ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/2298/23
У Х В А Л А

05.09.2025 року селище Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Неймак М.В., розглядаючи у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання договорів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державних реєстрацій іпотек та обтяжень нерухомого майна; за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, -

В С Т А Н О В И В:

З грудня 2023 року в провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області перебуває позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання договорів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державних реєстрацій іпотек та обтяжень нерухомого майна, за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу і зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном.

07.08.2025 адвокатом Бабенко Оленою Анатоліївною (представником ОСОБА_3 ) через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС до Петриківського районного суду Дніпропетровської області подані Пояснення ОСОБА_3 від 07.08.2025 р., до яких були додані зокрема копії квитанцій від 24.04.2023 р. про сплату податку на майно та копія попереднього договору від 07.06.2007 р. (реєстр. №4809). Крім того, ОСОБА_3 проти задоволення вимог за первісним позовом заперечує у повному обсязі та вимоги зустрічного позову ОСОБА_8 підтримує у повному обсязі. Враховуючи похилий вік та поганий стан здоров`я просить у подальшому справу розглядати без його участі.

02.09.2025 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Бєлан С.В. через підсистему «Електронний суд» подано до суду заперечення проти прийняття до розгляду пояснень ОСОБА_3 (поданих його адвокатом Бабенко О.А. через «Електронний суд» 07.08.2025 р.) в якому він просить суд залишити без розгляду додані ОСОБА_3 пояснення.

Подане заперечення адвокатом Бєлан С.В. мотивовано тим, що однозначно встановити з Пояснень ОСОБА_3 від 07.08.2025 в якості якої із заяв по суті справи їх подано та в межах якого із позовів (первісного чи зустрічного) не вбачається за можливе. До якої ж із заяв по суті справи відносить свої Пояснення від 07.08.2025 р. сам ОСОБА_3 в Поясненнях ним також не зазначено. Якщо вказані Пояснення подані в межах первісного позову, то по своїй суті та за своїм змістом такі пояснення можна вважати відзивом ОСОБА_3 на первісний позов. Таким чином, якщо вважати (розцінювати) Пояснення ОСОБА_3 від 07.08.2025 як відзив на первісний позов, то вони подані з порушенням порядку та строку, встановлених ЦПК України для подання відзиву на позов, без клопотання про їх приєднання до матеріалів справи та без заяви про поновлення пропущеного процесуального строку і, відповідно, без зазначення поважних причин пропуску такого строку, а тому згідно статей 126, 127 ЦПК України вказані Пояснення мають бути залишені судом без розгляду.

Крім того, вказані Пояснення від 07.08.2025 р. не були надіслані іншим учасникам справи за первісним позовом та докази такого надіслання суду не надані. Все те ж саме (стосовно пропуску строку, відсутності заяви про поновлення пропущенного строку, не зазначення поважних причин пропуску строку) стосується і випадку, якщо Пояснення ОСОБА_3 від 07.08.2025 р. подані в межах зустрічного позову ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , тобто в якості відповіді ОСОБА_3 на відзив ОСОБА_1 на зустрічний позов.

Разом з тим, якщо вказані Пояснення ОСОБА_3 від 07.08.2025 р. подані в межах зустрічного позову, але не в якості відповіді на відзив, то по своїй суті та за своїм змістом такі пояснення також можна вважати заявою ОСОБА_3 про зміну підстав зустрічного позову. Такий висновок можна зробити, виходячи зі змістовного наповнення вказаних пояснень, оскільки ці пояснення містять посилання на обставини, зокрема, на укладення попереднього договору від 07.06.2007 і шахрайські дії, вчинені ОСОБА_9 і ОСОБА_10 відносно нього і членів його родини, на які жодним чином не посилався ОСОБА_3 подаючи в лютому 2024 року зустрічний позов.

Як вбачається із Пояснень від 07.08.2025 р. ОСОБА_3 залишив незмінною зустрічну позовну вимогу, яка була заявлена у зустрічному позові, про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Водночас, даними Поясненнями від 07.08.2025 р. ОСОБА_3 фактично змінює підстави зустрічного позову. Підстави зустрічного позову у зміненій їх частині (нові підстави зустрічного позову) жодним чином не пов`язані з підставами зустрічного позову в первісній редакції, а Пояснення ОСОБА_3 від 07.08.2025 р. стосовно викладення в них нових (інших) підстав зустрічного позову є фактично поданням заяви про зміну підстав позову (зустрічного позову).

В той же час, відсутні докази надіслання (направлення) Пояснень ОСОБА_3 від 07.08.2025 іншим учасникам справи, а саме іншим позивачам за зустрічним позовом - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (листом з описом вкладення через відсутність в них електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд»), і суду такі докази не надані.

У зв`язку з цим, вважає що подальший розгляд зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 повинен здійснюватися виключно в межах первісних підстав цього позову, викладених у зустрічному позові від 23.02.2024 р., без урахування нових підстав позову, наведених (зазначених) ОСОБА_3 в його Поясненнях від 07.08.2025 р.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бєлан С.В., якого підтримав представник ОСОБА_2 адвокат Баришніков А.Г. заперечували проти прийняття вказаних пояснень ОСОБА_3 від 07.08.2025 (поданих його адвокатом Бабенко О.А. через «Електронний суд» 07.08.2025 р.).

Вирішуючи питання про прийняття до долучення до справи вказаних пояснень ОСОБА_3 , суд виходить з наступного.

Ухвалою суду від 16.06.2025 пояснення ОСОБА_3 від 09.05.2025 з долученою копією попереднього договору від 07.06.2007, залишити без розгляду і повернути заявнику.

11.08.2025 судом поновлено представнику відповідача за первісним позовом і позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_6 - адвокату Бардаченко В.В. процесуальний строк для подання доказів та долучено до матеріалів справи копії квитанцій про сплату податку на нерухоме майно за спірне домоволодіння та копію попереднього Договору купівлі-продажу спірного домоволодіння від 06.07.2007.

Статтю 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦК України, частина перша статті 4 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20, від 01 липня 2021 року у справі № 9901/381/20, від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18, від 01 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14, від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц, від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18, від 20 червня 2023 року у справі № 633/408/18).

Верховний Суд зазначає, що, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах (див. зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19), від 09 лютого 2021 року у справі № 381/622/17 (провадження № 14-98цс20), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20).

У частині першій та пунктах 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК передбачено, що в позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (частина перша статті 264 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golderv. theUnitedKingdom), заява № 4451/70, § 36).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (даліКонвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини: від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «МірагальЕсколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Надто суворе тлумачення судом процесуальних норм позбавляє позивача, або інших учасників справи права доступу до суду, що згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України визначено право учасника справи подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Виходячи з назви документу (ПОЯСНЕННЯ), способу подання (адвокатом Бабенко О.А. через «Електронний суд») та його змісту, суд приходить до переконання про відсутність підстав вважати дакі пояснення ОСОБА_3 заявою по суті справи, як то заперечення на первісний позов чи заява про зміну предмету його позову, в розумінні ст. 174 ЦПК України.

Таким чином, дана справа підлягає розгляду виключно в межах первісних підстав позову, викладених у зустрічному позові ОСОБА_3 від 23.02.2024.

Отже, відсутні підстави для залишення без розгляду пояснень ОСОБА_3 від 07.08.2025.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 43, 44, 49, 126,147, 175, 177, 178, 194, 258-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Долучити до матеріалів справи пояснення ОСОБА_3 від 07.08.2025 р. (подані його адвокатом Бабенко О.А. через «Електронний суд» 07.08.2025 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали суду складено 05.08.2025.

Суддя В.О. Говоруха