Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1853/25
Провадження № 2-з/945/14/25
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

29 серпня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Шаронової Н.О., розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 945/1853/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення від сплати аліментів і заборгованості за аліментами, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

встановив:

20 серпня 2025 року позивач ОСОБА_1 в системі «Електронний суд» сформував до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до ОСОБА_2 , Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення від сплати аліментів і заборгованості за аліментами, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Оскільки позовна заява не відповідала вимогам п. п. 4), 5) ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), ухвалою суду від 21 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху, і позивачу надано десятидений строк для усунення недоліків, який рахувався з дня отримання позивачем копії вказаної ухвали.

28 серпня 2025 року, на виконання ухвали суду від 21 серпня 2025 року про залишення позовної заяви без руху, позивач ОСОБА_1 в системі «Електронний суд» сформував до Миколаївського районного суду Миколаївської області заяву про усунення недоліків і новий текст позовної заяви з додатками.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 серпня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 (новий текст) прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 945/1853/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення від сплати аліментів і заборгованості за аліментами, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Одночасно з пред`явленням позову (нового тексту), ОСОБА_1 подав на адресу суду заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за судовим наказом № 945/1493/20, виданим 27 жовтня 2020 року Миколаївським районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 21 вересня 2020 року, і до досягнення повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому провадженні № 63626357 від 17 листопада 2020 року, що здійснюється Новоодеським відділом державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначив, що 27 жовтня 2023 року Миколаївським районним судом Миколаївської області у цивільній справі № 945/1493/20 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 21 вересня 2020 року, і до досягнення повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17 листопада 2020 року Миколаївським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 63626357, з виконання судового наказу № 945/1493/20, виданого 13 листопада 2020 року.

Надалі, Миколаївський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) реорганізовано шляхом приєднання до Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

При цьому, рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2023 року у справі № 945/774/23 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виключено відомості про ОСОБА_1 як батька з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наявність вказаного вище судового рішення, яке набрало законної сили, на думку ОСОБА_1 , є підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , яка змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , укладаючи 01 березня 2023 року шлюб із ОСОБА_6 . Водночас, невжитя заходів забезпечення позову, призведе до безпідставного стягнення з позивача аліментів на користь відповідача за вказаним вище судовим наказом. Також невжиття заходів забезпечення позову, у разі ухвалення судом рішення на користь позивача, перешкодить ефективному захисту та поновленню його порушених прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому процесі. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, і з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

У вступній частині постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року № 9 роз`яснено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року № 9 роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім цього, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер (постанова Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 755/1357/18).

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника) (постанова Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 766/18228/17; постанова Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (постанова Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 308/2237/17).

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

В кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з ОСОБА_1 присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

У заяві ОСОБА_1 посилається на те, що майнові права та обов`язки між ним та дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , припинились після встановлення факту батьківства дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іншою особою ОСОБА_6 , при цьому, до заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 не додає доказів, що підтверджують вказані у заяві обставини, а саме - рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2023 року у цивільній справі № 945/774/23, з відміткою про набрання ним законної сили, яким: батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; виключено відомості про ОСОБА_1 як батька з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, до заяви про забезпечення позову заявником ОСОБА_1 не додано доказів, на підтвердження викладених в ній обставин, зокрема, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходу забезпечення позову.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованою та передчасною, а відтак задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149 - 153, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 945/1853/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення від сплати аліментів і заборгованості за аліментами, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення безпідставно набутих грошових коштів, - відмовити.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова