Справа № 393/377/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря судових засідань Гладир К.С.,

учасники справи:

заявниця - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: - ОСОБА_2 як представник неповнолітньої ОСОБА_3 ,

- Міністерство оборони України,

- Військова частина НОМЕР_1 ,

представники учасників справи:

представник заінтересованої особи Міністерства оборони України - ОСОБА_8.,

представники Військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_15, ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Кам`янець, за участі заявниці ОСОБА_1 , заінтересованої особи: - ОСОБА_2 як представника неповнолітньої ОСОБА_3 , цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 як представник неповнолітньої ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, та Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу однією сім`єю,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною заявою, вказуючи, що з січня 2020 року вона проживала однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Верблюзького старостинського округу, за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку, який належить її родині. ОСОБА_5 був мобілізований 03 липня 2024 року та перебував у зоні бойових дій. 03 жовтня 2024 року вона отримала сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що її чоловік, молодший сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командир бойової машини - командир першого механізованого відділення другого механізованого взводу першої механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 зник безвісти 20 вересня 2024 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Українськ, Покровського району, Донецької області, що підтверджується сповіщенням за №24 від 03.10.2024р. Вказане сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку. Згідно постанови КМУ від 30.11.2016р. №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» (п.7 вказаного Порядку), вона входить до переліку членів сімей військовослужбовців, яким здійснюються виплата грошового забезпечення. Вона звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 з питанням отримання акту розслідування стосовно того, як безвісти зник її чоловік, де їй було запропоновано встановити факт спільного проживання як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу однією сім`єю. Вони проживали разом з ОСОБА_5 як сім`я, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та дружина, що підтверджується довідкою виданою Кам`янецькою селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області №290 від 20.06.2025р. Щоб мати право на отримання матеріальної допомоги та пільг, визначених законом відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» їй необхідно встановити факт спільного проживання. Вона стверджує, що вони з ОСОБА_5 працювали по найму, вели спільний бюджет, робили ремонт в будинку, придбавали речі домашнього вжитку, вели спільне господарство, жили скромно та замкнуто. ОСОБА_5 має доньку від попередніх стосунків ОСОБА_3 . Після мобілізації чоловіка хотіли зареєструвати шлюб та проживати в зареєстрованому шлюбі. Дані обставини змушують її звернутися до суду з вказаною заявою, так як їй це необхідно для реалізації її прав. В зв`язку з чим просить встановити факт її постійного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 01.07.2025 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду. Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи. Також вказаною ухвалою задоволено клопотання заявниці про виклик свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Представником заінтересованої особи Міністерства оборони України було надано письмові пояснення, в яких останній вказав, що заявниця вказала у заяві метою звернення до суду отримання права матеріальної допомоги та пільг, визначених законом відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Згідно доданої копії сповіщення №24 вбачається, що ОСОБА_5 зник безвісти. Згідно п.2 постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у п.1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000,00 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Враховуючи, що заявницею не надано доказів загибелі військовослужбовця ОСОБА_5 вести мову про отримання нею допомоги передбаченої п.2 Постанови №168 безпідставно. Таким чином, якщо встановлення факту не призведе до реалізації зазначеної у заяві мети, тобто факт не породить відповідних юридичних наслідків. Суд має відмовити у задоволенні заяви. Просив врахувати дані пояснення при винесенні рішення судом та прийняти законне і обґрунтоване рішення по справі.

Представником заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_15 було надано письмові пояснення, в яких останній вказав, що підставою звернення до суду заявниці з даною заявою є отримання виплати грошового забезпечення, у зв`язку з зникненням безвісти ОСОБА_5 . Механізм виплати такого грошового забезпечення регулюється ЗУ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей». Заявниця не зверталася із заявою на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 про надання виплат, а отже - не скористалась правом позасудового порядку отримання виплати грошового забезпечення. П.6 постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» чітко визначений вичерпний перелік осіб, яким здійснюється виплати грошового забезпечення, серед яких відсутні такі як «чоловік та жінка які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу». Відповідно до ч.2 ст. 21 СК України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Також слід зазначити, що до своєї заяви заявниця не додає доказів відсутності родичів у зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_5 , таким чином, не відомо чи є в зниклого батьки, діти та інші особи, які після зникнення безвісти військовослужбовця мали б право на отримання грошового забезпечення. Вказане свідчить про те, що навіть у разі якщо заявниця доведе факт спільного проживання з ОСОБА_5 та відсутність у нього інших родичів - у заявниці не виникне права на отримання виплати у зв`язку з зникненням безвісти ОСОБА_5 , а тому встановлення даного факту лише призведе до виникнення нових судових спорів. Крім того, вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні можуть бути вирішені в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, якщо між сторонами не існує спору. Вважає, що по справі наявний спір, оскільки заінтересовані особи заперечують проти встановлення такого факту, що фактично унеможливлює її розгляд в порядку окремого провадження. За наявності спору про право, встановлення юридичного факту повинно вирішуватись не в порядку окремого провадження, а в позовному провадженні. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд має право, зокрема постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду. Просив заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 як представник неповнолітньої ОСОБА_3 , Міністерства оборони України, військової частина НОМЕР_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу однією сім`єю залишити без розгляду.

Заявниця ОСОБА_1 24.07.2025 року надіслала до суду заперечення на письмові пояснення представника Військової частини НОМЕР_1 в яких вказала, що не погоджується з письмовими поясненнями представника в/ч НОМЕР_1 , де вказано, що її заяву необхідно залишити без розгляду. Їй, як дружині, так як саме вона була зазначена своїм чоловіком ОСОБА_5 дружиною, було надіслано сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що її чоловік, молодший сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командир бойової машини - командир першого механізованого відділення другого механізованого взводу першої механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 зник безвісти 20 вересня 2024 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Українськ, Покровського району, Донецької області, що підтверджується сповіщенням за №24 від 03.10.2024р. Вказане сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку. Про наявність чи відсутність розпорядження стосовно виплат, залишеного її безвісти зниклим чоловіком ОСОБА_5 їй невідомо. Щоб мати право на отримання матеріальної допомоги та пільг, визначених законом відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» їй необхідно встановити факт спільного проживання. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999р. За №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. А тому просить суд задовольнити її заяву в повному обсязі.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 під час розгляду справи заяву по вищезазначеним підставам підтримали у повному обсязі та наполягали на її задоволенні. Також суду пояснили, що вона з 2005 року перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. З січня 2020 року вона почала проживати з ОСОБА_5 . Спочатку вони жили в будинку ОСОБА_5 , а потім переїхали весною 2020 року до будинку її діда та баби, за адресою: АДРЕСА_1 , за будинком доглядали разом. З ОСОБА_5 були зареєстровані за різними адресами. 03.07.2024 року її співмешканця ОСОБА_5 мобілізували і 20.09.2024 року їй принесли сповіщення, що останній зник безвісти. За час проживання вони вели спільний бюджет, купували речі по господарству. Коли ОСОБА_5 був на війні вони продовжували бути разом як чоловік та дружина, вона відправляла йому посилки, його зарплатна картка знаходилась у неї, дзвонили один одному. На час їхнього спільного проживання ОСОБА_5 в шлюбі з іншими жінками не перебував, вона також не перебувала в шлюбі. Він вже був розлучений, та має доньку від першого шлюбу ОСОБА_3 . Також пояснила, що батьки ОСОБА_5 давно померли, а інші спадкоємці першої черги відсутні. Встановлення даного юридичного факту їй необхідно саме для подання документів для здійснення їй виплат грошового забезпечення під час перебування її цивільного чоловіка в статусі зниклого безвісти.

Заінтересована особа ОСОБА_9 як представник неповнолітньої ОСОБА_3 під час розгляду справи суду пояснила, що вона являється колишньою дружиною ОСОБА_5 , з яким вона розірвала шлюб 07.03.2014 року, в них є спільна донька ОСОБА_3 , їй 17 років. На даний час вона перебуває в шлюбі з 2018 року з іншим чоловіком. Їй відомо, що заявниця зійшлася з ОСОБА_5 та вони співмешкали. Вони приблизно з кінця осені 2019 року почали проживати. В заявниці помер її перший чоловік, вони його поховали і в ІНФОРМАЦІЯ_4 почали проживати разом. Разом вони мешкали до того часу поки ОСОБА_5 , не забрали на війну де він і зник безвісти. Також вказала, що з нею та донькою ОСОБА_5 коли пішов на війну не спілкувався, крім цього заявниця цьому перешкоджала. На теперішній час жодних виплат, крім аліментів від ОСОБА_5 вона не отримує. З відповідною заявою до відповідних органів про виплату грошових коштів на час знаходження ОСОБА_5 в статусі безвісно відсутнім вона в інтересах дитини не зверталась. У ОСОБА_5 батьки померли, є рідна сестра. Заперечує проти задоволення заяви, тому що заявниця погано ставиться до її дитини.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, в надісланих до суду письмових поясненнях щодо заяви, просив провести судове засідання без участі представника Міністерства оборони України.

Представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 в судовому засідання під час розгляду справи заперечував щодо задоволення заяви з підстав вказаних у доданих до справи письмових поясненнях щодо заяви. Вказав, що немає доказів, що заявниця з ОСОБА_5 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. Також заявниця не надала доказів, що немає інших членів сім`ї, які також можуть претендувати на соціальні виплати, у зв`язку зі зникненням ОСОБА_5 під час бойових дій. До них ніхто не звертався щодо виплат, у зв`язку зі зникненням ОСОБА_5 під час бойових дій.

Проте, в останнє судове засідання представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, за наявними у справі доказами, позовні вимоги не визнає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона добре знає заявницю ОСОБА_1 , вони сусідки. Їй відомо, що заявниця з січня 2020 року почала проживати з ОСОБА_5 , аж поки його не забрали на війну у 2024 році. Вони проживали однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Ми до них часто приходили додому, товаришували родинами. Спочатку ОСОБА_5 жив в батьківській хаті, а потім вони почали проживати у будинку заявниці. Чоловік заявниці помер у ІНФОРМАЦІЯ_4.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_5 його племінник, заявниця теж являється йому родичкою по лінії дружини, знає їх дуже добре. З січня 2020 року заявниця з ОСОБА_5 проживали разом по АДРЕСА_1 , як одна сім`я, вони вели спільне господарство, працювали, бувало всяке вони й сварились і мирились. ОСОБА_5 працював на тракторі. Після мобілізації останнього, він з ним не спілкувався.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд провів розгляд справи на підставі наявних у справі доказах, у відсутність представників заінтересованої особи, які до суду не з`явилися.

Вислухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, розглянувши письмові пояснення заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд встановив наступне.

Так, згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч.2 ст.293 ЦПК України).

Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

Судом встановлено, що 03.10.2024 року заявниці ОСОБА_1 як дружині на адресу: АДРЕСА_1 надіслано корінець сповіщення сім`ї №24 проте, що молодий сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командир бойової машини - командир першого механізованого відділення другого механізованого взводу першої механізованої роти другого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період 03.07.2024р. ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісти 20.09.2024р. під час виконання завдання поблизу населеного пункту Українськ, Покровського району, Донецької області.

Відповідно до копії Витягу з реєстру Новгородківської територіальної громади заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 03.07.2017 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно копії довідки виданої старостою Верблюзького старостинського округу Новгородківської селищної ради №263 від 08.10.2024р. заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про те, що згідно погосподарської книги №10 станом на 08.10.2024р. остання дійсно проживає на території Верблюзького старостинського округу за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою разом з нею проживав співмешканець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 22.05.1976 року ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьками вказані: батько - ОСОБА_11 та мати - ОСОБА_12 .

Згідно свідоцтв про смерть ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідно до копії заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.03.2014р. шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_5 , зареєстрований 24.09.1994 року Верблюзькою сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області (актовий запис №15) розірвано.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 09.12.2019р. чоловік заявниці ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, на підтвердження факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу однією сім`єю з ОСОБА_5 заявницею було долучено до заяви копії фотознімків з останнім.

Відповідно до частини другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Заявниця вказала у самій заяві метою звернення до суду отримання права матеріальної допомоги та пільг, визначених законом відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Згідно доданої копії сповіщення №24 вбачається, що ОСОБА_5 зник безвісти. Згідно п.2 постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у п.1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000,00 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Враховуючи, що заявницею не надано доказів загибелі військовослужбовця ОСОБА_5 , а тому права на отримання нею допомоги передбаченої п.2 Постанови №168 вона немає.

Крім цього, другою метою встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 , заявниця вказала про отримання нею виплат грошового забезпечення зниклого безвісти чоловіка, підставою якого є отримання нею сповіщення про те, що ОСОБА_5 є безвісти зниклим, яке є документом для порушення клопотання про призначення пенсії (допомоги) і наданні пільг, установлених законодавством України, відповідно до постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884.

Як встановлено під час розгляду справи заявниця не зверталася до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_5 у встановленому законом порядку.

07.06.2018 наказом Міністерства оборони України № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (надалі - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Розділом ХХХ вказаного Порядку регулюється питання щодо виплати грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату. Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим (пункт 2 Розділ ХХХ Порядку № 260).

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (надалі - Порядок № 884).

Під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (пункт 2 Порядку № 884).

Пунктом 3 Порядку № 884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку № 884, командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Відповідно до пункту 7 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

За змістом ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя є шлюб (ч. 1 ст. 36 Сімейного кодексу України).

Проживання сім`єю без шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно та інших прав прямо визначених законом, однак згідно ч.2 ст. 21 СК України не є підставою для виникнення прав і обов`язків подружжя.

А відтак встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не надає особі правового статусу чоловіка чи дружини у розумінні закону, тобто особи яка перебуває (ла) у є сімейному союзі жінки та чоловіка, зареєстрованому у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року вказано, що важливе значення має вимога процесуального закону про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

За таких обставин заявниця не має права на таку виплату.

Таким чином, оскільки заявниця за встановленими обставинами у справі не набула прав подружжя, вона не має права на отримання виплат зазначених нею у заяві, тобто факт, який вона просить встановити не викликає для неї юридичних наслідків, досягнення яких заявниця вказує як мету встановлення факту що має юридичне значення.

Таким чином, заявницею не зазначено законної мети встановлення факту, отже не доведено, що він не є юридичним, а тому відсутні підстави для встановлення цього факту, в зв`язку з чим в задоволенні заяви заявниці слід відмовити за безпідставністю.

Крім цього, розглядаючи справу повно та всебічно, слід наголосити, що інші доводи учасників справи не спростовують висновків суду та не впливають на зміст виниклих правовідносин оскільки не мають вирішального значення.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати, понесені заявником у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Керуючись ст. ст. 19, 76-82, 247, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354, 355, ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 як представник неповнолітньої ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, та Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу однією сім`єю - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 08.09.2025 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України .

Копію рішення вручити (направити) учасникам справи.

Суддя Є.О. Подліпенець