ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 706/1031/22
Провадження № 22-ц/821/1622/25
Категорія: 312000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М.

за участю секретаря: Руденко А.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

представник відповідача: адвокат Гомзяк Ігор Андрійович,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 11 липня 2025року (ухваленого під головуванням судді Костенка А.І. в приміщенні Маньківського районного суду Черкаської області) у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

30 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Христинівського районного суду Черкаської області із позовом до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в кінці серпня 2022 року вона замовила у ФОП ОСОБА_2 , дзеркало MR-1 (500х700) з підсвіткою на лице, напилення 3 см, без механічного вмикача, вартість якого становить 2 520,00 грн.

Отримавши дзеркало, вказує позивачка, вона помітила, що воно не було упаковано відповідно до стандартів Нової Пошти, не огорнуте в повітряно-пухирчасту плівку, а просто упаковано в картонну коробку, з однієї сторони якої була прикріплена тонка стрічка пінопласту. Гарантійний талон був відсутній, хоча на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2, де вона обирала дзеркало, вказано, що гарантія становить - 3 роки.

10.09.2022 виявила дрібні подряпини по полотну (з лицевої та внутрішньої сторони), які помітні лише коли воно ввімкнене, про що вона повідомила одразу менеджерові ОСОБА_3 , з яким спілкувалася і який оформляв замовлення, і відправила фото (10.09.2022 о 20:28 і 20:29 годині).

ОСОБА_3 пообіцяв з`ясувати дане питання і перетелефонувати в понеділок до 12 години, проте не виконав обіцянку.

Позивачка вказує, що сама поцікавилася, що робити з дзеркалом і ОСОБА_3 повідомив, що нічого зробити не можна.

Зателефонувавши за номером телефону, зазначеним на сайті та поспілкувавшись з ФОП ОСОБА_2 , останній повідомив, що все-таки можливо повернути дзеркало, щоб його оглянули майстри на місці.

18.09.2022 вона відправила дзеркало Новою Поштою та скинула накладну Дмитрові, який пообіцяв, що до кінця тижня дзеркало їй повернуть.

Вказує, що вона фактично залишилась без грошей і без дзеркала, не маючи ніякого підтвердження (чек, накладну, гарантійний талон), що купувала дзеркало у них.

З незрозумілих причин дзеркало забрали лише 23.09.2022. При чому, вона декілька разів - 22.09.2022, 23.09.2022, писала ОСОБА_3 і запитувала, чому не забрали дзеркало, а він запевняв, що сьогодні ж заберуть.

26.09.2022 вона знову поцікавилась у ОСОБА_3, що з дзеркалом, на що останній повідомив, що з дзеркалом зробити нічого не можуть, тому що дзеркало розбите і гарантійному випадку не підлягає.

На її запитання, де гарантійний талон, ОСОБА_3 не відповів, а про подряпини зверху повідомив, що це вона його подряпала.

ФОП ОСОБА_2 повідомив, що подряпини дійсно мають місце з зовнішньої сторони, тому дзеркало відправлять для шліфування.

28.09.2022 і 30.09.2022 вона телефонувала до ОСОБА_2 , проте, зі слів останнього дзеркало ще не готове.

03.10.2022 вона на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 направила вимогу з додатками про повернення їй коштів, оскільки її декілька разів обманювали та навіть жодного разу самостійно не зв`язалися з нею та не повідомили про те, що саме з дзеркалом та в якому воно стані.

Не отримавши відповіді від ФОП ОСОБА_2 , 04.10.2022 вона знову сама зателефонувала, на що останній повідомляв, що знаходиться не на робочому місці в першій половині дня і надати інформацію не має можливості.

Зателефонувавши в другій половині дня, останній повідомив, що в неї є 2 варіанти: вони повертають їй подряпане дзеркало, оскільки усунути недоліки не можуть; вона сплачує ще 1 890,00 грн, і вони виготовляють їй нове дзеркало.

Вказує, що обидва варіанти її не влаштовують, оскільки їй потрібно одне дзеркало належної якості, за яке виробник дійсно несе відповідальність протягом гарантійного строку і маючи конфліктну ситуацію з ФОП ОСОБА_2 , не має зовсім ніякого наміру замовляти в нього ще одне дзеркало і взагалі вважає, що таким чином останній просто збільшує собі виробництво і заробляє таким чином кошти, про що вона і повідомила ФОП ОСОБА_2

07.10.2022 звернулася до Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області із скаргою, в якій просила вирішити питання щодо повернення позивачу грошових коштів.

