Провадження №: 2/755/1299/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 04 червня 2021 року в загальному розмірі 58 491,28 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 49 485,22 грн, заборгованість за відсотками - 9 006,06 грн, та судові витрати у сумі 3 028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04 червня 2021 року ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківський послуг у АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, шляхом заповнення Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк». На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду про те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить її підпис у паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (Паспорт продукту). Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Проте, відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка з урахуванням усіх складових боргу, станом на 13 листопада 2024 року становить 58 491,28 грн, яка складається з суми заборгованість за кредитом - 49 485,22 грн (тіло кредиту), заборгованості за відсотками - 9 006,06 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Разом з позовом від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника.

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подала. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що двічі направлявся за адресою відомого зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі

№ 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Верховний Суд у постанові від 11 червня 2021 у справі № 2-6236/11, провадження № 61-6596ск20, сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Також 04 серпня 2025 року на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про розгляд справи № 755/20683/24 за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Відповідачеві роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено процесуальні строки.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи встановлено, що АТ «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Акцент-Банк», у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25 квітня 2018 року змінено організаційно-правову форму та назву юридичної особи з ПАТ «Акцент-Банк» на АТ «Акцент-Банк», про що також зазначено у пункті 1.1 Статуту АТ «Акцент-Банк».

04 червня 2021 року ОСОБА_1 шляхом підписання Анкети-заяви приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк». У заяві підтвердила, що до укладення цієї угоди вона ознайомилася з актуальними Умовами та Правилами надання банківських послуг «АТ «А-Банк» (в тому числі з правами та обов`язками), Тарифами, Паспортом споживчого кредиту, та до укладення цієї угоди йому надана повна інформація про фінансові послуги, відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Також підтвердила, що дана анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк» становлять договір про надання банківських послуг, умови якого зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Беззастережно підтвердила, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що погодилася отримувати повідомлення офіційними каналами обслуговування.

Також ОСОБА_1 надала право та доручила банку здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у АТ «А-Банк», без її додаткових розпоряджень для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед банком.

Просила вважати наведений зразок її цифрового підпису або його аналог обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Визнала, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею та банком з використанням електронного підпису. Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку ABank24 з метою засвідчення її дій згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Як вбачається з паперової копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, остання містить особисті дані та відомості про її підписання власноручним (цифровим) підписом клієнта, однак, не містить даних про погоджені сторонами умови кредитування.

До позовної заяви долучено Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена».

Згідно із Паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена» сума/ліміт кредиту складає до 200 000,00 грн; строк кредитування 240 місяців з правом автоматичного продовження; мета отримання кредиту - споживчі потреби; спосіб надання кредиту - встановлення кредитного ліміту на платіжну картку; пільгова процентна ставка - 0,000001 %, пільговий період складає до 62 днів; базова ставка складає 3,4 % на місяць (40,8 % на рік); тип процентної ставки - фіксована; виходячи з суми кредиту 25 000,00 грн загальні витрати за кредитом складають 51 571,06 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 76 571,06 грн; реальна річна процентна ставка складає 49,34 % річних; порядок повернення кредиту: щомісяця до 25 числа поточного місяця не менше 5 % від заборгованості, не менше суми нарахованих відсотків за користування кредитом та не менше 100 грн, та не може перевищувати повного залишку заборгованості. Дата надання інформації - 04 червня 2021 року. Термін чинності такої інформації не зазначено.

Також паспорт споживчого кредиту містить застереження, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходу тощо (стосується розміру кредитного ліміту).

Паспорт споживчого кредиту підписано 04 червня 2021 року електронним цифровим підписом позичальника.

До позовної заяви банк також додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», а також Тарифи по картці «Зелена».

Так, відповідно до п.п. 2.1.1.1 витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» ці Умови використання кредитних карт АТ «А-Банк» пам`ятка клієнта, тарифи на випуск та обслуговування кредитних карт (тарифи), а так само Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (далі Заява), встановлюють правила випуску та обслуговування і використання кредитних карток банку (далі Карт).

Пунктом 2.1.1.2.1 встановлено, що для надання послуг Банк видає клієнту Картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта і Заяві, підписанням якої Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата одержання картки, зазначена у заяві.

Згідно із п.п. 2.1.1.2.4 вищевказаного витягу з Умов та Правил надання банківських послуг підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5 витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п.п. 2.1.1.5.6 витягу з Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов`язується у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Суд враховує, що зазначені Умови та Правила надання банківських послуг не містять особистого підпису відповідача.

Тарифами по картці «Зелена», передбачено, що пільговий період складає до 62 днів, базова процентна ставка з 01 жовтня 2020 року складає 3,4 % за місяць, до 01 жовтня 2020 року - 3,7 % за місяць; розмір обов`язкового щомісячного платежу з 01 лютого 2022 року встановлено в розмірі 4 % від заборгованості на кінець минулого місяця (не менше 100 грн, не менше суми нарахованих процентів плюс штраф, якщо він виник, але не більше залишку заборгованості), до 01 лютого 2022 року - 5 % від заборгованості на кінець минулого місяця (не менше 100 грн, не менше суми нарахованих процентів плюс штраф, якщо він виник, але не більше залишку заборгованості); розмір прострочених зобов`язань по кредиту: подвійна процентна ставка, що діє в тарифі з 01 жовтня 2020 року - 6,8 %, до 01 жовтня 2020 року - 7,4 %; реальна річна процентна ставка - від 49,34 % до 62,39 %.

Суд враховує, що зазначені Тарифи також не містять особистого підпису відповідача.

З довідки за картками, складеної АТ «Акцент-Банк» вбачається, що ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картку № НОМЕР_2 строком дії до жовтня 2027 року.

Відповідно до довідки за лімітами, складеної АТ «Акцент-Банк» ОСОБА_1 згідно кредитного договору від 04 червня 2021 року № б/н за період з 04 червня 2021 року по 13 листопада

2024 року встановлено кредитні ліміти, зокрема 04 червня 2021 року у розмірі 12 000,00 грн, 12 серпня 2021 року - збільшено до 19 000,00 грн, 15 грудня 2021 року кредитний ліміт збільшено до 29 000,00 грн,

02 березня 2022 року кредитний ліміт зменшено до 5 000,00 грн, 09 травня 2023 року відбулося збільшення кредитного ліміту до 37 000,00 грн, 10 серпня 2023 року - до 39 000,00 грн, 10 січня 2024 року - до 40 000,00 грн, 08 березня 2024 року - до 50 000,00 грн та 26 травня 2024 року кредитний ліміт встановлено в розмірі 55 000,00 грн.

Згідно із наданим банком розрахунком заборгованості, у відповідача станом на 13 листопада

2024 року виникла заборгованість перед Банком у розмірі 58 491,28 грн, з яких: 49 485,22 грн - заборгованість за кредитом; 9 006,06 грн - заборгованість за відсотками.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, щодо відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Із дослідженого судом договору від 04 червня 2021 року № б/н встановлено, що його укладено в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Положеннями частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У разі підпису клієнтом Анкети-Заяви на сенсорному екрані свого пристрою (смартфону), варто звернути увагу на Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 13 грудня 2019 року

№ 151, відповідно до наступних пунктів якого:

Терміни, що використовуються в цьому Положенні, уживаються в таких значеннях: 1) електронний сенсорний пристрій - електронний пристрій із сенсорним екраном, на якому особа може створити власноручний підпис; 2) клієнт банку - фізична особа, яка отримує або має намір отримати банківські та/або фінансові послуги, не пов`язані з підприємницькою діяльністю; 3) кваліфікована електронна позначка часу - електронна позначка часу, отримана від кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг;

4) оброблення електронних документів - створення, оброблення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, використання та знищення електронних документів; 5) цифровий власноручний підпис - власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом; 6) уповноважений працівник банку - працівник банку, до повноважень якого згідно з внутрішніми положеннями банку віднесено підписання з клієнтами банку договорів та інших документів від імені банку.

Інші терміни в цьому Положенні використовуються в значеннях, наведених у Цивільному кодексі України, Законах України «Про банки і банківську діяльність», «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Норми цього Положення щодо використання цифрового власноручного підпису не можна розуміти та/або застосовувати як такі, що обмежують права банків та клієнтів банків вчиняти правочини у вигляді документів у паперовій формі (змінювати, доповнювати або припиняти дію електронних документів паперовими документами чи в іншій не забороненій законодавством України формі і навпаки).

Цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису в разі дотримання норм цього Положення.

Використання цифрового власноручного підпису клієнтом банку не вимагає наявності попередньо укладеного договору між банком та клієнтом.

Банк самостійно визначає технологію створення електронних документів, які клієнт підписує цифровим власноручним підписом, та забезпечує дотримання вимог цього Положення.

Банк має право застосовувати процедури фото та/або відеофіксації, інші процедури з метою документування та контролю за процесом підписання документа клієнтом з використанням цифрового власноручного підпису. Застосування зазначених процедур повинно здійснюватися за умови попередньо отриманої згоди клієнта.

Як встановлено судом, договір від 04 червня 2021 року № б/н укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме: з боку позивача за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки позивача, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку відповідача за допомогою електронного цифрового підпису, та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку «А-Банк»).

Тобто, особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Виходячи з позовних вимог, саме про такий договір зазначає банк.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

З наданих матеріалів вбачається, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису.

Отже, судом встановлено, що укладений між сторонами договір від 04 червня 2021 року № б/н відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання.

Також з долученої до позову Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» вбачається, що клієнт вказав свої паспортні дані, адреси проживання/реєстрації та контактної інформації, місце роботи, посаду та розмір щомісячного заробітку, підтвердив, що ознайомився із Умовами та правилами надання банківських послуг у банку.

До позовної заяви також долучено паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», що містить інформацію про основні умови кредитування, інформацію щодо суми ліміту кредиту, спосіб та строки надання кредиту, процентної ставки, орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, порядок повернення кредиту, строк кредитування.

Паспорт споживчого кредиту містить всю необхідну інформацію, надання якої вимагає Закону України «Про споживче кредитування».

Паспорт споживчого кредиту підписаний представником кредитодавця. Також, у наданій паперовій копії паспорта споживчого кредиту міститься запис про те, що він підписаний відповідачем електронним цифровим підписом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З довідки за картами, виданої АТ «Акцент-Банк», встановлено, що ОСОБА_1 відкрито відповідний рахунок та видано платіжну картку.

Згідно довідки за лімітами ОСОБА_1 на підставі договору від 04 червня 2021 року № б/н встановлено кредитний ліміт, який поступово збільшено до 55 000,00 грн.

Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межі встановленого кредитного ліміту.

Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, отримував кредитні кошти та частково погашав кредитну заборгованість, що підтверджується випискою з рахунку.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором від 04 червня 2021 року станом на 13 листопада 2024 року у розмірі 58 491,28 грн, з яких: 49 485,22 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9 006,06 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відповідач контррозрахунку заборгованості за тілом кредиту суду не надав.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 АТ «Акцент-Банк» надало суду розрахунок заборгованості, копію Анкети-заяви відповідачки від 04 червня 2021 року, копію паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, Тарифи по картці «Зелена», копії довідки за лімітами заборгованості та довідки за картками, та копію паспорта відповідача.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування, а тому у суду відсутні підстави вважати, що кредитний договір між сторонами з вищевказаними умовами був укладений.

Правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, оскільки Умови та правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», що розміщені на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Анкета-заява ОСОБА_1 містить лише її анкетні та контактну інформацію. Анкета-заява не містить відомостей про погоджені між сторонами умови кредитування, суму кредиту, процентну ставку, строк кредитування та порядок повернення кредиту.

У такій заяві також відсутня заява клієнта про відкриття кредитної картки саме за продуктом «Зелена».

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Вказані висновки Великої Палати Верховного Суду є обов`язковими до врахування судом.

Водночас, наявні у матеріалах справи витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та витяг з Тарифів за карткою «Зелена», не містять підпису відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена» від 04 червня 2021 року містить опис умов кредитування за такою програмою

Водночас, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» містить зауваження, що інформація, яка зазначена в паспорті, зберігає чинність та є актуальною до 01 липня 2021 року, умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, кредитної історії, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

В паспорті споживчого кредиту відсутні дані щодо фактичного ліміту, встановленого на конкретній кредитній картці.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі

№ 393/126/20 викладена правова позиція, відповідно до якої ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Суд також враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу по справі ОСОБА_1 згідно договору від 04 червня 2021 року, укладеного з АТ «Акцент-Банк» відкрито рахунок та надано кредитну картку № НОМЕР_2 . Також позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт використання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів чи порушення грошових зобов`язань перед кредитором.

Отже, позивачем АТ «Акцент-Банк» не надано доказів на підтвердження надання кредитних коштів відповідачу ОСОБА_1 .

За вказаних обставин суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 04 червня 2021 року № б/н.

У свою чергу, слід зазначити, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог частини третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті

77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Частинами першої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. При цьому, позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача.

Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року по справі 755/18920/18.

За вказаних обставин, а саме у зв`язку з недоведенням позивачем факту погодження між сторонами умов кредитування, надання кредитних коштів з метою доведення виконання умов вищенаведеного договору, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості у заявленому в позові розмірі відсутні.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати, а саме витрати на оплату судового збору, підтверджено платіжною інструкцією від 13 листопада 2024 року про оплату судового збору на суму 3 028,00 грн.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України у зв`язку відмовою у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 205, 207, 526, 549, 550, 611, 613, 615, 627, 629, 631, 633, 634, 638, 639, 1048, 1050, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк», ідентифікаційний код юридичної особи в , адреса місцезнаходження: вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49074.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду виготовлено 11 вересня 2025 року.

Суддя О.О. Хромова