Справа № 444/964/25
Провадження № 2/444/913/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Садовій І.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (паспорт громадянина України: серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 23.06.1998 року; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Рава-Руська міської ради Львівського району Львівської області (адреса: вул. Я. Мудрого, 3, м. Рава-Руська, Львівський р-н, Львівська область, 80314, , електронна пошта: rawa ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області (м. Рава-Руська, вул. Я. Мудрого, 3, Львівського району, Львівської області, 80316) про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В :

Свої позовні вимоги Позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому, а саме на частину квартири АДРЕСА_2 .

Позивач звернулась в Рава - Руську державну нотаріальну контору Львівської області для отримання свідоцтва про права на спадщину за законом.

Державний нотаріус Рава - Руської державної нотаріальної контори Львівської області завів спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Проте відмовив Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , оскільки не встановлений факт, що має юридичне значення, а саме: у свідоцтві про право власності на житло, котре видане згідно з розпорядженням від 22.05.1995 р. № 1670 і записано у реєстрову книгу за № 1055 від 08.06.1995р. прізвище власника (спадкодавця) частини житла вказане як « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про смерть « ОСОБА_3 ».

Позивач вказує, що у зв`язку з допущеною орфографічною помилкою в прізвищі Спадкодавця у вищевказаному свідоцтві вона не може оформити своїх спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст.315ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (п.п. 1 і 3).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

На підставі вищевикладеного просить дану справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Так як прийняття судом рішення про належність свідоцтва на нерухоме майно померлому ОСОБА_2 , необхідне для спадкування.

Так, згідно з правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

На підставі вищевказаного Позивач просить його позовні вимоги задоволити та встановити факт приналежності правовстановлюючого документу.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача Рава-Руської міської ради Львівського району, Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Однак, представник відповідача - Рава-Руської міської ради Львівського району, Львівської області надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника.

Представник третьої особи Рава - Руської ДНК в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином. Однак надіслала на адресу суду спадкову справу та клопотання про розгляд справи у її відсутності. У вирішенні даної справи покладається на думку суду.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому, а саме на частину квартири АДРЕСА_2 .

Позивач звернулась в Рава - Руську державну нотаріальну контору Львівської області для отримання свідоцтва про права на спадщину за законом.

Державний нотаріус Рава - Руської державної нотаріальної контори Львівської області завів спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (додається). Проте відмовив Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , оскільки не встановлений факт, що має юридичне значення, а саме: у свідоцтві про право власності на житло, котре видане згідно з розпорядженням від 22.05.1995 р. № 1670 і записано у реєстрову книгу за № 1055 від 08.06.1995р. прізвище власника (спадкодавця) частини житла вказане як « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про смерть « ОСОБА_3 ».

Позивач вказує, що у зв`язку з допущеною орфографічною помилкою в прізвищі Спадкодавця у вищевказаному свідоцтві вона не може оформити своїх спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст.315ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (п.п. 1 і 3).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Так, згідно з правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

На підставі вищевказаного Позивач просить її позовні вимоги задоволити та встановити факт приналежності правовстановлюючого документу.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача належить задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із положеннями п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Вищенаведене свідчить про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст., ст. 23, 247, 258, 259, 264, 265, 319, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву задоволити.

Встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтво про право власності на житло, котре видане згідно з розпорядженням від 22.05.1995 р. № 1670 і записано у реєстрову книгу за № 1055 від 08.06.1995 р., яке видане ОСОБА_2 є таким, що видане ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_4 , ІПН та паспортні дані не встановлено.

Суддя: Мікула В. Є.