21.10.2022 отримала відповідь, в якій зазначено, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України введено військовий стан, тому на даний час проведення перевірок неможливо, і їй було рекомендовано звернутися до суду.

03.11.2022 звернулася до ФОП ОСОБА_2 , і повідомила, що має намір звертатися до суду, тому просить повернути кошти в досудовому порядку, проте дійти згоди їм вкотре не вдалося.

04.11.2022 без попередження, не узгоджуючи дату та місце ФОП ОСОБА_2 , відправив їй дзеркало, за доставку якого, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» вона повинна сплатити 285,00 грн.

10.11.2022 вона звернулась до відділення Нової Пошти та оглянувши дзеркало в присутності працівника Нової Пошти ОСОБА_4 , останнім було складено акт приймання-передачі, в якому вказано «відмова від відправлення» та повідомлено, що дзеркало буде повернуто відправнику.

Проте, в цей же день, ввечері ФОП ОСОБА_2 , замість повернення товару здійснив перенаправлення і знову повернув їй дзеркало.

Позивачка вказує, що 11.11.2022 на її звернення до Нової Пошти надійшла відповідь про те, що вантаж за накладною № 0763 поки буде знаходитись у відділенні до 30 днів зберігання, а потім передається у власність компанії Нова Пошта, а також було рекомендовано звернутись в правоохоронні органи, що і змусило її звернутись з відповідним позовом до суду.

Посилаючись на ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вважає, що її вимоги в частині повернення за товар грошової суми є обгрунтованими і в повній мірі забезпечать її права.

Вказує, що відповідач вчасно не усунув недоліки проданого товару та не повернув кошти, тому із нього на її користь підлягає до стягнення неустойка, яка становить 1 008,00 грн.

Вважає, що такими діями відповідача, які призвели до створення їй незручностей та дискомфорту, їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінила в 2 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просила суд постановити рішення, яким стягнути з ФОП ОСОБА_2 на її користь грошові кошти в розмірі 2 520,00 грн, які були сплачені за товар неналежної якості, який 18.09.2022 повернутий продавцю, грошові кошти у розмірі 1 008,00 грн, в якості неустойки за прострочення термінів усунення недоліків та 2 000,00 грн моральної шкоди.

20 грудня 2022 року через систему « Електронний суд» ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила не розглядати позовну вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн.

15 червня 2025 року через систему « Електронний суд» ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій, посилаючись на той факт, що станом на 14.06.2025 відповідач не вжив жодних заходів для вирішення спору, просила стягнути з ФОП ОСОБА_2 на її користь грошові кошти в розмірі 24 922,80 грн, в якості неустойки за прострочення терміну усунення недоліків проданого товару.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 06 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів, передано на розгляд до Маньківського районного суду Черкаської області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 11 липня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та в їх сукупності, враховуючи принцип справедливості та неупередженості, не вбачає порушення прав позивача з боку відповідача. Також, за висновками суду, доводи позивача об`єктивно не підтверджені належними і допустимими доказами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій через систему «Електронний суд» 25 липня 2025 року, ОСОБА_1 , вважаючи оскаржуване рішення неповним, невмотивованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 11 липня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов задоволити, стягнувши з відповідача на її користь кошти у розмірі 2 520,00 грн, які були сплачені за товар неналежної якості та кошти 24 922,80 грн в якості неустойки.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд, посилаючись на ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначив, що позивач з питанням перевірки визначення причин втрати якості дзеркала, передачі до експертної установи для проведення експертизи продукції, до продавця не зверталась, як і не зверталась самостійно до будь-яких експертних установ, проте, такий висновок суду суперечить самій ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки позивачка в межах 14-денного терміну від дня купівлі дзеркала повернула товар, який містить істотні недоліки, а продавець, в свою чергу, прийняв його для усунення недоліків.

Крім того, саме на продавця покладається обов`язок запропонувати їй як покупцю провести експертизу, оскільки саме у відповідача виник сумнів щодо моменту виникнення недоліків.

Апелянт вказує, що нею неодноразово наголошувалось на тому, що в матеріалах справи наявні докази, які не були взяті до уваги судом та яким не було надано жодної правової оцінки з приводу того, що подряпини було видно лише при ввімкненому освітленні на дзеркалі. Таким чином, перевірити будь-де наявність подряпин на полотні дзеркала було неможливим, оскільки його потрібно було ввімкнути, при тому, що до дзеркала був прикріплений лише провід, який з`єднується з проводом, який вмурований в стіні у ванній кімнаті.

Звертає увагу суду, що на а.с. 62 наявне фотозображення дзеркала ззаду, яке зроблене позивачкою на вимогу продавця 11.09.2022, де чітко видно, що дзеркало ззаду ціле та всі деталі на місці. При цьому, на а.с. 67 , де менеджер ОСОБА_3 звинувачує її у навмисних діях пошкодження дзеркала та долучає зображення дзеркала ззаду, всі деталі дзеркала уже відірвані, проте суд не звернув на це належної уваги.

Вказує, що жодного акту, висновку чи іншого документу, про те, що дзеркало перебувало на гарантійному ремонті відповідач їй та, в подальшому, суду не надав, тому що такого документу просто не існує, лише безпідставні звинувачення менеджера ОСОБА_3 у повідомленнях від 26.09.2022.

Звертає увагу, що з самого початку відповідач уникав відповідальності, оскільки після того, як вона повернула дзеркало для усунення недоліків, з метою подальшого використання, то відповідач декілька днів не забирав його із поштового відділення і вона змушена була нагадувати останньому, що дзеркало очікує на пошті.

Судом першої інстанції не встановлено, чи продано товар неналежної якості, чи недоліки виникли внаслідок порушення позивачкою правил користування товаром або його зберігання.

Також поза увагою суду залишилося з`ясування питань, чи усунув належним чином відповідач істотні недоліки проданого товару, чи здійснив належний ремонт або заміну відповідної продукції.

Вказує, що судом першої інстанції повністю весь тягар доказування було перекладено лише на позивача, при тому, що за час розгляду справи, відповідачем не було надано жодного доказу на спростування позиції позивача, лише до відзиву на позовну заяву були надані ті ж самі скріни листування, що і нею при зверненні до суду із даним позовом.

Посилається на порушенням судом норм процесуального права, а саме наявність в матеріалах справи двох ухвал про відкриття провадження у даній справі.

Відзив на апеляційну скаргу

До Черкаського апеляційного суду 15 серпня 2025 року від представника ФОП ОСОБА_2 - адвоката Гомзяка І.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи апеляційну скаргу необґрунтованою.

18 серпня 2025 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просила задовольнити її апеляційну скаргу.

Фактичні обставини справи

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в 2022 році між сторонами був укладений договір купівлі-продажу дзеркала MR-1 (500х700) з підсвіткою на лице вартістю 2 520,00 грн, на виконання якого відповідач передав позивачу придбаний нею товар за допомогою служби доставки «Нова пошта».

08 вересня 2022 року позивач отримала у відділенні «Нова пошта» дзеркало та сплатила залишок його вартості в розмірі 2 020,00 грн.

10 вересня 2022 року після проведення монтажу дзеркала на стіну, позивач виявила, що воно містить дрібні подряпини, про що повідомила менеджера, який оформляв замовлення.

18 вересня 2022 року позивач відправила дзеркало службою доставки «Нова пошта» ФОП ОСОБА_2 для усунення виявлених недоліків.

Згідно повідомлення від 26.09.2022 менеджер повідомив позивача, що недоліки, які є на дзеркалі, виникли з вини позивача та під гарантійний випадок це не підпадає.

07 жовтня 2022 року позивач звернулася до Головного управління держпродспоживслужби у Львівській області зі скаргою щодо порушення її прав ФОП ОСОБА_2 , та повернення коштів за товар неналежної якості (дзеркала).

Відповіддю Головного управління держпродспоживслужби у Львівській області від 12.10.2022 року № 05-2-11/4967, позивача повідомлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, 24.02.2022 року введено військовий стан в Україні. Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 року № 303, припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період військового стану, а тому на даний час не є можливим проведення заходу державного нагляду (контролю) в період дії військового стану в Україні.

10 листопада 2022 року ОСОБА_4 за участі ОСОБА_1 було складено акт приймання-передачі про відмову від відправлення скла (дзеркала) відповідно до експрес-накладної 0763.

Відповідно до відповіді служби доставки «Нова пошта» від 11.11.2022 на звернення позивача, повідомлено, що вантаж за накладною № 0763 поки буде знаходитись у відділенні до 30 днів зберігання, а потім передається у власність компанії «Нова пошта», а також було рекомендовано звернутися в правоохоронні органи.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В повній мірі зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає, виходячи з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (стаття 627 ЦК України).

За змістом ст.ст.205-208 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша статті 659 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Згідно зі статтею 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу за участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Умови договору, що обмежують права покупця-фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності врегульовано Законом України «Про захист прав споживачів». Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір, укладений поза торговельними або офісними приміщеннями - договір, укладений із споживачем особисто в місці, іншому ніж торговельні або офісні приміщення продавця.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Відповідно до статті 673 ЦК України та статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець зобов`язаний надати покупцеві інформацію про товар, а також передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Пунктом 4 частини першої статті 708 ЦК України встановлено, що в разі виявлення покупцем протягом гарантійного або іншого строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Водночас, згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, у порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, у порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Частиною третьою статті 8 цього Закону передбачено, що вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання - заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Недоліком є будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (пункти 12, 15 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до частини шостої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін.

Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 559/388/17, від 14 січня 2021 року у справі № 755/11237/17, від 26 січня 2022 року у справі № 755/5301/16, від 26 лютого 2025 року у справі № 619/3972/21 (провадження № 61-5655св24).

За змістом частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли правовідносини з договору купівлі-продажу через мережу Інтернет дзеркала MR-1 (500х700) з підсвіткою на лице, напилення 3 см, без механічного вмикача, вартістю 2 520,00 грн.

Встановлено судом та не заперечується сторонами, що товар ( дзеркало) було отримано позивачем через поштове відділення «Нова пошта» 08.09.2022, покупцем було сплачено повну вартість товару, а 10.09.2022 позивачем було виявлено недоліки товару (дрібні подряпини), про що позивач повідомила менеджера, який оформляв замовлення ( через додаток «Viber»).

Згідно наданих роздруківок у месенджері «Viber» від 10 вересня 2022 року, від 11 вересня 2022 року та від 12 вересня 2022 року позивач надіслала відповідачу опис виявлених недоліків та фото.

В подальшому, 18.09.2022 через службу доставки «Нова пошта», позивач направила вказане дзеркало відповідачу для усунення недоліків.

19 вересня 2022 року позивач через месенджер «Viber» звернулася до відповідача із повідомленням про направлення товару та скинула фото доказів направлення товару поштовим зв`язком.

26 вересня 2022 року відповідач через месенджер «Viber» повідомив позивача, що виправити недоліки неможливо, вказані недоліки гарантійному випадку не підлягають і дзеркало відправлять протягом 1-2 днів.

Звертаючись із даним позовом, ОСОБА_1 на обґрунтування підстав заявленого позову, зазначає , що придбаний нею товар мав недоліки, саме дрібні подряпини, які стають помітними при ввімкненні світла, просить застосувати до даних правовідносин такий спосіб захисту, як повернення коштів за товар неналежної якості.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надала належних і допустимих доказів того, що недоліки товару виникли до передачі його покупцеві, ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що недоліки, які виявив позивач у придбаному нею дзеркалі, були очевидними і полягали в механічних пошкодженнях, а саме: подряпини та скол на дзеркальному полотні, а у позивача не було об`єктивних перешкод для огляду товару перед його отриманням на «Новій пошті» та безпосереднього виявлення вказаних недоліків.

За обставинами справи, недоліки були виявлені позивачем після передання їй придбаного дзеркала, транспортування його власними силами до місця свого проживання та монтажу на стіну.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром, або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром.

При цьому, якщо всі вищевикладені вимоги дотримано і на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари, або розірвати договір та отримати грошові кошти у розмірі вартості повернутого товару (частина друга статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку, є договором, укладеним на відстані.

Права споживача в разі укладення договору на відстані регулюються статтею 13 Закону України «Про захист прав споживачів», яка є спеціальною для такого виду договорів.

За змістом частин четвертої, сьомої статті 13 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. У разі продажу матеріальних речей їх повернення також свідчить про розірвання договору. До договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п`ятою, дев`ятою статті 12 цього Закону.

Із наведених норм права вбачається, що споживач на свій вибір має право на обмін товару неналежної якості протягом чотирнадцяти днів, або розірвати договір протягом цього періоду часу та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару.

При цьому, повернення товару неналежної якості продавцю, є підставою для розірвання договору купівлі-продажу.

Як вбачається із матеріалів справи, у відповідача був відсутній аналогічний товар належної якості для заміни товару, який був придбаний позивачем, недоліки товару не були усунуті та неякісний товар було повернуто позивачу, який остання відмовилась отримувати та який в подальшому, з невідомих причин, відмовився отримувати і сам відповідач.

Із наведеного слідує доведеність позивачкою, що протягом 14 днів нею було виявлено недоліки товару (дрібні подряпини на склі, які проявляються при ввімкненні світла, а в подальшому був виявлений скол), у зв`язку із чим вона звернулася до відповідача щодо вирішення питання усунення недоліків товару, проте відповідач недоліки товару не усунув і повернув неякісний товар позивачу, який, в подальшому, з невідомих причин відмовився отримувати із відділення «Нової Пошти».

Оскільки на позивача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, що позивачем було зроблено, то на відповідача, як на продавця покладається тягар доказування причин виникнення недоліку товару, проте відповідач не довів причини виникнення недоліку товару (виникнення недоліків при виготовленні чи при транспортуванні), тому наявні підстави для розірвання договору та повернення позивачу коштів вартості товару.

Колегія суддів зауважує, що у відносинах між продавцем, який є юридичною особою, здійснює підприємницьку діяльність, та фізичною особою - покупцем товару, останній як споживач послуг є більш слабкою (незахищеною) стороною, а тому захист його прав гарантується державою.

Саме тому на продавця (виробника, виконавця) покладається обов`язок довести правомірність своїх дій та рішень у відносинах із споживачем ( покупцем товару), тобто тягар доказування відсутності істотного недоліку товару та/або встановлення факту порушення споживачем правил експлуатації товару, покладений саме на відповідача, проте, відповідачем цього здійснено не було.

При розірванні договору купівлі-продажу, розрахунки із споживачем мають бути проведені виходячи із вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, підлягають поверненню продавцем покупцю у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.

Протягом визначених законом семи днів продавець ФОП ОСОБА_2 не прийняв від покупця ОСОБА_1 придбаний товар, який залишився на відділенні зв`язку «Нова Пошта» та не повернув покупцю ОСОБА_1 грошові кошти за цей товар. Проте, на вищевказане суд першої інстанції не звернув належної уваги і дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для захисту прав споживача шляхом розірвання договору купівлі-продажу товару та стягненням із відповідача на користь позивачки сплачених нею коштів на виконання умов цього договору в сумі 2 520,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення неустойки.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу придбання ОСОБА_1 товару неналежної якості і на дані правовідносини поширюється ст. 8 Закону України «Про захист право споживачів».

Стаття 8 Закону України «Про захист прав споживачів» не передбачає стягнення неустойки за порушення строків повернення коштів, сплачених за товар. Не передбачає таких санкцій і Цивільний Кодекс України чи інший нормативний акт.

Пленум Верховного суду України в п. 20 постанови № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз`яснив, що судам слід мати на увазі, що неустойка (штраф, пеня) стягуються лише тоді, коли це передбачено умовами укладеного сторонами договору чи відповідним нормативним актом.

Ні договором, ні іншими нормативними актами не передбачено стягнення неустойки в разі придбання товару неналежної якості.

За таких обставин, в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення неустойки слід відмовити.

Частиною першою статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування рішення та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено: якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а ч. 6 цієї є статті цього ж Кодексу встановлено, що якщо на сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.

При зверненні до суду із даним позовом до суду першої інстанції позивач мала б сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн, а при зверненні із апеляційною скаргою 1 488,60 грн.

Враховуючи, що позивач звільнення від сплати судового зборуна підставі Закону України «Про захист прав споживачів», а вимоги ОСОБА_1 задоволено на 9,2 %, тому з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 228,25 грн ( 31,30 грн + 136,95 грн).

Керуючись ст. ст. 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 11 липня 2025 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 520,00 грн, які були сплачені нею за товар неналежної якості.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 228,25 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

О.М. Новіков