Справа № 634/714/25
Провадження № 2/634/276/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11.09.2025 року Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:
головуючий суддя Єрьоміної О.В.,
секретар судового засідання Литвиненко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в сел. Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 відшкодуванняв порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,-
На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.03.2024 о 10 год. 20 хв. в Харківській області, смт.Високий, вул.Кримська, 19/1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , при виконанні обгону не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попутно і повертав ліворуч, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 14.6 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.
Постановою Харківського районного суду Харківської області від 26.07.2024 року було встановлено провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то позивач прийняв на себе майнову відповідальність за протиправні дії відповідача, і здійснив виплату страхового відшкодування за механічні пошкодження автомобіля Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 .
У зв`язку із складенням звіту з визначення вартості матеріального збитку, Моторним (транспортним) страховим бюро України понесено витрати у розмірі 1580,00 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв та клопотань від нього до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, з урахуванням письмової згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 14.03.2024 о 10 год. 20 хв. в Харківській області, смт.Високий, вул.Кримська, 19/1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , при виконанні обгону не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попутно і повертав ліворуч, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 14.6 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.
Постановою Харківського районного суду Харківської області від 26.07.2024 року, яка набрала законної сили 06.08.2024 року, було встановлено провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного правопорушення, а тому, відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, ці обставини під час розгляду даної справи доказуванню не підлягають.
Згідно інформаційної довідки поліс на транспортний засіб НОМЕР_1 не знайдено.
Відповідно до частини першоїстатті 1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Тобто відсутність вини водія транспортного засобу та закриття провадження відносно нього не звільняє останнього від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини).
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першоїстатті 1188 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Відповідно до підпункту а пункту 41.1.статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22.1Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, Моторне (транспортне)страхове бюро України в межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.2 цієї статті).
Згідно з пунктом 38.2.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Зазначеним Законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених Моторним (транспортним) страховим бюро України на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
За таких обставин суд дійшов висновку про виникнення у Моторного (транспортного) страхового бюро України права майнової вимоги у порядку регресу до відповідача і про стягнення з останнього суми сплаченого страхового відшкодування.
Відповідно до пункту 40.3Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених устатті 41 цього Закону.
Відповідно до пункту 3 Порядку залучення Моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23.02.2006 №5417, залучення представника Моторного (транспортного) страхового бюро України для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з Моторним (транспортним) страховим бюро України.
Відповідно до пункту 41.4.статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.
Суд приходить до висновку, що розмір матеріальної шкоди, факт виплати страхового відшкодування на вказану суму, підтверджений належними доказами: звітом № 120 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля, наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України про виплату грошових коштів за шкоду, заподіяну у результаті ДТП, платіжними інструкцієями № 927278 від 27.09.2024 року та №887098 від 14.05.2024 року, отже, позивач набув права вимагати від винної особи сплати вказаної суми в порядку регресу.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263-265,280 -289 ЦПК України, суд,
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданої протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: