Справа № 2/714/347/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" вересня 2025 р. м.Герца
Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі :
головуючого-судді Єфтемій С.М.
за участю: секретаря судових засіданьПостевка Г.П.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -
Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки відповідач проживає окремо від неї та дітей, участі у їх вихованні та утриманні не приймає, позивачка з посиланням на працездатність відповідача, відсутності в нього інших утриманців, просила стягнути з нього щомісячно аліменти на утримання дітей у розмірі 3000 грн. на кожну дитину по досягненню дітьми повноліття, а також витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін.
Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11 липня 2025 року вказану цивільну справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте від представника останньої ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підгримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 будучі належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в т.ч. і через офіційний сайт Судової влади, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивачки, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
За наведених обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно ч.8 ст.178 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.
Судом встановлено, що у сторін, за час шлюбу, народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.06).
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).
Згідно положень ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Вищенаведені норми законодавства перш за все зводиться до того, що утримання дитини по досягнення нею повноліття є обов`язком батьків.
Судом встановлено, що неповнолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають з позивачкою, окремо від відповідача (а.с.08).
Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дітей, то в межах заявлених позивачкою вимог за рішенням суду з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки аліменти на утримання дітей.
Нормою ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого а нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Як вбачається з медичного висновку №30 від 19 травня 2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являться ,, Дитиною інвалід,,.
Відповідно до виписки № 01/1855 із медичної карти стаціонарного хворого та консультативного висновку спеціаліста, ОСОБА_3 має вроджену ваду серця, виражену коарктацію аорти в типовому місці, невелику аортальну та мітральну недостатність, гіпертонічну хворобу ІІ ст. Хворіє регулярно та регулярно лікується стаціонарно чи амбулаторно.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дітей та відповідача.
Доказів, які б свідчили про те, що відповідач за станом здоров`я, сімейним, матеріальним станом не може сплачувати аліменти на утримання дітей, судом не здобуто.
За вищевказаних обставин, з урахуванням встановленого законодавством обов`язку по утриманню дітей як матір`ю так і батьком, враховуючи вік дітей та пов`язане з цим розмір коштів потрібних на їх утримання та їх лікування, з огляду на працездатний вік сторін, зокрема відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утриманні дітей в розмірі 3000 грн., щодо кожної дитини, по досягненню дітьми повноліття.
Вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат понесених на отримання правничої допомоги підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Позивачкою, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, надано договір про надання правової допомоги від 08 липня 2025 року укладеного із адвокатом Козачуком С.А., акт приймання-передачі наданих юридичних послуг від 09 липня 2025 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 09.07.2025 року на підставі якого від ОСОБА_1 адвокатом прийнято кошти у розмірі 5000 грн. (а.с.15-16).
Згідно ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями ст.137 ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом,витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.3 ст.141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує :1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
З урахуванням зазначеного, суд зауважує, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція, платіжне доручення або інший банківський документ). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні таких витрат.
Така правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16.
Як було встановлено судом, позивачкою на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу було надано належні докази, а вказаний розмір витрат суд вважає співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.
Таким чином, з відповідача слід стягнути на корить позивачки витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Крім цього, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
На підставі ст.ст. 180-182, 184, 192 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 178, 259, 264, 265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації і проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3000 (три тисячі) грн. на кожну дитину.
Стягнення проводити щомісячно, починаючи з 10 липня 2025 року по досягненню дітьми повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації і проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) 5000 (п`ять тисячі) грн. вартості надання правничої допомоги за договором про надання правової допомоги від 08 липня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-и днів з дня його проголошення, а у разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено «10» вересня 2025 року.

Суддя :