Справа № 204/8013/16-ц
Провадження № 6/204/145/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

за участю секретаря Кислиці Є.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 204/8013/16-ц від 31 січня 2017 року, замінивши сторону стягувача з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданої заяви вказував, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2017 року по справі № 204/8013/16-ц було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно цього рішення стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 грудня 2016 року і до його повноліття на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. На виконання цього рішення було видано виконавчий лист. Розпорядженням Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №152-р від 14.06.2023, припинено функціонування прийомної родини ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , та з 19.06.2023 дитину позбавлену батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виведено з прийомної сім`ї та влаштовано до КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» ДОР, де ОСОБА_3 перебував до 30.05.2025. Згодом, рішенням виконавчого комітету Криничанської селищної ради №127 від 14.05.2025 ОСОБА_6 призначено піклувальником неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та передано на проживання та виховання. З 30 травня 2025 року дитина проживає та виховується у сім`ї заявника. Посилаючись на наведені обставини та те, що заявник повністю несе відповідальність за життя й здоров`я хлопчика, його фізичний і психічний розвиток, утримує його, просив замінити стягувача з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Судом вірно визначено найменування заінтересованої особи Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Заявник у судове засідання не з`явився.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Зважаючи на приписи частини 3 статті 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, подану заяву, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 стаття 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 стаття 4 ЦПК України).

Згідно зі статтею 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Звертаючись до суду із даною заявою ОСОБА_1 вказував, що він є піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повністю несе відповідальність за життя й здоров`я хлопчика, його фізичний і психічний розвиток, тому наявні підстави для заміни стягувача з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2015 року позовні вимоги Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» в інтересах дитини, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, Служба у справах дітей Дніпропетровської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволені: позбавлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнуто щомісячно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23 квітня 2015 року до повноліття дитини; стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. (а.с.7-8).

Отже, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус дитини позбавленої батьківського піклування.

Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради №164 від 21.10.2016 була створена прийомна сім`я ОСОБА_2 та влаштовано у прийомну сім`ю дитину позбавлену батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-10).

В подальшому, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2017 року по справі № 204/8013/16-ц позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, Орган опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації про стягнення аліментів задоволено: стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 грудня 2016 року і до його повноліття на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць; стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 20 (двадцять) коп. (а.с. 39-41).

На виконання рішення суду видано виконавчий лист (а.с.101).

Згідно розпорядження Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №152-р від 14.06.2023, припинено функціонування прийомної родини ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , та з 19.06.2023 дитину позбавлену батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виведено з прийомної сім`ї та влаштовано до КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» ДОР (а.с.105-106).

Рішенням виконавчого комітету Криничанської селищної ради №127 від 14.05.2025 ОСОБА_6 призначено піклувальником неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та передано на проживання та виховання (а.с.107-108).

З 30 травня 2025 року дитина проживає та виховується у сім`ї заявника (а.с.109). Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частинами 1, 2 статті 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Стаття 256-1 СК України визначено, що прийомна сім`я - сім`я, яка добровільно взяла на виховання та спільне проживання від одного до чотирьох дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до частини 4 статі 256-2 СК України прийомні батьки є законними представниками прийомних дітей і діють без спеціальних на те повноважень як опікуни або піклувальники.

Пунктом 10 Положення про прийомну сім`ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2002 року, з наступними змінами (далі - Положення), передбачено, що на кожну дитину, яка передається у прийомну сім`ю, органи опіки і піклування зобов`язані видати документ, в тому числі, і копію ухвали суду про стягнення аліментів.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (частина п`ята статті 15 Закону України "Про виконавче провадження").

За змістом статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії згідно із Законом України "Про виконавче провадження".

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 686/5377/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 зробила висновок про те, що процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює "процесуальне правонаступництво" і "заміну сторони виконавчого провадження", оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Звертаючись із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ОСОБА_1 просив замінити сторону виконавчого провадження про стягнення аліментів у зв`язку з тим, що він призначений піклувальником над дитиною.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

У пункті 40 рішенні у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Європейський суд з прав людини зазначав, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу- у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Суд виходить з того, що судове рішення є актом судового розгляду справи, його метою є досягнення юридичної визначеності у спірних правовідносинах, воно є обов`язковим для виконання. У резолютивній частині рішення суду знаходить відображення присуду суду, оскільки викладено висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.

Зі змісту резолютивної частини заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2015 року вбачається, що позовні вимоги Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» в інтересах дитини, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, Служба у справах дітей Дніпропетровської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволені: позбавлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнуто щомісячно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23 квітня 2015 року до повноліття дитини; стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. (а.с.7-8).

Отже, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус дитини позбавленої батьківського піклування.

Згідно розпорядження Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №152-р від 14.06.2023, припинено функціонування прийомної родини ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , та з 19.06.2023 дитину позбавлену батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виведено з прийомної сім`ї та влаштовано до КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» ДОР.

Рішенням виконавчого комітету Криничанської селищної ради №127 від 14.05.2025 ОСОБА_6 призначено піклувальником неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та передано на проживання та виховання (а.с.107-108).

З 30 травня 2025 року встановлено піклування над неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та передано ОСОБА_1 на виховання, піклування, готування до самостійного життя та забезпечення догляду та лікування.

Суд зауважує, що із припиненням функціонування прийомної сім`ї ОСОБА_2 , який втратив статус прийомного батька, відсутні правові підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про заміну сторони виконавчого провадження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Токар