Справа 688/3276/25
№ 2/688/1403/25
Рішення

Іменем України

(заочне)

03 вересня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

за участі секретаря судових засідань Кулеші Л.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог

16.07.2025 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» звернулося до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) в сумі 8017,85 грн.

Позов мотивований тим, що відповідачка за об`єктом, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в період з липня 2022 року по травень 2025 року спожила природний газ на загальну суму 8017,85 грн, вартість якого не сплачена. Позивач є суб`єктом ринку газу з 01.11.2018 на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу…» на території України. Відповідачка надала постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 01.10.2021. Таким чином, відповідачка приєдналась до умов договору шляхом заявочного приєднання. ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснювало постачання природного газу на об`єкт споживача на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, який є типовим та публічним, а споживач в свою чергу зобов`язаний своєчасно оплачувати товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача.

Відповідачка ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання повідомлялася за місцем реєстрації місця проживання та шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Згідно довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення повернуто до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідач вважається таким, що повідомлений про дату час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилася, не повідомила про причини неявки, своїм процесуальним правом не скористалася, відзив на позов не подала.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

16.07.2025 представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

05.08.2025 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачки, відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.09.2025.

03.09.2025 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідачка повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, не повідомила про причини неявки, відзив не подала, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу, який надається ТОВ «ГК Нафтогаз України» та є власником відокремленої газифікованої споруди житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

28.07.2021 ОСОБА_1 підписала заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за об`єктом, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації про фінансовий стан споживача ОСОБА_1 за вказаним об`єктом нерухомості наявна заборгованість за спожитий природний газ за період з липня 2022 року по травень 2025 року в сумі 8017,85 грн.

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» звернулося до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Ухвалою від 16.10.2024 відмовлено у видачі судового наказу, оскільки отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) споживача.

10.03.2025 позивач направив для ОСОБА_1 вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ за період з липня 2022 року по травень 2025 року (включно) в сумі 8017,85 грн.

Застосовані норми права.

Правовідносини між побутовими споживачами природного газу та постачальником природного газу врегульовано Законом України "Про ринок природного газу", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (надалі - Кодекс), та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (надалі - Типовий договір).

Договір про постачання природного газу між постачальником ТОВ "Газорозподільні мережі України" та побутовим споживачем є публічним договором та укладається з урахуванням положень ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов договору. Фактом приєднання споживача до умов договору про постачання природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти цей договір, зокрема, повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Частиною 1 статті 15ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відносини з приводу постачання населенню природного газу регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП№ 2496від 30вересня 2015року та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року.

Відповідно до статті 714ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно із статтею 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Пунктом 32 розділу ІІІ Правил № 2496 зокрема передбачено, що побутовий споживач природного газу зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг, серед іншого, віднесено послуги з постачання та розподілу природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Мотиви та висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Суд встановив, що відповідачка ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу, не виконала належним чином своїх зобов`язань з оплати наданих їй послуг, а тому з неї належить стягнути на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ в сумі 8017,85 грн.

Суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідачкою не оспорювався, доказів погашення заборгованості за спожитий природний газ позивачу відповідачка суду не надала.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3028 грн.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природній газ в розмірі 8017 (вісім тисяч сімнадцять) грн 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право подати апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», місцезнаходження: м. Київ, вул. Шолуденка, 1,;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складений 08.09.2025.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК