У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О. В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг», яка подана представником Юхименко Юрієм Юрієвичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг», Юхименко Ю. Ю. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 вересня 2025 року, вказану позовну заяву залишено без руху із зазначення недоліків які слід усунути, а саме вказано на те, що:

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесу особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до п. 3 ст. 58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Так, з позовної заяви вбачається, що вона підписана Юхименком Юрієм Юрійовичем, повноваження якого підтверджуються довіреністю від 02 січня 2025 року, яка надана Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг», однак представником позивача не долучено до матеріалів справи свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, яке б підтверджувало, що Юхименко Юрій Юрійович є адвокатом. За таких обставин, представнику позивача слід було надати суду належні документи на підтвердження повноважень у вказаній цивільній справі.

В порушення вимог п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить розрахунку вказаної в позові суми боргу(його складових частин), який позивач просить суд стягнути з відповідача за зобов`язаннями позичальника.

Суд звернув увагу на те, що обґрунтований розрахунок є такий, що містить обчислення, порядок нарахування сум та підстави такого нарахування, передбачені законом або умовами договору, із зазначенням: по відсоткам - сума, яка підлягає сплаті за відсотками; сума, яка була/не була сплачена за відсотками; початок та кінець періоду нарахування за відсотками, детальний (щомісячний) розрахунок розміру відсотків на увесь період нарахування та сума боргу по них, тощо. Отже, обґрунтований розрахунок заборгованості повинен містити розрахунок з розшифровкою та обґрунтуванням підстав їх нарахування (за умовами договору або відповідно до закону).

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість перед Товариством з обмеженою діяльністю «Сучасний Факторинг» за Кредитним договором №4 від 16.09.2021 р. станом на 22.07.2025 р. (включно), яка становить 13 843 (тринадцять тисяч вісімсот сорок три) гривні 75 копійок, а саме: загальна заборгованість за тілом кредиту становить: 9 150, 42 (грн. коп.). Заборгованість за сумою комісії/відсотків становить: 4 693, 33 (грн. коп.).

Крім цього, Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість перед Товариством з обмеженою діяльністю «Сучасний Факторинг» №8 від 20.03.2020 р. яка станом на 22.07.2025 р. (включно) становить 2 879 (дві тисячі вісімсот сімдесят сімдесят дев`ять) гривень 50 копійок, а саме: загальна заборгованість за тілом кредиту становить: 1 753, 89 (грн. коп.). Заборгованість за сумою комісії/відсотків становить: 1 125, 61 (грн. коп.)

До позовної заяви додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договорами №8 від 20.03.2020 р. та №4 від 16.09.2021 р.

Між тим, позивачем у порушення вимог п.5 ч.3 ст. 175, ч.5 ст.177 ЦПК України позивачем не надано: повний, чіткий та детальний (помісячний) розрахунок за договорами №8 від 20.03.2020 р. та №4 від 16.09.2021 р. (документ під назвою «Виписка з особового рахунку за кредитними договорами №8 від 20.03.2020 р. та №4 від 16.09.2021 р.» лише фіксує суму заборгованості за тілом кредиту та заборгованість за сумою комісії за користування кредитом без зазначення дат нарахування та сплати, періоду, за який нараховані платежі, за якою формулою та на яку суму основного боргу).

Крім того, наданий розрахунок не містить обґрунтування: на підставі якого пункту договору нарахована комісія, який її розмір встановлений договором, за яких умов повинна нараховуватись комісія, обґрунтованість її нарахування.

Представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сучасний Факторинг» заборгованість за Кредитним договором №4 від 16.09.2021 року в розмірі 13 843 (тринадцять тисяч вісімсот сорок три) гривні 75 копійок та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сучасний Факторинг» заборгованість за Кредитним договором №8 від 20.03.2020 року в розмірі 2 879 (дві тисячі вісімсот сімдесят сімдесят дев`ять) гривень 50 копійок;

Отже, як зазначено вище, відповідно до ч.ч.3, 6 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно із ч.1 ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Зміст наведеної норми свідчить про можливість об`єднання позивачем декількох вимог, які пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач заявив позовні вимоги про стягнення заборгованості із відповідача за кредитними договорами, укладеними останньою у різний період часу та на підставі різних кредитних договорів.

Заявлені позовні вимоги є різними і самостійними та мають різну підставу їх виникнення, різний предмет позову та доказування, тому під час розгляду справи будуть підлягати встановленню обставини щодо кожного предмету спору окремо, що ускладнить розгляд справи, оскільки при розгляді заявлених позовних вимог суд повинен окремо надавати оцінку обставинам, які стосуються кожної із заявлених вимог окремо.

Отже, як вбачається із матеріалів позовної заяви позивачем заявлені дві окремі майнові вимоги.

Однак, як слідує з матеріалів поданого позову до такого долучено платіжну інструкцію про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Згідно з положеннями п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Пунктом 13 вказаної постанови визначено, якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі, передбачено ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01 січня 2025 року, становить 3028 грн.

Згідно з положеннями ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подачу до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», електронній формі, застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Крім того, позивач у позовній заяві об`єднує декілька позовних вимог, оскільки просить стягнути заборгованість за двома кредитними договорами, що є самостійними вимогами майнового характеру.

Як було зазначено вище, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги, що передбачено ч.1 ст.188 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачем повинно бути сплачено судовий збір за три окремі вимоги майнового характеру в розмірі 2422,40 грн. за кожну з них.

З огляду на наведене, позивачу слід надати докази на підтвердження того, що ним сплачено судовий збір ще за одну вимогу майнового характеру в сумі 2422,40 грн., та зазначено реквізити для сплати судового збору.

05.09.2025 від представника позивача по справі надійшла заява про усунення недоліків. Так у заяві вказано на те, що: в матеріалах справи міститься довіреність від 02.01.2025 року, згідно якої ТОВ "Сучасний Факторинг" в особі Директора - Сівака Андрія Володимировича з метою представлення інтересів Довірителя, уповноважує адвоката Юхименко Юрія Юрійовича, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000117 від 12.03.2018 року, видане Радою адвокатів міста Києва, бути представником ТОВ "Сучасний Факторинг", згідно якої: подавати та підписувати від імені Товариства заяви, запити, вимоги, прохання, позовні заяви (з правом відмови від позову), відзиви на позовні заяви, інші процесуальні документи, клопотання, скарги, тощо; ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги та знімати копії процесуальних документів; брати участь у судових засіданнях, подавати докази, надавати усні та письмові пояснення, в тому числі свої доводи, міркування та заперечення.

Тому, представник просить долучити до матеріалів справи Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000117 від 12.03.2018 року та довіреність від 02.01.2025 року на представництво інтересів Позивача, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 58, ч. 3 ст. 62 ЦПК України та ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Щодо розрахунку заборгованості, представник позивача зазначає, що: за кредитним договором №4 від 16.09.2021 (онлайн-кредит): станом на 22.07.2025 р. заборгованість складає: тіло кредиту 9 150,42 грн; проценти 4 693,33 грн. Разом: 13 843,75 грн.; за кредитним договором №8 від 20.03.2020 (товарний кредит): частина боргу погашена, однак залишок заборгованості станом на 22.07.2025 р. становить: тіло кредиту 1 753,89 грн; проценти 1 125,61 грн.

Розрахунок заборгованості здійснено відповідно до умов кредитних договорів, зокрема: п. 2.9, 4.1, 4.4 договорів щодо порядку нарахування процентів; п. 2.9, 4.8 щодо комісій; додатків із графіками платежів, які є невід`ємною частиною договорів. Додатково підтвердженням правильності розрахунку в матеріалах справи містяться виписки з особових рахунків за кожним договором, які відображають нарахування, здійснені платежі та залишок боргу.

Також у заяві вказано на те, що у справі №308/11809/25 загальна сума заборгованості становить 13 843,75 грн (за кредитним договором №4) + 2 879,50 грн (за кредитним договором №8) = 16 723,25 грн Розрахунок судового збору: 1,5% від 16 723,25 грн = 250,85 грн Але менше прожиткового мінімуму (3028 грн), тому діє мінімальна ставка. Подано позов в електронній формі, отже: 3028 грн ? 0,8 = 2422,40 грн це і є мінімальний судовий збір зі знижкою 20% (для електронного позову).

У зв`язку з викладеним, представник позивача просить суд визнати судовий збір сплаченим у повному обсязі згідно з чинним законодавством та допустити позовну заяву до розгляду.

Вивчивши, матеріали позовної заяви, заяву подану на виконання вимог ухвали суду від 05.09.2025 року, документи, що додані до неї, вбачається, що позивачем не усунено недоліки на які вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом із тим, доводи представника позивача у заяві про усунення недоліків, не є підставою для висновку про те, що ним сплачено судовий збір в повному обсязі.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху було вказано на необхідність доплатити судовий збір, при цьому наведено обґрунтування. Однак позивачем на виконання вказаної ухвали доказу на підтвердження доплати ним судового збору не додано, тим самим недоліки на які вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунуто.

Відповідно до ч. 6 ст. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено судам, що роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову.

За положеннями підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим, ані ЦПК України, ані Закон України «Про судовий збір» не містять норм, які б давали змогу зробити висновок, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору в меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує вимоги в одному позові.

У разі протилежного тлумачення має місце одна вимога щодо кількох відповідачів або кілька вимог до відповідача. Тоді позивач, звертаючись до суду з різними вимогами до відповідачів, має сплатити судовий збір у меншому розмірі, аніж у випадку, якщо позови будуть пред`явлені окремо стосовно різних співвідповідачів. Водночас національне законодавство не містить жодних інших випадків, коли б пільги щодо сплати судового збору пов`язувалися з об`єднанням або роз`єднанням позовних вимог. Те саме стосується випадку, коли декілька позивачів пред`являють вимоги до одного відповідача, тоді кожен позивач сплачує судовий збір окремо.

Таким чином, під час тлумачення терміну поняття «вимога» в такому разі має враховуватися, крім предмета та підстави позову, також суб`єктний склад правовідносин (кількість співвідповідачів). Отже, навіть за умови пред`явлення однорідних вимог пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача слід визначати окремо.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 758/5118/21 (провадження № 61-5554сво23).

Об`єднані можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18, провадження № 12-231гс18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Позивач, звертаючись із позовними вимогами до суду, самостійно обирає спосіб захисту своїх прав та інтересів.

При цьому слід зауважити, що процесуальний порядок передбачає можливість об`єднання і роз`єднання кількох позовних вимог одного провадження, якщо маються однорідні вимоги кількох позивачів до одного й того відповідача чи однорідні вимоги одного позивача до кількох відповідачів.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач в поданій позовній заяві заявив позовні вимоги про стягнення заборгованості із відповідача за кредитними договорами, укладеними останнім у різний період часу та на підставі різних кредитних договорів.

Заявлені позовні вимоги є різними і самостійними та мають різну підставу їх виникнення, різний предмет позову та доказування, тому під час розгляду справи будуть підлягати встановленню обставини щодо кожного предмету спору окремо, що ускладнить розгляд справи, оскільки при розгляді заявлених позовних вимог суд повинен окремо надавати оцінку обставинам, які стосуються кожної із заявлених вимог окремо.

Заява, яка складається з декількох самостійних позовних вимог, у разі недотримання форми і змісту позову в певній частині самостійних вимог тягне за собою не відповідність формі і змісту позовної заяви в цілому.

Таким чином станом на 09.09.2025 року, недоліки на які вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху позивачем не усунуті, зокрема позивачем не надано підтвердження сплати судового збору у розмірі визначеному судом в ухвалі від 01.09.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити заявника, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг», яка подана представником Юхименко Юрієм Юрієвичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош