Справа № 191/3633/25
Провадження № 2/204/4198/25
УХВАЛА

про залишення позову без руху

01 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Приваліхіна А.І., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

У С Т А Н О В И В:

19 серпня 2025 року вказана справа надійшла на адресу Чечелівського районного суду міста Дніпра за підсудністю зі Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

При вивченні матеріалів позовної заяви, які передано судді працівниками апарату суду 20 серпня 2025 року, встановлено, що позивачкою до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору. Натомість, до позовної заяви позивачкою долучено клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу.

Ознайомившись із даним клопотанням, доходжу висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

З вказаного вбачається, що відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

Крім того, приписами ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України визначено, що суд враховуючи майновий стан сторони може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

У пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із вимогами ст. 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, доводи про майновий стан сторони та відсутність можливості сплати коштів самі по собі не можуть бути підставою для звільнення або відстрочення від сплати судового збору, оскільки заявник має не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільний майновий стан, але й подати до суду відповідні докази.

ЄСПЛ у своїх рішеннях «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року та «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року вказав на те, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Тобто, для звільнення від сплати судового збору позивачка має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави для звільнення такої особи від сплати судового збору.

Так, позивачкою на підтвердження звільнення від сплати судового збору за подання позову подано до суду копії: довідки про отримання (неотримання) допомоги № 328 від 19 червня 2025 року, довідки ОК-5 від 19 червня 2025 року, довідки про не перебування на обліку як безробітної особи № 127 від 19 червня 2025 року та відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків/джерела виплачених доходів та утриманих податків.

В свою чергу, у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків/джерела виплачених доходів та утриманих податків та довідці про отримання (неотримання) допомоги № 328 від 19 червня 2025 року, зазначено, що ОСОБА_1 , за період з січня 2024 по квітень 2025 року, отримано доходи, які відображені в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків/джерела виплачених доходів та утриманих податків, у сумі 4 000 гривень.

Натомість суд, зазначає, що відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відображають лише інформацію про доходи позивачки, які самі по собі не відображають скрутний майновий стан особи, яка подає позовну заяву, на що вказала Велика Палата Верховного Суду у своїй ухвалі від 20 квітня 2023 року у справі № 990/13/23, тим більше, коли вказані відомості не узгоджуються із даними довідки ПФУ за формою ОК-5.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що позивачкою не доведено об`єктивної наявності підстав для звільнення її від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, а тому заява про звільнення її від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Нормами ч. 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 211 гривень 20 копійок.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що до суду позовну заяву подано з недоліками, доходжу висновку про неможливість відкриття провадження по справі та про залишення заяви без руху, надання позивачці строку для усунення недоліків шляхом надання суду документу про сплату судового збору на суму 1 211 гривень 20 копійок.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачці строк у п`ять днів включно зо дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Приваліхіна