ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

В березні 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів у розмірі 458 400,00 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 22 квітня 2023 року позивачкою було передано в борг відповідачеві грошові кошти в сумі 458 400,00 гривень. На підтвердження отриманих коштів відповідачем ОСОБА_2 була підписана боргова розписка від 22 квітня 2023 року із зазначенням строку повернення, а саме не пізніше ніж до 01.01.2025 та наступних умов, що в разі не повернення ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 458 400,00 грн. у строк до 01.01.2025 ОСОБА_2 погоджується передати їй у власність належне йому майно: «Закінчений будівництвом об`єкт - комплекс нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1 що розташовується на земельних ділянках з кадастровими номерами: :09:007:018, :09:007:0189, :09:007:0199». Відповідач станом на момент звернення до суду з даним позовом, не виконав своїх зобов`язань по борговій розписці, кошти не повернув, у зв`язку з чим позивачка була змушена звернутися з даною позовною заявою до суду.

Ухвалою суду від 01.04.2025 відкрито загальне позовне провадження та призначено до підготовчого провадження.

За заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, ухвалою суду від 02.05.2025 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на закінчений будівництвом об`єкт (реєстраційний № об`єкту нерухомого майна 140) за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у власності ОСОБА_2 та розташовується на земельних ділянках з кадастровими номерами: :09:007:0187, :09:007:0189, :09:007:0199, а також, заборони всім суб`єктам державної реєстрації проводити дії щодо державної реєстрації (перереєстрації) прав власності, інших речових прав (окрім обтяжень).

Ухвалою суду 10 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового засідання.

В судовому засіданні 10.06.2025 відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, пояснив, що йому потрібен час для того, щоб повернути борг.

В судове засідання 28.08.2025 сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені судом належним чином, причину неявки відповідач не повідомив, позивачка електронною поштою направила до суду клопотання про розгляд справи в її відсутність в зв`язку з хворобою та на підтвердження надала Виписку із медичної карти хворого від 25.08.2025, просила позов задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

22 квітня 2023 року ОСОБА_1 було передано в борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 458 400,00 гривень. На підтвердження передачі та отримання коштів сторони склали та підписали боргову розписку від 22.04.2023 в якій зазначили, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 458 400,00, які зобов`язується повернути не пізніше ніж до 01.01.2025 року. У разі неповернення ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 458 400,00 грн. у строк до 01.01.2025 ОСОБА_2 погоджується передати їй у власність належне йому майно: «Закінчений будівництвом об`єкт - комплекс нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1 що розташовується на земельних ділянках з кадастровими номерами: :09:007:018, :09:007:0189, :09:007:0199» (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку суму боргу не повернув.

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Зазначений висновок узгоджується із висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 31 жовтня 2018 року №707/2606/16-ц.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками ст. 1046 ЦК України

Частина 2 ст. 1047 ЦК України передбачає, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених обставин робити відповідні правові висновки.

Крім того, за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором ч. 1 ст. 1049 ЦК України.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі №6-1967цс15, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Аналогічна позиція неодноразово висловлювалася і Верховним Судом у постановах від 10 грудня 2018 року у справі №319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі №524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі №604/1038/16.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем ОСОБА_2 жодних доказів на спростування доводів позивачки, зазначених нею у позові, або ж сплати останній боргу за борговою розпискою, до суду не подано.

Отже, враховуючи вище викладене, а також те, що боргова розписка від 22.04.2023 року підтверджує факт укладення договору позики, а відтак і отримання коштів відповідачем та виникнення у нього обов`язку в їх поверненні, який в свою чергу не виконано, оскільки оригінал боргової розписки знаходився у позивачки по справі, тому за сукупністю вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості за борговою розпискою в сумі 458 400,00 грн.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого нею судового збору у розмірі 4 584,00 грн.

Керуючись ст.ст. 81. 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.. 545, 1046,1047, 1049 ЦК України, висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 31 жовтня 2018 року №707/2606/16-ц, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 про стягнення коштів, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 458 400,00 (чотириста п`ятдесят вісім тисяч чотириста) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 4 584,00 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) грн.. 00 коп.

Відповідно до частини 7, 8 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 05.09.2025.

Суддя Леся Ковалевська