КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 758/1041/24

номер провадження: 22-ц/824/10616/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кравченка Андрія Миколайовича на рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року у складі судді Ларіонової Н.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів на дитину.

Позовна заява мотивована тим, що у період з 10 травня 2020 року по 05 березня 2022 року ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 . Під час спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року у справі №758/2259/23, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 4 000 грн 00 коп., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначала, що 17 липня 2023 року вона отримала виконавчий лист № 758/2259/23 від 17 липня 2023 року, а 04 серпня 2023 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шепель Л.О. було відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання вказаного виконавчого листа № 758/2259/23.

Зазначала, що у зв`язку з несплатою відповідачем аліментів станом на 01 грудня 2023 року у нього виникла заборгованість у розмірі 40 000 грн 00 коп. Після того як сукупний розмір заборгованості відповідача перевищив розмір платежів за чотири місяці, що склало 40 000 грн 00 коп., державним виконавцем 07 грудня 2023 року були винесені відповідні постанови. Лише 22 грудня 2023 року відповідач повністю сплатив заборгованість по аліментам у розмірі 40 000 грн 00 коп., а тому позивачка вважала, що відповідач з власної вини п`ять місяців не сплачував аліменти на дитину, чим порушив права дитини щодо її утримання.

Вказувала, що відповідно до розрахунку загальна сума пені за прострочення зі сплати відповідачем аліментів за період з березня 2023 року по грудень 2023 року становить 44 240 грн 00 коп., але з урахуванням приписів ч. 1 ст. 196 СК України сума заборгованості складає 40 000 грн 00 коп.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 40 000 грн 00 коп.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2023 року по 30 листопада 2023 року у розмірі 9 800 грн 00 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвоката Кравченко А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального, порушення норм процесуального права, без належного врахування усталеної судової практики Верховного Суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд дійшов помилкового висновку про обчислення пені лише в межах кожного окремого місяця, що суперечить приписам ч.1 ст.196 СК України. Вказує, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна обчислюватися, виходячи з повної суми несплачених аліментів та кількості днів прострочення, а не обмежуватися лише місячними розрахунками.

Зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, а також Верховний Суд у постановах від 20 липня 2020 року у справі № 362/4462/16-ц та від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21, сформулювали обов`язковий підхід: розмір пені за кожним місячним платежем визначається шляхом множення суми несплачених аліментів за відповідний місяць на кількість днів прострочення та на один відсоток. Отже, формула розрахунку пені є такою: Р = (A1 ? Q1 ? 1%) + (A2 ? Q2 ? 1%) + … + (An ? Qn ? 1%), де Р - загальна сума пені; А1…An - розмір аліментів, нарахованих за кожний місяць; Q1…Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за відповідний місяць.

З урахуванням наведеного вважає, що сума пені за період з березня по листопад 2023 року становить: березень 2023: 4000 ? 245 ? 1% = 9 800 грн 00 коп.; квітень 2023 року: 4000 ? 215 ? 1% = 8 600 грн 00 коп.; травень 2023 року: 4000 ? 184 ? 1% = 7 360 грн 00 коп.; червень 2023 року: 4000 ? 154 ? 1% = 6 160 грн 00 коп.; липень 2023 року: 4000 ? 123 ? 1% = 4 920 грн 00 коп.; серпень 2023 року: 4000 ? 92 ? 1% = 3 680 грн 00 коп.; вересень 2023 року: 4000 ? 61 ? 1% = 2 440 грн 00 коп.; жовтень 2023 року: 4000 ? 31 ? 1% = 1 240 грн 00 коп.; листопад 2023 року: 4000 ? 1 ? 1% = 40 грн 00 коп. Загальна сума пені за вказаний період складає 44 240 грн 00 коп. Проте з урахуванням обмеження, передбаченого ч. 1 ст. 196 СК України (не більше 100 % від суми заборгованості), до стягнення підлягає пеня у розмірі 40 000 грн 00 коп.

Відповідач ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.

Згідно з ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 40 000 грн 00 коп., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року в частині висновків суду першої інстанції про наявність у діях (бездіяльності) ОСОБА_2 вини по несплаті аліментів та, відповідно, про наявність правових підстав для стягнення із нього на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів, а також в частині стягнення судового збору, не оскаржується, тому відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України його законність та обґрунтованість в цій частині колегією суддів не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повному обсязі.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, будучи обізнаним про обов`язок сплачувати аліменти, тривалий час цього не робив, унаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 32 000 грн 00 коп. за період з березня по жовтень 2023 року. Посилання відповідача на відсутність доходу чи воєнний стан суд визнав юридично необґрунтованими, адже такі обставини не звільняють від виконання судового рішення, а доказів звернення про зміну розміру аліментів чи звільнення від заборгованості відповідач суду не надав. Суд зазначив, що розрахунок заборгованості, складений державним виконавцем, не був оскаржений належним чином і є чинним. Водночас поданий позивачем розрахунок пені охоплював періоди, не підтверджені доказами, тому не міг бути врахований у повному обсязі. Застосувавши ч. 1 ст. 196 СК України, суд виходив із формули: E = (A1 х 1 % х Q1) + (A2 х 1 % х Q2) +……….(An х 1 % х Qn), де: E - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати. Тому з урахування розміру аліментів 4 000 грн 00 коп., який підлягає сплаті щомісячно, та підтвердженої заборгованості зі сплати аліментів у 32 000 грн 00 коп. за період з березня 2023 року по жовтень 2023 року, суд визначив пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 9 800 грн 00 коп.

У решті позовних вимог судом відмовлено, оскільки наданий позивачкою розрахунок не відповідає встановленому законом, а заборгованість по аліментах за період з листопада по грудень 2023 року не підтверджена доказами.

Однак з такими висновками суду першої інстанції у повному обсязі погодитись не можна з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20 липня 2021 року Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року у справі № 758/2259/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 березня 2023 року і до дня досягнення дитиною повноліття. Указане рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення суду 17 липня 2023 року Подільським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист № 758/2259/23.

04 серпня 2023 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шепель Л.О. (далі - державний виконавець) було відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання вказаного виконавчого листа № 758/2259/23.

Відповідно до приписів ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості по аліментам, складеного державним виконавцем, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має заборгованість перед позивачкою за період березень-жовтень 2023 року та станом на 01 листопада 2023 року заборгованість становить 32 000 грн 0 коп. (4 000 грн 00 коп. х 8 місяців) (а.с.16, т.1).

Згідно зі ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Матеріали справи не містять доказів того, що сторони по справі у встановленому законом порядку зверталися до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо складеного розрахунку заборгованості за аліментами.

Зазначений вище розмір заборгованості за аліментами не спростований відповідачем.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували існування спору між сторонами у справі щодо розміру заборгованості відповідача за аліментами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що всупереч доводів апеляційної скарги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що базовою сумою, якою слід керуватись при визначенні розміру неустойки (пені) зі сплати аліментів повинна бути сума у розмірі 32 000 грн 00 коп., що визначена державним виконавцем у порядку та спосіб, передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас, твердження в апеляційній скарзі про те, що розмір заборгованостіОСОБА_2 зі сплати аліментів за період з березня 2023 року по грудень 2023 року становить 40 000 грн 00 коп., є необґрунтованими, оскільки:

по-перше, згідно зі ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» прерогатива визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів (за відсутності відповідного судового спору про такий розмір) належить саме державному виконавцю;

по-друге, вказаний стороною позивачки розмір заборгованостіОСОБА_2 зі сплати аліментів у сумі 40 000 грн 00 коп. не підтверджений доказами, а доказування та, відповідно, рішення суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях (ст.ст. 12,81 ЦПК України).

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із проведеним судом першої інстанції розрахунком неустойки (пені) зі сплати аліментів, яка підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , з таки підстав.

Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (ч.4 ст.15 СК України).

Згідно з абз.1 ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Тлумачення вказаних норм свідчить, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня.

Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується (див постанову Верховного Суду віл 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21)).

Суд першої інстанції при обчисленні пені за прострочення сплати аліментів не звернув належної уваги на те, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості на яку вона нараховується.

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Тому у даній справі розрахунок пені по аліментах за період з березня 2023 року по жовтень 2023 року належить здійснювати таким чином:

березень 2023 року: 4 000 грн 00 коп. ? 1% ? 265 днів = 10 600 грн 00 коп., але з урахуванням обмеження - 4 000 грн 00 коп.;

квітень 2023 року: 4 000 грн 00 коп. ? 1% ? 235 днів = 9 400 грн 00 коп., але не більше - 4 000 грн 00 коп.;

травень 2023 року: 4 000 грн 00 коп. ? 1% ? 204 дні = 8 160 грн 00 коп., але не більше - 4 000 грн 00 коп.;

червень 2023 року: 4 000 грн 00 коп. ? 1% ? 174 дні = 6 960 грн 00 коп., але не більше - 4 000 грн 00 коп.;

липень 2023 року: 4 000 грн 00 коп. ? 1% ? 143 дні = 5 720 грн 00 коп., але не більше - 4 000 грн 00 коп.;

серпень 2023 року: 4 000 грн 00 коп. ? 1% ? 112 днів = 4 480 грн 00 коп., але не більше - 4 000 грн 00 коп.;

вересень 2023 року: 4 000 грн 00 коп. ? 1% ? 82 дні = 3 280 грн 00 коп.;

жовтень 2023 року: 4 000 грн 00 коп. ? 1% ? 51 день = 2 040 грн 00 коп.

Усього сума пені за прострочення сплати аліментів становить 29 320 грн 00 коп.

З наведених підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , не ґрунтується на матеріалах справи, вимогах закону та усталеній практиці Верховного Суду.

При цьому апеляційний суд враховує, що розрахунок державного виконавця станом на 01 листопада 2023 року підтверджує заборгованість у сумі 32 000 грн 00 коп. лише за період з березня 2023 року по жовтень 2023 року. Доказів існування боргу за листопад 2023 року матеріали справи не містять, тому зазначення судом першої інстанції у резолютивній частині періоду стягнення пені за прострочення сплати аліментів по 30 листопада 2023 року є безпідставним та суперечить висновкам суду, викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки суд першої інстанції, у порушення вимог ст.263 ЦПК України, помилково визначив розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у сумі 9 800 грн 00 коп., то колегія суддів вважає, що в даному випадку рішення суду першої інстанції не може бути залишене в силі та відповідно до ст.376 ЦПК України підлягає зміні, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2023 року по жовтень 2023 року у розмірі 29 320 грн 00 коп.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кравченка Андрія Миколайовича задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року в частині стягнення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2023 року по жовтень 2023 року у розмірі 29 320 (двадцять дев`ять тисяч триста двадцять) грн 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: