ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року

м. Харків

справа № 619/10285/24

провадження № 22-ц/818/3436/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Пилипчук Н.П.

суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

розглянувши у порядку ст.369ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 04 лютого 2025 року в складі судді Овсяннікова В.С.,-

встановив:

У грудні 2024 року ТОВ «Іннова Фінанс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором позики у розмірі 33 724,80 грн. та витрати за сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 28.05.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) Позикодавця, а саме Правила надання коштів у позику, в том числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», які було розміщено на сайті товариства. Договор позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідачем надано згоду на використання, при укладенні договору, одноразового ідентифікатора в якості аналога власноручного підпису. Підписуючи договір про надання грошових коштів у позику позичальник підтвердив, що самостійно перед укладенням договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на сайті товариства, проектом договору та погоджується з ними. На підставі Договору позики ОСОБА_1 28.05.2024 було перераховано грошові кошти в якості позики у сумі 8 000 грн., шляхом перерахунку на банківський рахунок на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п. 2.6.1. цього Договору, його додатків. Основними умовами Договору є: п.2.4. Тип кредиту - кредит; п.2.7. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; п.2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; Дати надання кредиту: 28.05.2024 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 1.5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. Вказує, що Позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав Відповідачу грошові кошти в розмірі 8000,00 грн., що підтверджується квитанцією про перерахування коштів, ОСОБА_1 свої зобов`язання відповідно умов договору Позики не виконав, 12.06.2024 здійснив лише часткову оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 1 800 грн. Внаслідок чого має заборгованість перед Позивачем у розмірі 33 724,80 грн., з яких: - 8 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 21 960 грн. - заборгованість за процентами; 3 764,810 грн. - пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. Проценти за договором позики ОСОБА_1 нараховувалися по 12.12.2024 року включно. Незважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач борг не повертає, заходів щодо погашення заборгованості не вживає, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 04 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що позивач надав належні та достатні докази на підтвердження позовних вимог, які ґрунтуються на підставах, узгоджених між сторонами та викладених у договорі позики.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Зачепіло З.Я. подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на відсутність в матеріалах справи належного розрахунку заборгованості та доказів перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 8000грн. Вважає, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи. Крім цього, посилається на те, що суд задовольнив позовні вимоги про стягнення пені під час дії воєнного стану з порушенням вимог закону.

Від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає, що відповідач визнає та не оспорює факт укладення договору про надання грошових коштів у позику в електронній формі. Зазначає, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Виконаний позивачем розрахунок заборгованості за договором є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості. Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 28.05.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання грошових коштів у позику №, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 8 000 грн. на платіжну картку на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти, нараховані за користування позикою. Укладення договору оформлено відповідачем у встановлений спосіб шляхом заповнення всіх полів анкети - заявки на отримання позики на офіційному сайті позивача, після ознайомлення з умовами типового договору, ідентифікації відповідача та використання ним електронного підпису. Договір позики було укладено в електронній формі, який разом з паспортом споживчого кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору tp1odzqnq 28.05.2024 о 17:11, і був надісланий на електронну пошту відповідачу, про що свідчить п. 15.5 правил надання грошових коштів у позику та роздруківка з електронної пошти позивача (а.с. 6, 22-24, 28).

Відповідно до п. 2 Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику на суму у розмірі: 8 000 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно цього Договору, його додатків.

Метою отримання кредиту є споживчі (особисті) потреби; Строк Позики (строк дії Договору) - 360 днів; Дата надання кредиту: 28.05.2024 або наступний за ним календарний день. п. 2.6.1. Договору встановлено Стандартну процентну ставку 1.5% в день, що застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору; за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 13 852,27% річних, або 51200грн. Більш детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договром про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору (а.с. 10-15).

Факт отримання ОСОБА_1 28.05.2024 грошових коштів за договором кредиту у розмірі 8000 грн. відповідачем не спростований та підтверджується даними квитанції ТОВ «Фінансова компанія «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 28.05.2024 (а.с. 16).

Згідно розрахунку заборгованості за договром позики №, станом на 12.12.2024, ОСОБА_1 перед ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» має заборгованість у загальному розмірі 33 724,80 грн., з яких: 8 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 21960 грн. - заборгованість за процентами; 3 764,80 грн.- пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (а.с. 29-30).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цимЗ аконом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З договору №, укладеного ОСОБА_1 з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Договір підписано в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором- tp1odzqnq ОСОБА_1 28.05.2024.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Частиною 3 статті 12 та статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судова колегія вважає, що суд правильно встановив характер спірних правовідносин та обгрунтовано вважав доведеним факт укладенння між сторонами у справі договору кредиту від 28.05.2024 в електронній формі на зазначених у позові умовах.

Посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи належного розрахунку заборгованості та недоведеність позивачем перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 8000 грн. спростовуються наступним.

16 травня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Контрактовий Дім» та ТОВ «Іннова Фінанс» укладений договір №160523/1 про надання послуг із приймання та переказу платежів. Згідно квитанції до платіжної інструкції №19871-1354-111198454, ТОВ ФК «Контрактовий дім» за дорученням ТОВ «Іннова Фінанс» 28.05.2024 на картку 516874ХХХХХХ1688 здійснено переказ грошових коштів у розмірі 8 000 грн., ІД операції .

Зазначені реквізити банківської карти співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача ОСОБА_1 , вказаними ним у договорі від 28 травня 2024 року №.

Отже, позивачем доведено факт надання грошових коштів у позику ОСОБА_1 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Також в матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок заборгованості, який містить усі необхідні її складові - тіло кредиту, проценти за користування кредитними коштами та нараховану пеню, відповідно до умов договору та кількості днів прострочення виконання зобов`язань (181 день прострочення).

Щодо посилання апелянта на неналежне повідомлення його про розгляд справи, судова колегія зазначає наступне.

Ухвалою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 04 лютого 2025 року відкрито провадження у справі. Визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. (а.с. 36)

Копію ухвали про призначення направлено судом на адресу відповідача, проте повернуто із зазначенням «адресат відсутній». Копію позовної заяви направлено ОСОБА_1 позивачем (а.с. 21). За правилами статті 128 ЦПК України відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином.

Разом з тим, судова колегія погоджується з доводами апелянта про відсутність підстав для стягнення з нього пені за договором позики.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022, доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, зокрема, пунктом 18 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно умов договору кредиту пеня нарахована за період з 14.06.2024, тому не підлягає стягненню з відповідача.

На підставі наведеного апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені слід відмовити.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що заявлені вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право оскасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно дост. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, в загальному розмірі 2151,81 грн., тобто пропорційно до задоволених вимог (88,83 %).

Враховуючи часткове задоволення вимог апеляційної скарги, з урахуванням сплати відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн., з позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» підлягає стягненню на користь відповідача судовий збір у розмірі 405,87 грн., тобто пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги (11,17 %).

Згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, колегія суддів стягує зі ОСОБА_1 як із сторони, на яку покладено більшу суму судових витрат, різницю судових витрат на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» у розмірі 1745,94 грн. (2151,81 грн.- 405,87 грн.), звільнивши сторони від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Керуючись ст. ст.367,369,376,381,382,383,384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 04 лютого 2025 року в частині стягнення пені - скасувати, в частині визначення загальної суми стягнення - змінити.

Позовні вимоги ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за Договором про надання грошових коштів у позику № від 28.05.2024 в сумі 29960 грн., з яких: 8 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 21 960 грн. - заборгованість за процентами.

У задоволенні позовних вимог ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення пені в сумі 3764,80 грн. - відмовити.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» витрати по сплаті судового збору в сумі 1745,94грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова