Справа №705/4303/25
2/705/2833/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2025 справа передана на розгляд судді Гудзенко В.Л. у зв`язку із задоволенням суддею Піньковським Р.В. самовідводу ухвалою суду від 04.09.2025.

Вивчивши позовну заяву з додатками, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід від розгляду вказаної справи на підставі п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даного позову.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність влади» № 8 від 13.06.2007 наголошується, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У статті 15 Кодексу суддівської етики України, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, зазначається, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначено ст.40 ЦПК України, відповідно до положень якої питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість.

Суддя вважає, що є достатньо підстав для самовідводу у вказаній справі, оскільки існують обставини, які можуть викликати сумнів стороннього спостерігача в об`єктивності та неупередженості судді, з тих підстав, що позивачем у справі є ОСОБА_1 , яка протягом 2023-2025 років працювала на посаді помічника судді в Уманському міськрайонному суді Черкаської області.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору. Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Беручи до уваги вищевикладене, виходячи з необхідності уникнення напруження та недовіри у судовому провадженні, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, а також для попередження виникнення у сторін будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді, що в подальшому може негативно вплинути на об`єктивність постановленого рішення у справі, суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню самовідвід від розгляду даної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36-41 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити самовідвід судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко Валентини Леонідівни по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним.

Справу передати до канцелярії Уманського міськрайонного суду Черкаської області для визначення судді, який буде розглядати справу, в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л. Гудзенко