Справа № 243/6395/25
Провадження № 2-о/243/136/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бондаренко Дмитро Валерійович, заінтересована особа Слов`янська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області про встановлення факту постійного проживання разом із матір`ю на дату її смерті,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» з заявою звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бондаренко Д.В., заінтересована особа Слов`янська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області про встановлення факту постійного проживання разом із матір`ю на дату її смерті.

Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, у вигляді рухомого та нерухомого майна, в тому числі: 1/2 частки квартири загальною площею 44,0 кв.м, житловою площею 29,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.11.2000, видане згідно з розпорядженням від 25 липня 2000 року № 867р Слов`янською міською радою та зареєстроване в КП «БТІ» Слов`янської міської ради 28 листопада 2000 року на праві приватної, спільної (часткової) власності на підставі свідоцтва про право власності в рівних частках в реєстрову книгу за № 14580/21, за заявником та спадкодавцем. Станом на дату смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки мати заявниці була похилого віку та хворіла на атеросклеротичну хворобу серця через, що потребувала постійного стороннього догляду, тому починаючи з 2019 року по дату смерті заявниця постійно проживала разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, здійснювала постійний догляд. Заяву до нотаріуса про прийняття спадщини у шестимісячний строк, після смерті матері, заявниця не подавала фактично мешкала разом із матір`ю, здійснювала догляд за нею, вела спільне господарство, спадкоємство відбулося фактично, внаслідок постійного проживання та ведення спільного господарства на дату смерті, була співвласником квартири, також наявний заповіт на її ім`я, тому заявник вважала, що цього достатньо для оформлення спадкових прав. Інших спадкоємців немає, заяв у шестимісячний строк з дати смерті матері до нотаріуса ніхто не подавав, спадкових справ не заводилось. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.06.2025 року, виданою Другою Слов`янською державною нотаріальною конторою, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, після

померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 гр. ОСОБА_2 . Встановлення факту постійного проживання заявника разом із матір`ю на час відкриття спадщини, необхідно для оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку квартири, тому єдиним способом оформити спадкові права в нотаріальному порядку є звернення до суду за встановленням вищенаведеного факту, що має юридичне значення.

У зв`язку з чим просить встановити факт постійного проживання померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , матері заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , разом з заявником, на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні 10.09.2025 року заявник та представник заявника просили задовольнити заяву у повному обсязі.

10.09.2025 свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 . З ОСОБА_1 знайома з 2019 року. Померла ОСОБА_2 була її сусідкою. Мати та донька проживали по АДРЕСА_1 , вели сумісний побут. ОСОБА_1 здійснювала нагляд за бабусею, бо вона сама не виходила, оскільки була лежачою. З 2019 року стан здоров`я ОСОБА_4 погіршився та вона самостійно не могла себе обслуговувати, тому ОСОБА_1 переїхала жити до неї. ОСОБА_1 разом з мамою проживала до її смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживає в АДРЕСА_4 . Знайома з ОСОБА_1 з 2019 року, вона доглядала маму ОСОБА_2 . Померла була її сусідкою. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були родичами донька та мама. Вони разом з літа 2019 року проживали по АДРЕСА_1 , оскільки її маму не можливо було саму залишати, вона не могла себе самостійно обслуговувати. ОСОБА_1 ходила до магазину, купувала продукти. ОСОБА_2 померла влітку 2024 року.

До судового засідання заявник та його представник не з`явилися, від заявника в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу без її участі, за участі її представника, просила також задовольнити заяву у повному обсязі. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі, заяву просив задовольнити у повному обсязі.

Представник Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області в судове засідання не з`явився, від начальника надійшла заява про розгляд справи без його участі, рішення просив винести з урахуванням діючого законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доводиться донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14.11.1962, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 2 від 04.03.2020.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 19.08.2024 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області Україна померла ОСОБА_2 . Факт смерті ОСОБА_2 також підтверджується довідкою про причину смерті від 12.08.2024, лікарським свідоцтвом про смерть №1472 від 12.08.2024.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 26.08.2014 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади.

ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.02.1980 19.08.2024, про що свідчить довідка, яка видана Відділом з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області.

З довідки від 18.06.2025, виданої відділом з надання адміністративних послуг Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, слідує

що ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.01.2019 року по теперішній час. Разом з нею за вказаною адресою проживала по дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її мама ОСОБА_2 , з якою вела спільне господарство.

Відповідно до заповіту від 03.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Забродою Р.В. та зареєстрованого в реєстрі за №№ 468,469, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження належну їй на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_6 , заповіла своїй дочці ОСОБА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що з метою оформлення спадкових прав заявник звернулась до державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Грецької Т.П. із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Постановою державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Грецької Т.П. від 12.06.2025, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частку квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , оскільки було пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

З свідоцтва про право власності на житло від 28.11.2000, виданого Слов`янською міською радою, слідує що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної (часткової) власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частинах. Квартира зареєстрована в КП «БТІ» Слов`янської міської ради 28 листопада 2000 року на праві приватної, спільної (часткової) власності на підставі свідоцтва про право власності і записана в реєстрову книгу за № 14580/21.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками квартири за вище зазначеною адресою, що підтверджується технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності.

З Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) слідує, що після смерті ОСОБА_2 10.08.2024 спадкові справи не відкривалися та свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Так, відповідно до ст. 293, 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих

спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Згідно пп.4.12 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.

Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Факт постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно в помешканні спадкодавця, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів та наданих в судовому засіданні пояснень свідків.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність повідомлених свідками обставин, які підтверджуються іншими доказами. Докази, які б спростовували даний факт в матеріалах справи відсутні.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки.

Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне заявнику для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст.1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 316, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бондаренко Дмитро Валерійович, заінтересована особа Слов`янська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області про встановлення факту постійного проживання разом із матір`ю на дату її смерті - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на час відкриття спадщини постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 12.09.2025.

Суддя І.Ю. Фалін