Справа № 456/1336/25
Провадження № 2/456/985/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Дверій Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовною заявою Стрийської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення орендної плати за користування земельними ділянками,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість з орендної плати в сумі 434354,57 грн, поклавши судові витрати на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що між Стрийською міською радою та ОСОБА_1 укладено договори оренди земельної ділянки від 09 грудня 2022 року, кадастровий номер :02:028:0017, площею 0,1113 га та земельної ділянки, кадастровий номер :02:028:0018, площею 0,1111 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на території Стрийської міської ради. Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного кодексу України Стрийська міська рада є власником зазначених земельних ділянок. Стрийська міська рада зверталася 29.10.2024 за № 03-17/10 до ОСОБА_1 з вимогою сплатити орендну плату за користування земельними ділянками, однак заборгованість погашена не була. Станом на 04.03.2025 сума заборгованості ОСОБА_1 перед Стрийською міською радою становить 434354,57 грн. Оскільки відповідачем не сплачено орендну плату за договорами оренди земельних ділянок: кадастровий № :02:028:0017 та кадастровий №:02:028:0018, заборгованість становить 434354,57 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 березня 2025 року головуючим суддею у справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 27/

На запит суду щодо доступу до персональних даних 14 березня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру отримано відповідь про зареєстроване місце проживання відповідача /а.с. 28/.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.03.2025 позовну заяву Стрийської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення орендної плати за користування земельними ділянками прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Підготовче судове засідання призначено на 17.04.2025. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 29/.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.06.2025 закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 01.08.2025 /а.с. 44/.

Розгляд справи по суті відбувся 25.08.2025 за участі представника позивача Кобка Т.В. По закінченні судових дебатів 04.09.2025 визначено як дату оголошення судового рішення.

Узагальнення доводів сторін та інші процесуальні дії у справі.

Представник позивача Кобко Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, на виклики суду не з`явився, про причину неявки не повідомив. В підготовчому судовому засіданні 02.06.2025 наявності заборгованості не заперечив, клопотав про врегулювання спору в добровільному порядку, проте доказів на здійснення такого станом на 25.08.2025 суду не надав, у судове засідання не прибув, тому суд розглянув справу за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Суд відповідно до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків.

Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

В будь-якому випадку право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів, якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх в апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції.

Відтак суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що позивач Стрийська міська рада є власником земельних ділянок площею 0,1113 га, кадастровий номер :02:028:0017, та площею 0,1111 га, кадастровий номер :02:028:0018, для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на території Стрийської міської ради /а.с. 12-14, 20-22/.

Відповідно до витягу з рішення ХХІХ сесії VІІІ демократичного скликання Стрийської міської ради Львівської області № 1401 від 01.12.2022 надано громадянину ОСОБА_1 в користування (оренду) земельну ділянку під об`єктами нерухомого майна площею 0,1113 га (кадастровий номер :02:028:0017) та земельну ділянку під об`єктами нерухомого майна площею 0,1111 га (кадастровий номер :02:028:0018) для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (код КВЦПЗ 02.10), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на території Стрийської міської ради, строком на 10 (десять) років та встановлено орендну плату за користування земельними ділянками в розмірі 7 (сім) % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік /а.с. 14, 22 на звороті/.

На виконана згаданого рішення 09.12.2022 між Стрийською міською радою та ОСОБА_1 було укладено договори оренди землі б/н для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (код КВЦПЗ 02.10), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на території Стрийської міської ради, площею 0,1113 га (кадастровий номер :02:028:0017) та площею 0,1111 га (кадастровий номер :02:028:0018) /а.с. 7-10, 15-18/.

Земельні ділянки на підставі вказаних договорів оренди землі були передані у користування ОСОБА_1 на підставі Актів приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 09 грудня 2022 року /а.с. 10, 18 на звороті/.

Вищевказані договори оренди укладено строком на 10 років. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1113 га становить 1082402,16 грн та нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1111 га становить 1080457,14 (пункт 5 договору). Орендна плата вноситься орендарем у грошовій форму в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та становить 75768,15 грн та 75632,00 грн відповідно (пункт 9 договору). Строки внесення орендної плати визначені в пункт 10 договору /а.с. 7-11, 15-19/.

Судом встановлено, що станом на 04.03.2025 сума заборгованості ОСОБА_1 перед Стрийською міською радою становить 434354,57 грн, що підтверджується інформацією Головного управління ДПС у Львівській області від 10.02.2025 /а.с. 25/.

Стрийська міська рада зверталася 29.10.2024 за № 03-17/10 до ОСОБА_1 з вимогою сплатити орендну плату за користування земельними ділянками, однак заборгованість погашена не була /а.с. 24/.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договорами оренди землі в частині сплати орендної плати.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 116, 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них (ст. 792 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст. 15 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно зі ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

За вимогами пункту 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 09 грудня 2022 року між сторонами було укладено договори оренди землі б/н для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (код КВЦПЗ 02.10), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на території Стрийської міської ради, площею 0,1113 га (кадастровий номер :02:028:0017) та площею 0,1111 га (кадастровий номер :02:028:0018).

Відповідно до умов цих договорів позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування вищевказані земельні ділянки та зобов`язався вносити орендну плату.

Вищевказані договори укладено строком на 10 років. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить площею 0,1113 га становить 1082402,16 грн та нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить площею 0,1111 га становить 1080457,14 грн (пункт 5 договору). Орендна плата вноситься орендарем у грошовій форму в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та становить 75768,15 грн та 75632,00 грн відповідно (пункт 9 договору). Строки внесення орендної плати визначені в пункт 11 договору.

Судом встановлено, що умови згаданих договорів відповідачем порушено. Станом на 04.03.2025 сума заборгованості ОСОБА_1 перед Стрийською міською радою сягає 434354,57 грн.

Стрийська міська рада зверталась 29.10.2024 за № 03-17/10 до ОСОБА_1 з вимогою сплатити орендну плату за користування земельними ділянками, однак заборгованість погашена не була.

Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.

Всупереч вищенаведеному, відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку заборгованості з орендної плати та неналежного виконання зобов`язань за договорами оренди землі. Більше того, в підготовчому засіданні відповідач ОСОБА_1 не ставив під сумнів наявність заборгованість та не оспорював її розмір.

За таких обставин підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати у розмірі 434354,57 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

А відтак інші доводи сторін не аналізуються судом та не спростовуються, оскільки на висновки суду про наявність підстав для задоволення позову не впливають.

Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.

Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов переконання, що позов Стрийської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельними ділянками слід задовольнити повністю з урахуванням встановлених судом обставин.

Щодо судових витрат.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 6515,32 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 10, 12, 76-81, 89, 137, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_2 ; паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 24.07.2017; РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь Стрийської міської ради (юридична адреса: 82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Шевченка, 71; ) заборгованість з орендної плати у розмірі 434354,57 грн (чотириста тридцять чотири тисячі триста п`ятдесят чотири грн 57 коп.) та 6515,32 грн (шість тисяч п`ятсот п`ятнадцять грн 32 коп.) судового збору

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 04 вересня 2025 року.

Суддя Л.В.Гула