ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9190/25 Справа № 197/480/24 Суддя у 1-й інстанції - Нестеренко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

10 вересня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Бондар Я.М.

Суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2025 року, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» про скасування нарахованої заборгованості за розподіл та постачання природного газу,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 4804 (чотири тисячі вісімсот чотири) грн 36 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» судовий збір у розмірі 2243 (дві тисячі двісті сорок три) грн 14 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У задоволенні позовних вимог за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ», про скасування нарахованої заборгованості за розподіл та постачання природного газу, відмовлено повністю.

Судовий збір компенсовано за рахунок держави.

На зазначене вище рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2025 року, залишено без руху для сплати судового збору у розмірі 4542,00 грн та надано десятиденний строк для усунення недоліків, з дати отримання копії ухвали без руху.

На виконання ухвали без руху ОСОБА_1 направив суду апеляційної інстанції заяву (клопотання), в якій скаржник вимагає поновити строк на оскарження судового рішення, звільнити споживача житлово-комунальних послуг від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження та витребувати матеріали справи із суду першої інстанції.

У клопотанні ОСОБА_1 вказує на те, що він додає Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 21 серпня 2025 року яке свідчить про відсутність доходу та дає всі підстави для звільнення від сплати судового збору.

Окрім того, відповідач, посилаючись на практику Верховного Суду, вказує на те, що відповідачі також мають право на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» на звільнення від сплати судового збору, якщо розмір судового збору перевищує 5% розміру їх річного доходу.

Колегія суддів, дослідивши надані ОСОБА_1 . Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору (відповідь на запит в електронному вигляді від 21.08.2025), встановила, що ці відомості стосуються періоду часу з січня 2025 року по червень 2025 року та дані про стягнення податку і військового збору з ОСОБА_1 за цей період відсутні.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.1, 2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є:військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту ст.136 ЦПК України та ст.8 Закону України «Про судовийзбір» вбачається, що єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згіднозі ст.12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суд повинен встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку, тощо) рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища, тобто пільги в сплаті судового збору повинні насамперед надаватися особам, які внаслідок тяжкого фінансового становища не здатні його сплатити.

Надані скаржником Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, не є належними доказами тяжкого фінансового становища ОСОБА_1 , окрім того, для застосування положень ст.8 Закону України «Про судовийзбір» потрібно надати докази розміру річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік (2024 рік), щоб можливо було встановити, що дійсно сума судового збору яку необхідно сплатити скаржнику, в даному випадку за подачу апеляційної скарги, дійсно перевищує 5% його річного доходу за попередній календарний рік, що не було зроблено ОСОБА_1 .

Відповідно до частини шостої та сьомої статті 357 ЦПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала.

У відповідності до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст.129 Конституції України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає доправосуддя, якщо заявники зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Отже, заяву (клопотання) ОСОБА_1 про відкриття провадження по справі після усунення недоліків неможливо вважати виконанням ухвали без руху від 08 серпня 2025 року, оскільки судовий збір скаржником не сплачено, а доводи викладені у цій заяві є незгодою заявника з процесуальним рішенням суду, у зв`язку з чим у відповідності до положень ст.357 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст.ст.185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Таким чином, на підставі статті 357 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2025 року, слід визнати неподаною та повернути її скаржнику.

Одночасно суд має роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст.44, 185, 357 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2025 року, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» про скасування нарахованої заборгованості за розподіл та постачання природного газу, визнати неподаною та повернути її скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: