Провадження № 2/484/1271/25
Справа № 484/2732/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Шикері І.А.

за участю секретаря судовиїх засідань - Туркалової І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську, в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) учасників справи, цивільну справу за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 12.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 200501664, за умовами якого остання отримав кредит, у розмірі 15286,09 грн, з встановленим строком користування з 12.04.2016 по 12.10.2017. Факт укладення кредитного договору між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 підтверджується ксерокопією заяви (оферти) № 200501664, анкети № 200501664, довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 12.04.2016, графік платежів до кредитного договору № 200501664 від 12.04.2016.

20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк ПАТ «Банк Михайлівський» відступає новому кредитору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами.

З копії витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №7_БМ із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 20.07.2020 року, вбачається, що до нового кредитора ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги за кредитним договором № 200501664, укладеним 12.04.2016 з ОСОБА_1 на суму 52217,79 грн.

Оскільки відповідачка своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, позивач був вимушений звернутись до суду із вказаним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, проте в позові просив проводити розгляд спраи за відсутності представника позивача, в спрощеному провадженні на підставі матеріалів, наявних у спраі.

Відповідачка та її представник - адвокат Рідош-Шаповал В.І. в судове засідання не з`явились, проте від представника відповідача надійшла заява про розгляд даної справи за його відсутності та відсутності відповідачки, позовні вимоги не визнала, просила застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, про що надала відповідну заяву .

Дослідивши заяви сторін у справі, матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

12.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 200501664, за умовами якого остання отримала кредит, у розмірі 15286,09 грн, з встановленим строком користування з 12.04.2016 по 12.10.2017. Факт укладення кредитного договору між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 підтверджується ксерокопією заяви (оферти) № 200501664, анкети № 200501664, довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 12.04.2016, графік платежів до кредитного договору № 200501664 від 12.04.2016.

20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк ПАТ «Банк Михайлівський» відступає новому кредитору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами.

З копії витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №7_БМ із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 20.07.2020 року, вбачається, що до нового кредитора ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги за кредитним договором № 200501664, укладеним 12.04.2016 з ОСОБА_1 на суму 52217,79 грн., з яких: 39899,08 грн. - сума заборгованості за кредитом; 3594,20 грн. - сума збитків з урахуванням 3% річних; 8724,51 грн. - інфляційне збільшення.

Представник відповідача звернулася до суду із заявою про застосування строку позовної давності, в якій просила застосувати позовну давність щодо позовних вимог позивача до нього та відмовити у позові.

Як на підставу задоволення вказаної заяви, представник відповідача зазначала, що позивачем пропущено трирічний строк на звернення до суду з позовом, оскільки дія кредитного договору № 200501664, укладеного 12.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 тривала до 12.10.2017, тобто строк звернення до суду закінчився 12.10.2020, в той же час, позивач звернувся до суду лише 19.05.2025.

Позивач у позові просив про поновлення строків позовної давності, посилаючись, зокрема на наявність в Господарському суді спору, який стосується договору № 7_БМ від 20.07.2020 та передання йому оригіналів документів за договором факторингу на початку 2023.

Дослідивши подану заяву представника відповідача та доводи представника позивача, які містяться в позові, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (абзац перший частини п`ятої статті 261 ЦК України).

Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З матеріалів справи встановлено, що 12.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 200501664, за умовами якого остання отримав кредит, у розмірі 15286,09 грн, з встановленим строком користування з 12.04.2016 по 12.10.2017.

20 липня 2020 року на підставі договору факторингу № 7_БМ ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги в тому числі за вказаним кредитним договором.

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості через систему «Електронний суд» 19.05.2025.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року ( з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року, №500 від 17 червня 2020 року, №641 від 22 липня 2020 року, №760 від 26 серпня 2020 року, №956 від 13 жовтня 2020 року, №1236 від 09 грудня 2020 року, №104 від 17 лютого 2021 року, №405 від 21 квітня 2021 року, №611 від 16 червня 2021 року, №855 від 11 серпня 2021 року, №981 від 22 вересня 2021 року, №1336 від 15 грудня 2021 року, №229 від 23 лютого 2022 року, №630 від 27 травня 2022 року, №928 від 19 серпня 2022 року, №1423 від 23 грудня 2022 року, №383 від 25 квітня 2023 року).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стану з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на цей час.

17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-IX від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-IX пункт 19 було викладено у наступній редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».

Законом №4434 від 14.05.2025, обчислення строків позовноїх давності бкло відновлено з 04.09.2025.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено позовну давність при зверненні до суду, починаючи з березня 2020 строк позовної давності продовжився на строк дії карантину, який тривав до 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року, а починаючи з 24 лютого 2022 року строк позовної давності продовжився на строк дії в Україні воєнного стану та відновився 04.09.2025.

З матеріалів справи вбачається, що 12.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 200501664, за умовами якого остання отримав кредит, у розмірі 15286,09 грн, з встановленим строком користування з 12.04.2016 по 12.10.2017.

Зі змісту договору вбачається, що позичальнику було надано кредитні кошти зі сплатою 3,99 % та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,5%, (щомісячний платіж 1474 грн., останній платіж 1474 грн).

У цей же день ПАТ «Банк Михайлівський» ознайомив відповідачку з графіком платежів до кредитного договору.

Відповідно до цього графіку на погашення тіла кредиту мало бути зараховано 15285,09 грн, на погашення комісії за обслуговування кредитної заборгованості 10978,38 грн, комісія за видачу кредиту - 229,29 грн., плата за надання довідок - 100 грн., а також 270 грн на погашення плати за підтвердження проведення платежу (послуга SMS сервісу).

Сплата процентів за користування кредитом вказаним графіком платежів не передбачалася.

20 липня 2020 року ПАТ «Банк Михайлівський», від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір №7_БМ про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі протоколу електронного аукціону від 15 червня 2020 року відступив ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки та/або договорами застави, з урахуванням всіх змін, доповнень та додатків до них, згідно з реєстром у додатку №1 до цього договору.

Сторони визначили, що Новий кредитор в день настання Відкладальної обставини відповідно до пункту 161 цього договору, але у будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього договору, право вимагати сплати неустойки, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених ст. 625 ЦК України (індекс інфляції, 3% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказано у Додатку №1 до цього Договору (а.с.23-27).

Згідно з платіжним дорученням №25 від 09 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі протоколу електронного аукціону від 15 червня 2020 року 5307308,39 грн (а.с.22).

Відповідно до Реєстру договорів, права вимоги за якими відступлені та боржників за такими договорами (додаток №1 до договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020), який підписаний сторонами договору, до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло, зокрема, право вимоги за кредитним договором № 200501664 від 12.04.2016 на суму 52217,79 грн., з яких: 39899,08 грн. - сума заборгованості за кредитом; 3594,20 грн. - сума збитків з урахуванням 3% річних; 8724,51 грн. - інфляційне збільшення.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

У відповідності до частини 1статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За статтями 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з частиною 2 статті 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.

Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з частиною першою статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Діджи Фінанс» просило стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у сумі 52217,79 грн., з яких: 39899,08 грн. - сума заборгованості за кредитом; 3594,20 грн. - сума збитків з урахуванням 3% річних; 8724,51 грн. - інфляційне збільшення.

Згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, з урахуванням наведених вище вимог Закону, з відповідачки на користь позивача слід стягнути лише суму боргу, в розмірі 39899,08 грн., в зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги, що позов задоволено частково, то в силу вимог ч.10 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеній частині вимог, тобто в розмірі 39,31 % від сплаченої суми судового збору.

Керуючись ст.ст.4,12,81,263-265,268, 274-279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 200501664 від12.04.2016, в розмірі 39899 (тридцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 08 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», витрати по сплаті судового збору, в сумі 1850 (однієї тисячі восьмиста п`ятдесяти) грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», витрати на професійну правничу допомогу, в сумі 5348 (п`яти тисяч трьохсот сорока восьми) грн. 70 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлено 12.09.2025.

Відомості про сторін:

Позивач: ТОВ «Діджи Фінанс», , місцезнаходження якого: вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник відповідачки: адвокат Рідош-Шаповал Валентина Іванівна, вул. Театральна, 21, м. Первомайськ Миколаївської області.

Суддя: І.А.ШИКЕРЯ