РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Кучиної Н.Г.

секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Михайлова В.О. звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

В обгрунтування вказаних вимог вказує на те, що на даний час у заявника виникають труднощі в оформленні пенсії по втраті годувальника, на яке він має право за законом як особа, що має першу групу інвалідності з дитинства через формальні причини і неточності написання по батькові в документах, які ще видавались за часів радянського союзу.

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися. У поданій заяві від 09.09.2025 просять задоволити дану заяву, а розгляд справи здійснювати за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання також не з`явився. 04.08.2025 від їх представника - Шульги С.М. надійшла заява, в якій просять розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечують.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов до таких висновків.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії РВН № 0202266 від 01.03.2013 заявник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю I групи довічно.

Заявник є особою з інвалідністю з дитинства по зору, що підтверджено листом Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Рівненської міської ради від 14.05.2025 № 01-08-82/25.

Заявник знаходився на утриманні свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 28.03.2025.

Після смерті батька, ОСОБА_1 03.06.2025 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області для оформлення пенсії по втраті годувальника. Надалі, 11.06.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, прийняло рішення № 09 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника.

Однією з підстав відмови у призначенні пенсії вказано, що не зараховані періоди навчання, військової служби, роботи по наданим документам, а саме трудовій книжці батька - ОСОБА_2 , оскільки по батькові в документі зазначено « ОСОБА_3 , ОСОБА_4 », а в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 28.03.2025 вказано: « ОСОБА_5 ».

Як вбачається з копії трудової книжки, то вона заповнена, починаючи з 10.07.1956 і містить запис по батькові: « ОСОБА_6 », а у вкладиші від 23.11.1982 року - « ОСОБА_7 » на російській мові, а в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 28.03.2025 вказано: « ОСОБА_5 » українською мовою.

Крім того, при оформленні спадкових прав також виникне необхідність у доведенні нотаріусу наявності родинних відносин.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Встановлення даного юридично значимого факту необхідно для документального оформлення пенсії по втраті годувальника.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Згідно статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Із листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по - батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Оскільки на теперішній час в позасудовому порядку внесення змін щодо по батькові батька заявника у трудовій книжці є неможливе, а встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно для реалізації свого права власності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 3, 4, 10, 12, 76 - 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 319, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі задоволити.

Встановити юридичний факт належності померлому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сином якого є заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , правовстановлюючого документу трудової книжки, яка заповнена російською мовою 10.07.1956 року на ім`я « ОСОБА_2 , год рождения 1936».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

Заявник - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. Короленка, 7; .

Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; .

Суддя Н. Г. Кучина