11.09.2025 Суддя Попова В. О.
Справа № 644/7824/25
Провадження № 2/644/4264/25
У Х В А Л А

11 вересня 2025 року суддя Індустріального районного суду м. Харкова Попова В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал»

про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконними та скасувати наказ КП «Харківводоканал» від 08.08.2025 № 143-к/зв «Про звільнення за систематичне невиконання посадових обов`язків»; визнати незаконними та скасувати наказ КП «Харківводоканал» від 30.05.2025 № 289 «Про оголошення дисциплінарного стягнення»; поновити його на посаді директора Департаменту примусових стягнень та контролю в КП «Харківводоканал»; стягнути з КП «Харківводоканал» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.08.2025 до дня фактичного поновлення на роботі; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, дослідивши зміст позовної заяви та доданих до неї документів, суд приходить до висновку, що її подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, у зв`язку із чим її слід залишити без руху із наданням позивачам строку для усунення недоліків.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено декілька позовних вимог. Серед позовних вимог є вимога про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

З цього приводу суд зазначає, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати.

Отже, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є вимогою про стягнення заробітної плати або про поновлення на роботі, а отже підлягає оплаті судовим збором.

Аналогічний висновок про застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року в справі № 307/3251/16.

Таким чином за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу необхідно сплатити судовий збір.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає на дату подачі позову до суду 1 211 грн 20 коп.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18).

Таким чином позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди, або надати документ на підставі якого позивач звільняється від сплати судового збору.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» станом на 11.09.2025 прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028 гривні. Таким чином судовий збір за майнову вимогу про стягнення моральної та матеріальної шкоди становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 1211,20 грн. та не більше 15 140 грн.

В порушення вимог п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою (за наявності).

З огляду на викладене, зазначені вище вимоги цивільного процесуального законодавства України позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду дотримані не були.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

За змістом ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 та 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо сторона позивача не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу, що встановлено положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.84, 175,177,182, 185 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення встановлених судом недоліків позовної заяви, а саме: зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); сплатити судовий збір на відповідний рахунок із зазначенням необхідних реквізитів та подати до суду відповідний оригінал платіжного документу або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Встановити для усунення недоліків строк не більше 10 днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог суду у встановлений термін, позовна заява буде вважатися неподаною і повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено 11.09.2025.

Суддя Попова В.О.