УХВАЛА

11 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 206/876/21

провадження № 61-11104ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Самарського районного суду

м. Дніпропетровська від 30 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2025 року в справі за позовом Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еколог», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи державний реєстратор Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальов Сергій Вадимович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міссіяж Олена Анатоліївна про скасування реєстрації, скасування договору купівлі-продажу, витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року прокурор Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

скасувати рішення державного реєстратора КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Ковальова С. В. № 47003276 в

ід 23 травня 2019 року та відповідний запис № 31677509 про реєстрацію права власності ТОВ «Еколог» на приміщення АДРЕСА_2 ;

визнати недійсним укладений між ТОВ «Еколог» та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу приміщення площею 128 кв. м, розташованого за адресою:

АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міссіяж О. А.

28 травня 2019 року за реєстраційним № 264, номер запису про право власності 31751898;

витребувати від ОСОБА_2 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради приміщення АДРЕСА_2 ;

витребувати від ОСОБА_3 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради приміщення АДРЕСА_1 .

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 січня 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 14 червня 2023 року касаційну скаргу заступника керівника Дніпровської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська

від 28 березня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 18 січня 2023 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2025 року апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради задоволено частково. Рішення Самарського районного суду

м. Дніпропетровська від 30 травня 2024 року змінено в частині правового обґрунтування підстав відмови у задоволенні позову. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

27 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» перший заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Самарського районного суду

м. Дніпропетровська від 30 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2025 року, повний текст якої складено 31 липня 2025 року.

Вказана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, як подана юридичною особою, судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі

2 270,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Предметом касаційного оскарження є дві вимоги немайнового характеру (скасування рішення державного реєстратора та визнання недійсним договору купівлі-продажу) та вимоги майнового характеру (витребування приміщення

АДРЕСА_2 та приміщення

АДРЕСА_1 ).

Отже, заявник за подання касаційної скарги в частині немайнових вимог має сплатити судовий збір у розмірі 3 632 грн (2 270,00 грн х 2) х 200 %) х 0,8.

Крім того, аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову в частині вимог майнового характеру, оскільки неможливо встановити вартість спірних приміщень та перевірку правильності сплати заявником судового збору у розмірі, визначеному законом.

Як наслідок, заявнику необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в частині вимог майнового характеру, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день їх подання, нормативна грошова оцінка спірних приміщень, тощо) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням ціни позову.

Заявником до касаційної скарги додано платіжну інструкцію № 2464

від 19 серпня 2025 року, яка підтверджує сплату судового збору в розмірі 35 907,04 грн.

Ураховуючи викладене, заявнику у разі несплати судового збору у повному обсязі необхідно доплатити різницю не сплаченого судового збору, з урахуванням визначеного відповідно до вказаних вимог закону розміру судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська

від 30 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 29 липня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська