Справа № 201/6748/25
Провадження № 2/204/3462/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра, в особі судді Приваліхіної А.І., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В:

29 травня 2025 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до Соборного районного суду міста Дніпра із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 в якій прохає стягнути із нього заборгованість за кредитним договором № 0068/980/1123058/19 від 19 лютого 2019 року, у сумі 29464 гривні 83 копійки, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 17348 гривень 76 копійок; заборгованість по відсотках і комісії 12116 гривень 07 копійок (а. с. 1-6 та на звороті).

30 травня 2025 року ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра дану цивільну справу було направлено за підсудністю до Чечелівського районного суду міста Дніпра, яку 25 червня 2025 року протоколом автоматизованої системи документообігу суду передано у провадження судді Приваліхіної А.І.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 19 лютого 2019 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Заява-анкета про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" №0068/980/1123058/19 від 19 лютого 2019 року, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті Банку. Відповідно до Договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є Заява-анкета про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" №0068/980/1123058/19 від 19 лютого 2019 року, та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП БАНК» www.otpbank.com.ua, на підтвердження чого Позичальником було власноруч підписано Заява-анкета про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" №0068/980/1123058/19 від 19 лютого 2019 року, позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку. Заява-анкета про надання банківських послуг АТ ОТП Банк передбачає, що розмір процентної ставки, вказаний у відповідній Заяві-анкеті та погоджений з Позичальником, становить: 36% річних. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно з випискою з карткового рахунку відповідачем використано кредит в загальному розмірі 17348 гривень 76 копійок. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Первісним Кредитором у зв`язку із використанням кредитного ліміту, відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за картковим рахунком шляхом поповнення цього рахунку у розмірі 104567 гривень 69 копійок(враховуючи те, що кредитний ліміт могло бути повністю/частково використано і погашено кілька разів підряд). Останній платіж надійшов 23 червня 2023 року на суму 500 гривень. Таким чином, сплачуючи кредит, відповідач, додатково до зазначеного вище, вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. 20 вересня 2024 року між АТ«ОТП БАНК» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-24/24, за яким ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «ОТП БАНК» за Заява-анкета про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" №0068/980/1123058/19 від 19 лютого 2019 року. Новий Кредитор жодних нарахувань за Договором з моменту набуття права вимоги не здійснював. Позичальник на користь Нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість за картковим рахунком за Договором №0068/980/1123058/19 від 19 лютого 2019 року становить 29464 гривні 83 копійки, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 17348 гривень 76 копійок; заборгованість по відсотках і комісії 12116 гривень 07 копійок, яку позивач прохає стягнути з відповідача із разом із судовими витратами.

Ухвалою суду від 01 липня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а. с. 101), копія якої надіслана сторонам у справі за вихідним № 15636/25-вих/2/204/3462/25 від 01 липня 2025 року (а. с. 102).

30 липня 2025 року на адресу суду повернувся конверт з відміткою «адресат відмовився», яким на адресу відповідача направлялася копія ухвали суду від 01 липня 2025 року, що в свою чергу є належним повідомленням.

Станом на дату розгляду справи відповідачем відзив на позовну заяву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, на підставі вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 19 лютого 2019 року відповідачем була підписана власноручним підписом Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0068/980/1123058/19 від 19 лютого 2019 року, відповідно до якої відповідач попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК», та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП БАНК» www.otobank.com.ua бажає оформити поточний рахунок та отримати електронний платіжний засіб VISA Platinum payWave № НОМЕР_1 (а. с. 7 та на звороті).

Розмір процентної ставки становить: 36% річних. Розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних.

19 лютого 2019 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту (а. с. 8 та на звороті), відповідно до умов якого, відповідачу надається кредит безготівковій формі, шляхом встановлення кредитної лінії на поточний (картковий) рахунок споживача, строком кредитування 36 місяців (з правом пролонгації) на споживчі цілі. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом ( у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 12840 гривень 47 копійок. Реальна річна процентна ставка 66,54%.

Відповідно до Виписки з рахунка приватного клієнта №0068/980/1123058/19 від 19 лютого 2019 року по 20 вересня 2024 року, відповідач здійснював часткові погашення заборгованості за кредитом (а. с. 50-58).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №0068/980/1123058/19 від 19 лютого 2019 року по картковому рахунку НОМЕР_1 за ОСОБА_1 станом на 20 вересня 2024 року рухається заборгованість у сумі 29464 гривні 83 копійки (а. с. 15-49).

20 вересня 2024 року між АТ«ОТП БАНК» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-24/24 (а. с. 59-64 та на звороті), відповідно до умов якого, Клієнт (Первісний Кредитор) відступає (передає) Фактору Права Вимоги, а Фактор (Новий Кредитор) набуває Право Вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами (у значенні як наведено нижче), укладеними між Клієнтом і Боржниками (у значенні як наведено нижче), в розмірі Портфеля Заборгованості.

Відповідно до п. 6.2.3. договору факторингу, Право Вимоги переходить до Фактора з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого Фактор стає Новим Кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованості.

На підтвердження набуття права вимоги за вказаним договором до боржників, позивачем надано копію реєстру боржників № 1 від 20 вересня 2024 року та реєстру боржників № 2 від 20 вересня 2024 року до Договору Факторингу №01.02-24/24 від 20 вересня 2024 року (а. с. 70-71,71 на звороті-72), що підписаний сторонами договору та скріплений їх печатками.

З Витягу реєстру боржників № 2 убачається, що позивач набув право вимоги до відповідача за договором № 0068/980/1123058/19 від 19 лютого 2019 року (а. с. 73) у сумі 29464 гривні 83 копійки, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 17348 гривень 76 копійок; заборгованість по відсотках 12116 гривень 07 копійок.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Вимогами ч. 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ч. 1 ст. 623 ЦК України визначено, що боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Отже, передумовою для виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем.

Факт користування відповідачем кредитними коштами з використання платіжного засобу не спростовано ним належними доказами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

На підтвердження переходу права первісного кредитора за кредитним договором № 0068/980/1123058/19 від 19 лютого 2019 року позивачем надано суду Договір Факторингу №01.02-24/24 від 20 вересня 2024 року, що був укладений між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» та витяг з реєстру боржників № 2 від 20 вересня 2024 року, які підписані сторонами та скріплені печатками.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, право вимоги за якими перейшло позивачу. Позичальник умови договору належним чином не виконує, тому позивач має право вимагати стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , яке він реалізував, звернувшись до суду, натомість відповідач заявлені позивачем вимоги не спростував.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за кредитним договором № 0068/980/1123058/19 від 19 лютого 2019 року, у сумі 29464 гривні 83 копійки, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 17348 гривень 76 копійок; заборгованість по відсотках 12116 гривень 07 копійок.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим.

Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, виходячи із наведеного вище, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 0068/980/1123058/19 від 19 лютого 2019 року, у сумі 29464 гривні 83 копійки, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 17348 гривень 76 копійок; заборгованість по відсотках 12116 гривень 07 копійок.

Понесені позивачем судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 280, 288-289, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела 6; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 0068/980/1123058/19 від 19 лютого 2019 року, у сумі 29464 (двадцять дев`ять тисяч чотириста шістдесят чотири) гривні 83 (вісімдесят три) копійки, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 17348 (сімнадцять тисяч триста сорок вісім) гривень 76 (сімдесят шість) копійок; заборгованість по відсотках 12116 (дванадцять тисяч сто шістнадцять) гривень 07 (сім) копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» витрати по сплаті судового збору в сумі у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна