Справа №303/4505/25
Ряд. стат. звіту - 26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ТзОВ «Бізнес Позика» - Мишевська Наталії Миколаївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ТзОВ «Бізнес Позика» - Мишевська Н.М. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 27.11.2024 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір №465697-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до даного Договору, ТзОВ «Бізнес Позика» надала, а відповідач ОСОБА_1 отримала грошові кошти у розмірі 6 000 гривень, які були перераховані на банківську картку відповідача.

Однак, боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №465697-КС-004 належним чином не виконала, чим самим порушила свої зобов`язання за кредитним договором. Станом на 28.05.2025 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 16 980 гривень.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.06.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У свою чергу, відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подала.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.11.2024 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір №465697-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до даного Договору, ТзОВ «Бізнес Позика» надала, а відповідач ОСОБА_1 отримала грошові кошти у розмірі 6 000 гривень, які були перераховані на банківську картку відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, взятих на себе зобов`язань за кредитним зобов`язанням, відповідач ОСОБА_1 добровільно не виконує, у зв`язку з чим станом на 28.05.2025 року виникла заборгованість в розмірі 16 980 гривень.

Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.

Статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору.

За вимогами ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч.1 ст.634 ЦК України вбачається, що Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства.

Як свідчать подані по справі докази, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за Договором, відповідачем не виконані.

З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та враховуючи факт не виконання ОСОБА_1 умов кредитного зобов`язання, а також те, що вона не подала до суду відзив на позовну заяву, чим не спростувала доводи представника позивача щодо заявлених позовних вимог, а тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає до задоволення.

Разом з тим, представник позивача просить суд стягнути із відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості по нарахованим штрафам у розмірі 3 000 гривень.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Так, п.15 та п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

У свою чергу, представник позивача просить суд стягнути із відповідача суму заборгованості по нарахованим штрафам у розмірі 3 000 гривень, які, як вбачається із матеріалів справи, були нараховані у період воєнного стану в Україні. Натомість, враховуючи вищезазначені норми закону, суд вважає, що позичальник, тобто відповідач ОСОБА_1 звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) штрафу за таке прострочення, а отже в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 551, 553, 554, 610, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 76-83, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити - частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №465697-КС-004 про надання кредиту від 27.11.2024 року у розмірі 13 980 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Бізнес Позика» сплачений судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Позивач: ТзОВ «Бізнес Позика», , місце знаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 411.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 11.09.2025 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір