Провадження № 2/641/2315/2025 Справа № 641/3937/25
09 вересня 2025 року м. Харків
Слобідський районний суд міста Харкова у складі;
головуючого судді - Кожихової Г.В.
за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,
розглянувши у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
03.06.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» - Ушакевич М.П., через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, звернулася до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 201208-001 від 08.12.2020 за період із 08.12.2020 по 08.03.2022 у розмірі 36 447,00 грн., суми сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та суму сплаченої правничої допомоги у розмірі 7 000,00 грн..
Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором станом на 21.03.2025 в розмірі 36 447,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 18 750,01 грн., прострочена заборгованість за процентами 17 696,99 грн.
З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Виклад позиції відповідача
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 09.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 14.07.2025.
У судові засідання, призначені на 14.07.2025 (відповідач не повідомлений належним чином), 13.08.2025 та 09.09.2025 учасники справи не з`явилися.
Представник позивача ТОВ «Кредитсервіс» - адвокат Ушакевич М.П. в позовній заяві, серед іншого вказала про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідно до протокольної ухвали суду від 09.09.2025, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Відповідно до розділу «Умови кредиту», сума кредиту становить 25 000,00 гривень, строк, на який надається кредит до 08.12.2021, відсоткова ставка на місяць від початкової суми кредиту становить 5,9% (3 558,33 грн.), орієнтована реальна річна процентна ставка дорівнює 76,7%, сума одноразової комісії за видачу кредиту від початкової суми кредиту становить 7,5%, що становить 1 475,00 грн.. Сума щомісячного платежу 3 558,33 грн.. Орієнтовна загальна вартість кредиту 44 175,00 грн.
Договір набуває чинності і діє до 08.12.2021 з моменту його укладення, але в будь-якому випадку до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором (п.3.1 Договору).
Кредит надається позичальнику шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника (п.1.2 Договору).
За користування кредитом позичальник виплачує кредитодавцю платежі, строки і суми яких зазначені в графіку платежів. Плати за користування кредитом нараховується, щомісяця за кожен місяць користування кредитом (п.3.1 Договору).
Процентна ставка за договором є фіксованою (п.3.4 Договору).
У разі, якщо протягом 7 (семи) календарних днів з кінцевої дати повного погашення кредиту, що визначається, виходячи з терміну кредитування, кредит не був повністю погашеним, щомісячна плата за користування кредитом нараховується кожен повний та не повний місяць до моменту повного остаточного погашення позичальником кредиту на умовах Договору (п.3.8 Договору).
Також сторонами кредитного договору були підписані електронним підписом, орієнтовний графік платежів, з якого видно, що строк погашення платежів визначений кожного 8 числа місяця, починаючи з січня 2021 року та до грудня 2021 року включно, сума щомісячного платежу становить 3 558,33 грн.. Загальна вартість за користування кредитом становить 44 175,00 грн.. (а.с. 16).
З даних платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 1 від 08 грудня 2020 року видно, що позивачем 08 грудня 2020 року перераховано отримувачу ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_1 кошти сумі 23 525,00 гривень (а.с. 19).
18 квітня 2025 року ТОВ «Кредитсервіс» направило досудову вимогу до ОСОБА_1 щодо повернення кредиту, процентів та інших належних до сплати платежів за кредитним договором № 201208-001 від 08 грудня 2020 року в розмірі 36 447,00 грн. (а.с. 30).
Згідно з наданих ТОВ «Кредитсервіс» розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором № 201208-001 від 08 грудня 2020 року, заборгованість станом на 21 березня 2025 року складається із суми заборгованості по тілу кредиту 18 750,01 грн., суми заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом 17 696,99 грн., а всього 36 447,00 грн.. Всього ОСОБА_1 в період дії договору було сплачено кредиту 10 678,00 грн (а.с. 31).
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до умов договору ТОВ «Кредитсервіс» надало відповідачу кошти в сумі 25 000 грн, кількість щомісячних платежів 12, строк дії договору до 08.12.2021, одноразова комісія 1475 грн, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором.
З даних платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 1 від 08 грудня 2020 року видно, що позивачем 08 грудня 2020 року перераховано отримувачу ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_1 кошти сумі 23 525,00 гривень (а.с. 19).
Зазначені реквізити банківського рахунку в платіжній інструкції № 1 від 08 грудня 2020 року співпадають із банківськими реквізитами банківського рахунку відповідача, вказаними у Договорі № 201208-001 від 08 грудня 2020 року.
Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Кредитсервіс» суд вважає доведеним.
У підписаному відповідачем кредитному договорі № 201208-001 від 08.12.2020визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, комісія за надання кредиту, строк повернення коштів, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, доказів погашення заборгованості за укладеним договором в повному обсязі відповідачем суду не надано, суд уважає, що озивач має право на стягнення заборгованості за кредитним договором № 201208-001 від 08.12.2020.
Щодо стягнення простроченої заборгованості за процентами, суд зазначає таке.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Подібні правові висновки викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18).
Суд акцентує увагу, що формулювання про дію договору «до повного виконання» визначає лише момент припинення зобов`язань сторін у цілому, але не змінює правової природи нарахування процентів. Така умова не може суперечити імперативним приписам закону та усталеній судовій практиці, відповідно до якої право кредитодавця нараховувати договірні проценти припиняється після закінчення строку кредитування або пред`явлення вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Надалі можливе лише нарахування відповідальності за прострочення (ст. 625 ЦК України), а не продовження дії процентної ставки, погодженої на строк кредиту.
Частина 1 ст. 1048 ЦК України передбачає, що проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У даному випадку «інше» прямо встановлено сторони визначили фіксований строк кредитування (12 місяців, до 08.12.2021), протягом якого сплачуються договірні проценти. По його завершенні застосовуються норми ст. 625 ЦК України, а не ст. 1048 ЦК України.
За умовами договору № 201208-001 від 08.12.2020 кредитні кошти надавалися до 08.12.2021. Отже, ТОВ «Кредитсервіс» має право на стягнення процентів у розмірі, встановленому договором, за період до 08.12.2021.
Розподіл судових витрат
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в електронній формі з використанням системи «Електронний суд» у розмірі 2 422,40 грн, а всього - 9 422,40 грн.
Позивачем ТОВ «Кредитсервіс» в особі директора Разумного Є.М. 25 січня 2023 року укладено договір про надання правової допомоги №25-01/2023 з Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» (арк. спр. 46-48). За умовами договору факт надання об`єднанням правової допомоги засвідчується актом приймання-передачі наданої правової допомоги.
Відповідно до Акту від 01 лютого 2025 року приймання-передачі наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25 січня 2023 року, Адвокатське об`єднання «Правовий Діалог» надав клієнтові ТОВ «Кредитсервіс» послуги, пов`язані з підготовкою та направленням/подачею однієї позовної заяви за позовом ТОВ «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення проблемної заборгованості до суду (арк.спр.52).
Згідно з платіжною інструкцією № 6043 від 18 лютого 2025 року, ТОВ «Кредитсервіс» сплатив на користь АО «Правовий діалог» в рахунок оплати правничої допомоги за підготовку і направлення позовної заяви відповідно до акту №3 від 18 лютого 2025 року до Договору № 25-01/2023 від 25 січня 2023 року без ПДВ суму в розмірі 7 000 гривень (арк. спр. 49).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі N 904/1907/15).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21).
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12 травня 2020 у справі N 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Суд враховує, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів є невеликим, участі в судових засіданнях представник позивача не брав, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу до 2000,00 грн.
Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 280-286 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В решті позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» 2 000 (дві тисячі гривень) витрат на професійну правничу допомогу та 2128 (дві тисячі двадцять вісім) грн 32 (тридцять дві) коп сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
На рішення суду позивачем та третіми особами може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Найменування учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2
Суддя Г.В.Кожихова