09 вересня 2025 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

У С Т А Н О В И В:
ТОВ «Рівнетеплоенерго» (надалі - позивач), діючи через свого представника Лоренц М.О., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (надалі - відповідачі), в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 77 751 грн 87 коп., пеню в розмірі 2 607 грн 81 коп., інфляційні втрати в розмірі 10 368 грн 45 коп., три відсотки річних в розмірі 2 963 грн 37 коп.
Свої позовні вимоги мотивувало тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення до житлового приміщення, що по АДРЕСА_1 , споживачами яких є відповідачі, особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідачі не оплачують послуги з централізованого опалення, внаслідок чого за ними станом на 01 червня 2025 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. 08 вересня 2025 року представник позивача Антонюк К.З. подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за відсутності представника позивача і не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судового засідання.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
25 липня 2025 року до суду повернулися конверти з не врученими судовими повістками для відповідачів на 09 вересня 2025 року з довідками поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказані причини повернення - адресат відсутній за вказаною адресою.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За змістом частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання.
Згідно частини 4 статті 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Оскільки судові повістки, направлено судом відповідачам за адресою, за якою зареєстровано їх місце проживання повернуті суду з відмітками - адресат відсутній за вказаною адресою, тому суд вважає відповідачів такими, що були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду.
Враховуючи, що про причини неявки відповідачі суд не повідомили, відзив не подали і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.
Зважаючи на неявку у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов таких висновків.
Як встановлено судом ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, в рівних частках, належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 430966723 від 12 червня 2025 року.
Позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Відповідачі не виконують свого обов`язку по оплаті цих послуг. Згідно оборотної відомості за період з грудня 2009 року по травень 2025 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 відповідачами частково здійснювалась оплата послуг в грудні 2012 року в розмірі 2 510 грн 00 коп., в лютому 2014 року в розмірі 461 грн 00 коп., в квітні 2014 року в розмірі 250 грн 00 коп., в липні 2014 року в розмірі 150 грн 00 коп., в серпні 2014 року в розмірі 200 грн 00 коп., в вересні 2014 року в розмірі 200 грн 00 коп. в листопаді 2014 року в розмірі 300 грн 00 коп., в грудні 2014 року в розмірі 400 грн 00 коп., в травні 2015 року в розмірі 1 500 грн 00 коп., в липні 2015 року в розмірі 1 000 грн 00 коп., в серпні 2015 року в розмірі 1 000 грн 00 коп., в вересні 2015 року в розмірі 700 грн 00 коп., в листопаді 2015 року в розмірі 1 100 грн 00 коп., в грудні 2015 року в розмірі 200 грн 00 коп., в березні 2016 року в розмірі 300 грн 00 коп., в травні 2016 року в розмірі 500 грн 00 коп., в серпні 2016 року в розмірі 450 грн 00 коп., в грудні 2016 року в розмірі 300 грн 00 коп., в жовтні 2019 року в розмірі 415 грн 00 коп., в листопаді 2019 року в розмірі 1 000 грн 00 коп., в квітні 2020 року в розмірі 1 490 грн 00 коп., в травні 2020 року в розмірі 490 грн 00 коп., в червні 2020 року в розмірі 1 301 грн 00 коп., в серпні 2020 року в розмірі 1 000 грн 00 коп., в жовтні 2020 року в розмірі 5 000 грн 00 коп., в листопаді 2020 року в розмірі 1 500 грн 00 коп., в грудні 2020 року в розмірі 1 125 грн 06 коп., в січні 2021 року в розмірі 2 000 грн 00 коп., в лютому 2021 року в розмірі 4 433 грн 36 коп., в березні 2021 року в розмірі 684 грн 99 коп., в травні 2021 року в розмірі 1 826 грн 62 коп., в червні 2021 року в розмірі 1 000 грн 00 коп., в липні 2021 року в розмірі 2 361 грн 98 коп., в вересні 2021 року в розмірі 1 034 грн 26 коп., в грудні 2021 року в розмірі 2 306 грн 95 коп., в січні 2022 року в розмірі 1 662 грн 74 коп., внаслідок чого за ними станом на 01 червня 2025 року утворилася заборгованість в розмірі 77 751 грн 87 коп.
Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує.
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
За приписами статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном.
Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
На підставі ст. 541, 543 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників,так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснюється у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця тощо.
Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Розрахунок вартості наданих послуг здійснюється ТОВ «Рівнетеплоенерго» за тарифами з теплопостачання у розмірах затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №6 від 04 січня 2011 року (із відповідними змінами), постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями послуг» (із відповідними змінами).
Отже суд доходить висновку про те, що відповідачі, отримавши за спірний період послуги з централізованого опалення належної якості, зобов`язані були оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. Однак, відповідачі користуючись послугами з теплопостачання ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснювали їх оплату частково, в результаті чого за період з грудня 2009 року по червень 2025 року утворилася заборгованість в розмірі 77 751 грн 87 коп., яку слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача.
Щодо позовної вимоги про стягнення інфляційних втрат, пені та 3% річних суд зазначає наступне.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За положеннями пункту 45 типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою КМУ від 21 серпня 2019 року №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року №1022), у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Згідно з розрахунком позивача, який перевірений судом, інфляційні нарахування на суму боргу становлять 10 368 грн 45 коп., три % річних становить 2 963 грн 37 коп., пеня становить 2 607 грн 81 коп.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а відтак, позов підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1 514 грн 00 коп. з кожного.
Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 77 751 (сімдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят одна) грн 87 коп., пеню розмірі 2 607 (дві тисячі шістсот сім) грн 81 коп., інфляційні втрати в розмірі 10 368 (десять тисяч триста шістдесят вісім) грн 45 коп., три % річних в розмірі 2 963 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят три) грн 37 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» судовий збір в розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» судовий збір в розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 09 вересня 2025 року.
Суддя О.О. Першко