Справа № 278/3215/25
У Х В А Л А

Іменем України

Про відмову у забезпеченні позову

05 вересня 2025 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Буткевич М.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення,

в с т а н о в и в:

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить накласти арешт на житловий будинок ( АДРЕСА_1 ) задля забезпечення її позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 50000 доларів США, сплачених нею останній як аванс оплати вартості вказаного будинку; заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного об`єкту нерухомості. Одночасно ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 50000 доларів США.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) забезпечення позову допускається у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві, та шляхом заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК). Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК).

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявниця у своїй заяві не наводить аргументів, яким чином невжиття заходів забезпечення позову щодо нерухомого майна ОСОБА_2 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду щодо стягнення з останньої заборгованості, оскільки стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»), а заявницею не надано доказів про відсутність у ОСОБА_2 коштів, достатніх для задоволення вимог заявниці. Майно, на яке просить накласти арешт заявниця, не є предметом спору за її позовом.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про безпідставність заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 259, 260, 261 ЦПК, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про накладання арешту на житловий будинок.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в п`ятнадцятиденний строк з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм копії даної ухвали.

Суддя М.І. Буткевич