Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він є власником нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі продажу нежитлових будівель № 381 від 06 лютого 2009 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.04.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, номер запису про право власності: 36324851.

17 січня 2022 року за вх.№ 81 до Мологівської ОТГ подано заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 0,4819 га ( АДРЕСА_2 ) у оренду для будівництва та обслуговування господарських будівель а споруд.

Відповідно до рішення Мологівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області № 653-VІІІ від 31 січня 2022 року надано дозвіл позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років загальною площею 0,4819 га 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудов, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , за рахунок земель житлової та громадської забудови.

Державним кадастровим реєстратором Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Київській області розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 30.12.20022 року (реєстраційний номер 3В-022) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення № РВ-023 від 12 січня 2023 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документу, установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа та рекомендовано виправити накладання з ділянкою :02:003:0010.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 23.06.2023 року встановлено, що власником земельної ділянки з кадастровим номером::02:003:0010 є ОСОБА_1 , також згідно витягу встановлено адресу місця проживання: АДРЕСА_3 .

Право власності на земельну ділянку виникло на підставі Рішення Мологівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області № 244-XXIV від 27.08.2004 року.

Документом, що посвідчує право власності є Державний акт серії ЯА № 285953 від 02.02.2205 (помилкове вказання в витягу ДЗК року державного акту, а саме: «2205» замість вірного «2005»).

Вважає, що рішення Мологівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області № 244-XXIV від 27.08.2004 року, державний акт на право власності на землю, виданий на підставі цього рішення, підлягають визнанню недійними, оскільки під час виготовлення спірного державного акту на право власності на земельну ділянку кадастровий номер: :02:003:0010 конфігурація та координати зовнішніх меж земельної ділянки не відповідає фактичному розташуванню.

На підставі вищевикладеного позивач і звернувся з позовом до суду.

31 липня 2023 року від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надійшов відзив на позовні вимоги позивача, просить суд задоволені позовних вимог позивачу відмовити у повному обсязі, зазначаючи, що позивачем не зазначено, чим саме порушено права позивача діями Головного управління Держгеокадастру, оскільки у даного підприємстві відсутні будь які правовстановлюючі документи на земельну ділянку під об`єктом нерухомого майна.

Головне управління діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Одеської області.

Згідно з пунктом 12 частини 4 Положення Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системними в установленому порядку.

Відповідно до інформації відділу № 2 управління надання адміністративних послуг Головного управління згідно наявних у відділі Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та других примірників державних актів, станом на 31.12.2012, на ім`я ОСОБА_1 за № 7 зареєстрований державний акт серії ЯА № 285953 на земельну ділянку площею 0, 0841 га за адресою: ділянка № НОМЕР_1 , садівниче товариство «Юбілейний-70», с. Молога, Білгород Дністровського району, Одеської області, для ведення садівництва.

Згідно даних Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 0,0841 га за адресою: ділянка АДРЕСА_4 зареєстрована в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером: :02:003:0010 для ведення садівництва; цільове призначення А.01.05 Для індивідуального садівництва; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення: форма власності: приватна власність.

Що стосується земельної ділянки позивача, то згідно наявних у відділі Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та других примірників державних актів, станом на 31.12.2012 інформація про реєстрацію правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 за позивачем відсутня.

Зазначає, якщо фактична земельна ділянка, яка не перетинається з межами іншої земельної ділянки, проте згідно відомостей Державного земельного кадастру є наявний перетин меж земельної ділянки, відповідно до Закону України «Про надання адміністративних послуг», Закону України «Про Державний земельний кадастр», Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» подається заява про виправлення відомостей до Державного земельного кадастру про координати поворотних точок меж земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою.

Вважають, що відсутні правові підстави стосовно вжиття заходів Головним управлінням щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки набутою ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства.

Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі.

30 червня 2023 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче судове засідання з витребуванням доказів по справі.

20 липня 2023 року витребувані докази надійшли на адресу суду.

02 листопада 2023 року Ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито з призначенням справи до її судового розгляду по сутті.

22 травня 2024 року надійшло клопотання про заміну сторони у справі.

23 травня 2024 року Ухвалою суду замінена сторона у справі.

Представник позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Після оголошеної в судовому засіданні перерви надав заяву про розгляд справи за його відсутність.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в судовому засіданні просила в задоволені позовних вимог відмовити.

Від представника Мологівської сільської ради Білгород дністровського району Одеської області надійшла заява про розгляд справи за відсутність представника відповідача, ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Зі згоди представника відповідача, суд розглядає справу за відсутність належним чином повідомлених відповідачів та представника позивача.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, ретельно дослідивши всі наявні докази у справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до договору купівлі продажу від 14 лютого 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вин Агро» передає у власність (продає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеський Глюкозо Фруктозний завод», а ТОВ «Одеський Глюкозо Фруктозний завод» приймає у власність (купує) нежитлові будівлі, в цілому загальною площею 753, 8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та складаються в цілому: Є будинок ЛТВ, загальною площею 235, 3 кв.м., Ж будівля, загальною площею 48, 9 кв.м., З будівля, загальною площею 133,9 кв.м., К будівля, загальною площею 322, 9 кв.м., І котельня, загальною площею 12,8 кв.м. Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 208. (а.с. 164-166)

Відповідно до рішення Мологівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області № 653-VІІІ від 31 січня 2022 року надано дозвіл ТОВ «Вин Агро» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років загальною площею 0,4819 га 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудов, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , за рахунок земель житлової та громадської забудови.

Після розробки та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, подати документацію із землеустрою на затвердження до Мологівської сільської ради. (а.с. 88)

Державним кадастровим реєстратором Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Київській області розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 30.12.20022 року (реєстраційний номер 3В-022) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення № РВ-023 від 12 січня 2023 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документу, установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа та рекомендовано виправити накладання з ділянкою :02:003:0010.

На виконання ухвали суду про витребування доказів по справі, від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надійшла інформація згідно якої за інформацією Відділу № 2 управління надання адміністративних послуг Головного управління згідно наявних у Відділі Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю, договорів оренди землі та других примірників державних актів, станом на 31.12.2012, наявний запис про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 285953 від 02.02.2005 за № 27, виданий на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0841 га, за цільовим призначенням А.01.05 для індивідуального садівництва, з кадастровим номером :02:003:0010, яка розташована за адресою: ділянка АДРЕСА_4 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 23.06.2023 року встановлено, що власником земельної ділянки з кадастровим номером::02:003:0010 є ОСОБА_1 . (а.с. 32-33)

Право власності на земельну ділянку виникло на підставі Рішення Мологівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області № 244-XXIV від 27.08.2004 року.

Документом, що посвідчує право власності є Державний акт серії ЯА № 285953 від 02 лютого 2005 року. (а.с. 65)

За інформацією Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, згідно наявних у відділі Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та других примірників державних актів, станом на 31.12.2012 інформація про реєстрацію правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 за позивачем відсутня.

Нормативне обґрунтування. Оцінка аргументів сторін, висновки суду.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Частиною першою ст. 152 Земельного кодексу України (далі ЗК України) держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст. 152 ЗК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Існують три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 володіє спірною земельною ділянкою із 2005 року, яку отримала відповідно до встановленої законом (в редакції на час виникнення правовідносин) процедури, здійснила всі передбачені законодавством дії для проведення державної реєстрації.

Відтак, усунення порушення прав позивача щодо неможливості внесення відомостей про належну йому земельну ділянку до земельного кадастру, не вказує на не визнання чи оспорення відповідачем права власності позивача на земельну ділянку, а тому позбавлення останньої права власності на належну їй земельну ділянку не є пропорційним та співмірним, відтак такий спосіб захисту права не можна визнати ефективним та справедливим.

Відповідно до рішення № РВ-023 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, зазначено, що прийняте рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа та рекомендовано: Виправити накладання з ділянкою :02:003:0010; Площа співпадає на 1,8334. (а.с. 11)

Тобто перешкода, яка виникла у позивача, та порушує його право на безперешкодне користування належною йому земельною ділянкою, має технічний характер, та може бути усунена шляхом внесення змін до технічних документацій сторін, чи одного з них, після отримання висновків спеціалістів із земельно-технічних питань проведених на основі огляду земельних ділянок на місцевості в натурі.

Вказані обставин, додатково вказують на невірний вибір позивачем способу захисту своїх прав, що є окремою підставою для відмови у задоволені позову.

У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом ч.2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1,6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції право на судовий захист, звертаючись до суду особа в позові вказує власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зав`язків, відносин і залежностей.

Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до Постанови від 08 квітня 2024 року, справа № 538/2077/21 провадження № 61-14571ск23, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив наступне: «Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року в справі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (див., зокрема: постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2018 року в справі № 361/2965/15-а (провадження № 11-190апп18), від 09 листопада 2021 у справі № 542/1403/17 (провадження № 14-106цс21)).

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів (частина третя 152 ЗК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18) зазначено, що «у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, що право ОСОБА_3 порушене, оскільки для таких висновків мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала у власності позивачки, де проходить її межа, чи порушена межа її земельної ділянки відповідачем. Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 360/2066/17 (провадження № 61-14866 св 20) зазначено, що: «у наведеному рішенні державного кадастрового реєстратора вказані наступні підстави для відмови: знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, із рекомендацією державного кадастрового реєстратора звернутися заявнику до організації розробника для виправлення технічної помилки та приведення документації із землеустрою у відповідність до чинного законодавства»;

…Отже, позивач не позбавлений можливості внести відповідні відомості щодо належної йому земельної ділянки до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрового номеру у разі виправлення технічної помилки та приведення документації із землеустрою у відповідність до чинного законодавства, тому є правильними висновки суду апеляційної інстанції, щодо недоведеності позивачем порушення відповідачем його права власності на землю».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2020 року у справі № 583/669/15-ц (провадження № 61-756св20) зазначено, що: «…як встановлено висновком додаткової судової земельно-технічної експертизи від 20 жовтня 2017 року № 8380, навіть у разі перерахування координат земельних ділянок на АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 із послідуючим виготовленням державних актів на земельні ділянки, не змінюючи площі, лінійних розмірів та конфігурації земельних ділянок фактична межа між вказаними земельними ділянками отримана таким чином спільній межі не буде відповідати.

Отже, сторонам у справі потрібно усунути технічні помили, допущених під час визначення меж суміжних земельних ділянок, яке проводилось у різний час, відповідно до порядку, визначеному у пункті 4 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр».

Встановлення (відновлення) меж земельних ділянок потрібно у зв`язку з неможливістю визначення меж, які б відповідали державним актам, можливо, і шляхом зміни площі, лінійних розмірів та конфігурації земельних ділянок обох сторін.

При цьому формування нових земельних ділянок не здійснюється, а лише вносяться зміни до відомостей про нові межі земельних ділянок до Державного земельного кадастру.

Таке встановлення (відновлення) може бути здійснено за згодою сторін як за фактичним використанням, так і за межами, які сторони погодять між собою».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року в справі № 449/1165/17 (провадження № 61-22096св19) зазначено про те, що згідно із пунктом 4 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру.

Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом (частина четверта, п`ята статті 158 ЗК України). ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у позасудовому порядку мають можливість скористатися визначеним у пункті 4 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» способом відновлення своїх порушених прав, шляхом усунення технічних помилок, і лише у разі, якщо цей спосіб виявиться недієвим, чи згоди щодо визначення конкретних меж земельних ділянок не буде досягнуто, позивачі, чиї права порушені у результаті невідповідності інформації землевпорядної документації фактичним даним щодо площі, лінійних розмірів та конфігурації земельних ділянок, так і даним, визначеним державними актами, що є порушення вимог земельного законодавства, можуть звернутись до суду за захистом порушених прав.»

З урахуванням усього вищенаведеного, на підставі повно та всебічно досліджених доказів, надавши оцінку їх належності, допустимості, достатності, об`єктивності, та у їх логічному взаємозв`язку, виходячи із норм права, що врегульовують дані правовідносини, з врахуванням позицій Верховного Суду, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 1, 16, 21, 182, 328, 387, 388 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 263, 264, 265, 354 ЦПК України , суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимогТовариства з обмеженою відповідальністю «Одеський глюково-фруктозний завод» до ОСОБА_1 , Мологівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТОВ «Одеській глюкозо-Фруктозний завод, , адреса: 67231, Одеська область, Іванівський район, с. Білка, вул. Стрекалова, 68.

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Мологівська сільська рада Білгород Дністровського району Одеської області, , адреса: 67751, Одеська область, Білгород Дністровський район, с. Молога, вул. Кишинівська, 221 А.

Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, , адреса: 65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Космонавтів, 34.

Повний текст рішення складений 12 вересня 2025 року.

Суддя: