КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 вересня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва, ухвалене у складі судді Слободянюк А.В. у м. Київ 15 квітня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У червні 2024 року позивач ТОВ «Глобал Спліт» звернувся до суду із даним позовом, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором у розмірі 133006,70 грн. та судові витрати 2422,40 грн.

Заявлені вимоги мотивував тим, що 27 квітня 2021 року АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1/4109417, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 90 000 грн. строком на 72 місяців до 26 квітня 2027 року включно, зі сплатою процентної винагороди в розмірі 15 % річних та щомісячної комісії в розмірі 2,35 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору, за обслуговування кредитної заборгованості.

29 серпня 2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір № 4-2023 про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги до боржника ОСОБА_1 . Передача прав вимоги за кредитним договором № 1/4109417 від 27 квітня 2021 року відбулась 15 вересня 2023 року з дня підписання реєстру прав вимоги згідно додатку №1 до договору про відступлення права вимоги.

Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на 15 вересня 2023 року заборгованість за договором становить 133 006,70 грн., яка складається з: суми строкової заборгованості по кредиту в розмірі 64 047,65 грн., суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 7 688,62 грн., заборгованості з нарахованих відсотків - 567,91 грн., заборгованості з прострочених відсотків - 18 402,52 грн., заборгованості з нарахованої комісії - 2 115,00 грн., заборгованості з простроченої комісії - 40185,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року позов ТОВ «Глобал Спліт» частково задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором № 1/4109417 від 27 квітня 2021 року в сумі 71 736,27 грн. та судовий збір в сумі 1 306,18 грн. В решті позову відмовлено.

Позивач ТОВ «Глобал Спліт», не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що судом першої інстанції встановлено, що за наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором неможливо встановити ні періоду нарахування заборгованості за відсотками та комісійною винагородою, ані порядок їх нарахування, оскільки позивачем вказується сума нарахувань, визначена первісним кредитором без проведення відповідних розрахунків.

Вказував, що це не відповідає дійсності, оскільки порядок та черговість нарахувань відсотків та комісії визначається кредитним договором № 1/4109417, а саме п. 1.3.1 - 13.2, 1.4.1 - 1.4.5, 2.2 кредитного договору, а також Правилами надання споживчого кредиту в ПАТ «Креді Агріколь Банк» та на умовах страхування життя позичальником.

Вважав, що ТОВ «Глобал Спліт» надано всі докази, які підтверджують порядок нарахування процентів та комісії, але при розгляді справи судом вони не були досліджені належним чином, внаслідок чого прийнято необґрунтоване рішення. Позивач на підтвердження заявлених позовних вимог надав до позовної заяви виписки з рахунку та розрахунок заборгованості, які не були досліджені судом належним чином.

Кожна виписка підготовлена окремо на відсотки, прострочені відсотки, комісії, прострочену комісію, тобто у виписках з рахунку відображено все, згідно чого можна встановити період нарахування, внесені оплати позичальника та розподіл даних оплат на погашення основного боргу, відсотків, комісії. Так, сім окремих виписок з рахунку підтверджують надання кредиту та погашення строкової заборгованості, погашення простроченої заборгованості, нарахування та погашення комісії, погашення простроченої комісії та винесення комісії на прострочку, нарахування та погашення відсотків за кредитним договором. Виписки є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, на чому наголосив Верховний Суд у справі № 554/4300/16-ц, у постановах від 01 грудня 2021 року в справі № 752/14554/15-ц, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц та інших.

Вказував, що розрахунок заборгованості, який міститься в матеріалах справи, підсумовує загальну заборгованість у відповідача, яка деталізовано відображена у виписках з рахунків.

Вважав, що у разі виникнення у суду сумнівів щодо достовірності наданих до позову доказів та для ухвалення обґрунтованого законного рішення суд міг зобов`язати позивача надати розгорнутий розрахунок заборгованості, чого судом здійснено не було, а позивач не мав змоги надати відповідні докази, оскільки не був повідомлений, що справа розглядалась в межах спрощеного провадження.

Вказував, що підготовлений розгорнутий розрахунок заборгованості не є новим доказом, а відображає рух коштів, які вже відображені у виписках з рахунку та містяться в матеріалах справи. Жодних нарахувань з дати укладення договору відступлення права вимоги ТОВ «Глобал Спліт» не здійснювало.

Посилаючись на ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», вказував, що виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суд необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.

Підсумовував, що судом першої інстанції встановлено, що всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, позивачем були надані докази, які підтверджують умови, порядок нарахування процентів та комісії, при подачі позовної заяви позивач довів всі ті обставини. на які він посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а судом всі обставини не були взяті до уваги та не досліджені належним чином.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

В судове засідання 03 вересня 2025 року з`явився представник позивача ТОВ «Глобал спліт» Гапанович С.В., відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений шляхом направлення судової повістки-повідомлення на відому суду поштову адресу, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 121 ЦПК України направлена йому судова повістка вважається врученою, клопотань про відкладення судового засідання не направив.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, передумовою якого є не відсутність учасників справи, а неможливість вирішення спору в судовому засіданні (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 25 червня 2024 року в справі № 359/6678/19, провадження № 61-17877св23).

Враховуючи наведене, оскільки відповідач, який не з`явився в судове засідання, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, його неявка не перешкоджає розгляду справи, а також з урахуванням необхідності розгляду справи в передбачений законом строк, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що 26 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Креді Агріколь Банк» з заявою-анкетою № 02021-006 на отримання готівкового кредиту «Свобода» та підписав паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит (а. с.14, 20).

Також 27 квітня 2021 року АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 1/4109417, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 90 000,00 грн строком на 72 місяці - з 27 квітня 2021 року по 26 квітня 2027 року (включно), шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника (а. с. 46 - 47).

Сторонами узгоджено, що повернення кредиту за цим договором здійснюється щомісячно, що визначено графіком платежів по кредиту, відповідно до додатку №1 до кредитного договору, в якому наведена таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальна річна процентна ставка за договором про споживчий кредити, в т.ч. графік платежів (а. с. 48 - 49).

З метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості (п. 2.1 договору).

Відповідно до підпунктів 1.4.1 - 1.4.2 пункту 1.4 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує: процентну винагороду щомісячно у розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної лінії (комісія) щомісячно у розмірі 2,35% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору.

Підписанням договору позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.

Відповідно пункту 1.5. договору всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умовах страхування життя позичальника, які є публічною та невід`ємною частиною договору та розміщені на офіційному сайті банку: www.credit-agricole.ua. Правила застосовуються в тій частині, яка не суперечить положенням цього договору (зокрема, не застосовуються положення щодо страхування життя страхувальника).

Відповідно до п. 2.2 договору, позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту. У випадку, якщо припадає на неробочий день, то сплатити у попередній робочий день.

Підписанням договору позичальник підтверджує, що він у письмовій формі і повному обсязі отримав від банку інформацію, визначену Законом України «Про споживче кредитування» та/або іншими нормативно-правовими актами, що регулюють це питання (п. 2.3 договору).

27 квітня 2021 року відповідач підписав також пам`ятку клієнта за кредитним договором № 1/4109417 від 27 квітня 2021 року (а. с. 47 зворот).

На підтвердження виконання банком обов`язків за кредитним договором № 1/4109417 від 27 квітня 2021 року позивачем надано платіжну інструкцією №36431934-1 від 27 квітня 2021 року (а.с.12), виписку з рахунку позичальника (а. с. 31 - 40).

Умовами п. 2.6 кредитного договору визначено, що банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за договором, а також за договорами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено договори про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною.

29 серпня 2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» уклали договір про відступлення права вимоги № 4-2023, відповідно до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» передає (відступає) ТОВ «Глобал Спліт» за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників, за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржниками (а. с. 22 - 29).

Відповідно до п. 3.1 даного договору, право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з дати підписання ними відповідного реєстру прав вимоги за зразком наведеним в додатку №1 до договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що містяться в додатку №4 до цього договору та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до додатку № 1 від 15 вересня 2023 року до договору про відступлення права вимоги № 4-2023 від 29 серпня 2023 року (реєстр прав вимог № 1), АТ «Креді Агріколь Банк» відступило ТОВ «Глобал Спліт» права вимоги до боржника ОСОБА_1 (№ 1696),за № 1/4109417 від 27 квітня 2021 року на суму 133 006,70 грн (а. с. 50 - 84).

15 вересня 2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» надіслало відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги ТОВ «Глобал Спліт» за кредитним договором № 1/4109417 від 27 квітня 2021 року що підтверджується списком згрупованих відправлень (а. с. 18), та повідомило про необхідність сплати наявної заборгованості у розмірі 133 006,70 грн. на реквізити позивача, яка складається із поточних зобов`язань за кредитним договором зі сплати залишку заборгованості за кредитом (тіло кредиту), нарахованих процентів за користування кредитом та комісії.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 15 вересня 2023 року за кредитним договором № 1/4109417 від 27 квітня 2021 року становить 133 006,70 грн. та складається з: 64 047,65 грн. строкової заборгованості, 7 688,62 грн. простроченої заборгованості, 567,91 грн. нарахованих відсотків, 18 402,52 грн. прострочених відсотків, 2 115,00 грн. комісії, 40 185,00 грн. простроченої комісії (а. с. 10).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з того, що АТ «Креді Агріколь Банк» свої зобов`язання за кредитними договорами виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти, з огляду на це, суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення 64 047,65 грн. строкової заборгованості, 7 688,62 грн. простроченої заборгованості, що загалом становить 71 736,27 грн., підлягає задоволенню. Таким чином, суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» загальну заборгованість за кредитним договором № 1/4109417 від 27 квітня 2021 року у розмірі 71 736,27 грн.

Доводів щодо незаконності чи необґрунтованості рішення суду у вказаній частині апеляційна скарга не містить.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення відсотків та комісії, суд першої інстанції виходив із того, що із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1/4109417 від 27 квітня 2021 року неможливо встановити ні періоду нарахування заборгованості за відсотками та комісійною винагородою, ані порядок їх нарахування, оскільки позивачем вказується сума нарахувань, визначена первісним кредитором без проведення відповідних розрахунків. Суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування відсотків та комісії за договором. Факт отримання позивачем права вимоги за спірним кредитним договором від первісного кредитора не звільняє позивача від обов`язку надати обґрунтований розрахунок заборгованості, нарахування відсотків поза межами строку кредитування є неприпустимим. Відтак такі вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд не погоджується із висновками суду у зазначеній частині з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Так, згідно зі статтями 512, 514, 517 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою шляхом відступлення права вимоги, і до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Позивачем в обґрунтування позовних вимог щодо укладення кредитного договору № 1/4109417 від 27 квітня 2021 року надано заяву-анкету № 02021-006 від 26 квітня 2021 року (а. с. 14), паспорт споживчого кредиту (а. с. 20) та платіжну інструкцію від 27 квітня 2021 року про перерахування на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 90000 грн. (а. с. 12), кредитний договір (а. с. 46 - 48).

Встановивши обставини укладення кредитного договору № 1/4109417 від 27 квітня 2021 року та отримання кредитних коштів ОСОБА_1 , який відповідачем не заперечений, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач порушив прийняті на себе за договором зобов`язання, унаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої не спростований.

Водночас, відмовляючи у стягненні складових такої заборгованості, а саме заборгованості з нарахованих відсотків - 567,91 грн., заборгованості з прострочених відсотків - 18 402,52 грн., заборгованості з нарахованої комісії - 2 115,00 грн., заборгованості з простроченої комісії - 40 185,00 грн., суд першої інстанції не врахував, що кредитний договір № 1/4109417, укладений АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 , чітко передбачав зобов`язання позичальника сплачувати процентну винагороду щомісячно в розмірі 15 % річних та щомісячну комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,35 % від суми кредиту.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1056-1 ЦК України також вказує, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі. Це підтверджує законність нарахування відсотків та комісії, розрахунок яких був наданий позивачем і наявний на а. с. 10, проте залишений судом поза увагою. Відповідач ОСОБА_1 не надав відзиву на позовну заяву і не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, включаючи відсотки та комісію.

Також судом першої інстанції не прийнято до уваги, що позивачем було надано виписки по рахунку відповідача, в яких відображено рух коштів по рахунку, що дає можливість визначати заборгованість останнього.

Суд першої інстанції не врахував, що визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09 серпня 2023 року у справі № 201/6750/16 (провадження № 61-12456св22), від 15 травня 2025 року у справі № 488/3972/23 (провадження № 61-1680св25).

У постанові від 12 грудня 2024 року у справі № 298/825/15-ц Верховний Суд, залишаючи без змін постанову апеляційного суду, виходив з того, що … «апеляційний суд обґрунтовано вважав безпідставним посилання суду першої інстанції, як на підставу для відмови у задоволенні позову банку, на висновок судово-економічної експертизи, оскільки заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а не висновком експертизи, який оцінюється на рівні з іншими доказами та не має для суду наперед встановленого значення (стаття 110 ЦПК України)». Також суд касаційної інстанції зазначив, що … «надані банком виписки за рахунками позичальника повинні бути досліджені судами з наданням оцінки у сукупності з іншими зібраними у справі доказами на предмет обставин видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у розрахунку позивача, що було здійснено судом апеляційної інстанції. У свою чергу заявники не надали свого розрахунку, чи інших доказів, які б давали суду підстави для встановлення іншого розміру заборгованості, отже, відповідачами не спростований факт наявності та розміру заборгованості. Крім того, відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони, а суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає».

В даній справі суд першої інстанції не врахував, що згідно розрахунку заборгованості, такий розрахунок складено первісним кредитором АТ «Креді Агріколь Банк» станом на 15 вересня 2023 року, після цього часу новим кредитором ТОВ «Глобал Спліт» нарахувань заборгованості не здійснювалось, а строк виконання основного зобов`язання спливає 26 квітня 2027 року, відтак висновки суду першої інстанції про неприпустимість нарахування відсотків поза межами строку кредитування є передчасними та помилковими.

Апеляційний суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів звернення кредитора до 15 вересня 2023 року з вимогами до позичальника про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, після пред`явлення яких право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором проценти припиняється.

Крім того, до апеляційної скарги позивачем надано розширений розрахунок заборгованості з відображенням структури заборгованості, відомостей про часткове погашення заборгованості, нарахування та погашення відсотків і комісії (а. с. 134).

Надані позивачем розрахунки відповідають умовам договору й вимогам законодавства, відповідачем не спростовані, й сумнівів у апеляційного суду не викликають, з огляду на що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення заборгованості з нарахованих відсотків - 567,91 грн., заборгованості з прострочених відсотків - 18 402,52 грн., заборгованості з нарахованої комісії - 2 115,00 грн., заборгованості з простроченої комісії - 40 185,00 грн., є помилковими.

У зв`язку із наведеним, рішення суду першої інстанції у вказаній частині, а також в частині розподілу судових витрат, підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення таких позовних вимог.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування в зазначеній частині, а також в частині розподілу судових витрат, із прийняттям нової постанови про задоволення позову.

В іншій частині про стягнення 64 047,65 грн. строкової заборгованості, 7 688,62 грн. простроченої заборгованості, що загалом становить 71 736,27 грн., рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і не підлягає зміні чи скасуванню з підстав, зазначених у апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює розподіл судових витрат, та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати 2422,40 грн. за подання позову та 3633,60 грн. за подання апеляційної скарги, разом 6056 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року в частині відмови в позові та розподілу судових витрат скасувати та прийняти в цій частині нову постанову.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (м. Київ вул. Жилянська 5-б оф. 5 ) заборгованість за кредитним договором № від 27 квітня 2021 року 1/4109417, яка складається із заборгованості з нарахованих відсотків - 567,91 грн, заборгованості з прострочених відсотків - 18 402,52 грн, заборгованості з нарахованої комісії - 2 115,00 грн, заборгованості з простроченої комісії - 40 185,00 грн., а також судовий збір в розмірі 6056 грн.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 71 736,27 грн. залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2025 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.