Справа № 366/1742/25
Провадження № 2-др/366/5/25

09.09.2025 с-ще Іванків
Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю,
розглянувши в с-щі Іванків Київської області в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
1. Суть рішення у справі
У червні 2025 ТОВ «Споживчий центр» (далі Позивач), через свого представника, адвоката Пилипчук А.С. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач), у якому просило стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором №22.10.2023-100000465 від 22.10.2023 у розмірі 9863,79 грн., що складається з: 6380,20 грн.; 3483,59 грн. - заборгованості по процентах.
Рішенням Іванківського районного суду від 07.08.2025 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Представник Позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просив стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

2. Рух заяви

12.08.2025 заява про ухвалення додаткового рішення надійшла до суду. Судове засідання з розгляду заяви призначене на 09.09.2024 (призначення судового засідання відбулось 01.09.2025 у зв`язку з перебуванням судді у відпустці), про що повідомлено сторони у справі.

3. Позиції сторін

Відповідач заперечень щодо ухвалення додаткового рішення до суду не надіслав.

У зв`язку з тим, що розгляд справи по суті здійснювався в порядку письмового провадження, додаткове рішення суду ухвалюється в тому ж порядку на підставі ч. 3 ст. 270 ЦПК України, у зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

4. Встановлені судом обставини та застосовані норми права.

4.1 Релевантні джерела права

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 3 статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 10.07.2021 у справі № 329/766/18 (провадження № 61-17688св20) дійшов висновку про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.12.2021 у справі №755/7943/20-ц, зазначено, що Перелік документів, наведений у постанові ВП ВС від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 не є вичерпним. Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чи тих, які будуть понесені, перебуває у межах дискреції суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (Постанова Верховного Суду від 28.09.2023 у справі 686/31892/19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц .

4.2. Оцінка суду щодо витрат на правову допомогу

В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи, представник Позивача надала суду:

Договір про надання правничої допомоги від 01.04.2025 № 01/25-СЦ, укладений між Позивачем (Замовник) та Адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕРІТАС» в особі керуючого партнера адвоката Моісеєнка М.Ю. (Виконавець) (далі Договір).

За п. 1.2 Договору виконавець зобов`язується скласти позови до фізичних осіб (боржників) про стягнення боргу та передати Замовнику для подачі в суд, а також надати супутні консалтингові послуги з приводу проведення претензійно позовної роботи. При цьому, подання позовів відбувається виключно через систему «Електронний суд» Замовника. Сторони погодили, що позовні заяви будуть підписані безпосередньо замовником.

За п. 3.1 Договору сторони погодили, що вартість послуг визначається таким чином: 6000 грн. за один позов без врахування вартості грошових витрат та судового збору, які сплачуються Замовником (а.с. 52);

Звіт про виконану роботу за Договором від 08.08.2025, підписаний Виконавцем, за яким адвокат надав такі послуги: сформовано запит на складання розрахунку ціни позову та отримання переліку необхідних доказів; складено позов (на підставі отриманих документів); роздруковано позов з додатками для Замовника і Відповідача; Замовлено сплату судового збору; Проведена детальна консультація Замовника щодо дій після відкриття провадження у справі та надано інші послуги (а.с. 51);

Платіжну інструкцію № СЦ00031735 від 11.08.2025, за якою Позивач сплатив адвокату 6000 грн. за виконання умов Договору.

Надаючи оцінку наданим представником Позивача доказам на підтвердженням понесених судових витрат з урахуванням складності справи та позиції при її розгляді сторін, суд приходить до такого.

Представник позивача просить стягнути з Відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн., яка відповідає фіксованій сумі згідно з умовами п. 3.1 Договору надання правничої допомоги за написання однієї позовної заяви.

Зазначені у звіті від 08.08.2025 адвокатом роботи за своїм змістом є складовими елементами, які є необхідними для складання позовної заяви.

Таким чином, заявлена до відшкодування сума витрат на правову допомогу повинна оцінюватись з урахуванням її співмірності до тяжкості справи, її характеру (типова, виняткова) та фактично виконаної роботи адвокатом.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява надійшла до суду через систему «Електронний суд» з кабінету Позивача, що передбачено умовами п. 1.2 Договору, а враховуючи те, що Позивач сплатив адвокату кошти згідно з платіжною інструкцією, суд приходить до висновку, що дії, визначені в Звіті від 08.08.2025, а також сама позовна заява є фактично виконаною роботою адвоката.

При цьому, позовні вимоги задоволені у повному обсязі, що свідчить про необхідний і достатній об`єм виконаної адвокатом роботи для захисту прав Позивача.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат. Така правова позиція викладена у постанові КЦС ВС від 28.09.2023 у справі 686/31892/19.

Враховуючи те, що сторона Позивача довела наявність укладеного Позивачем договору про надання правничої допомоги, надання послуг, які фактично надані і відповідають умовам договору, були необхідними для ухвалення рішення у справі, а Відповідач у свою чергу не оспорив їх неспівмірності, суд приходить до висновку про задоволення заяви про ухвалення заочного рішення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" судові витрати, пов`язані з отриманням професійної правової допомоги у розмірі 6 000 грн. (шість тисяч гривень).

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його складення (09.09.2025) безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня його вручення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-а. Код ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 )

Суддя Н.П. Слободян