УХВАЛА

11 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 947/4699/24

провадження № 61-8780ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року щодо перегляду ухвали Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Білдінг Україна» про захист прав споживачів,

клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року щодо перегляду ухвали Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2025 року наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду визнано неповажними, касаційну скаргу залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме для подання доказів на підтвердження причин пропущеного строку на касаційне оскарження.

25 серпня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги.

26 серпня 2025 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 07 серпня 2025 року, а саме заява про визнання причини пропуску строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду поважними та поновлення пропущеного строку.

Враховуючи, що ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2025 року ОСОБА_1 встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги до 25 серпня 2025 року, матеріали на усунення недоліків скарги надійшли до суду касаційної інстанції 26 серпня 2025 року, тобто пропуск строку становить один день, що не свідчить про зловживання заявником процесуальними правами, Верховний Суд вбачає підстави для продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Вирішення клопотання про поновлення пропущеного строку

Усуваючи недоліки касаційної скарги, ОСОБА_1 вказує, що облік тридцятиденного строку на касаційне оскарження розпочався з робочого дня, наступного за днем відправлення судового рішення, а саме 09 червня 2025 року, оскільки ухвала апеляційного суду надійшла до електронного суду 07 червня 2025 року, тобто в суботу, що відповідає положенню частини шостої статті 272 ЦПК України.

Обґрунтовуючи причини пропуску процесуального строку, ОСОБА_1 визнає, що такий строк пропущено на 25 днів після закінчення тридцятиденного строку на оскарження з дня отримання (09 червня 2025 року) ухвали Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року, проте просить не вважати такі дії зловживанням процесуальними правами, недбалістю, легковажністю, байдужістю, неорганізованістю тощо, адже його дії навпаки свідчать про добросовісність процесуальної поведінки, оскільки заявник не втрачає інтерес до справи.

Посилається на об`єктивні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, оскільки заявник оскаржує п`ять ухвал апеляційного суду, винесених 05 червня 2025 року в межах однієї справи, що створило надмірне навантаження у складані відповідної кількості касаційних скарг, при цьому, заявник не має відповідної фахової підготовки.

З огляду на вказане, ОСОБА_1 вважає, що пропуск ним строку на оскарження ухвали суду апеляційної інстанцій від 05 червня 2025 року обумовлено особливими і непереборними обставинами.

Проаналізувавши матеріали, що надійшли, Верховний Суд приходить до висновку, що обставини, зазначені в якості причини пропуску строку на касаційне оскарження, не є поважними, а отже недоліки касаційної скарги не усунуто, з огляду на таке.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З поданих заявником документів вбачається, що предметом касаційного оскарження є ухвала Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року, копія якої доставлена до системи «Електронний суд» 07 червня 2025 року о 13:53 годині.

Отже, відлік тридцятиденного строку на касаційне оскарження розпочався з 08 червня 2025 року та закінчився 07 липня 2025 року, отже касаційна скарга мала бути подана ОСОБА_1 до 07 липня 2025 року, проте, така подана 03 серпня 2025 року, тобто з пропуском на 26 днів з дня отримання заявником оскаржуваного судового рішення апеляційного суду.

При цьому Верховний Суд зауважує, що оскаржувана заявником ухвала Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року доставлена до системи «Електронний суд» 07 червня 2025 року о 13:53 годині, відповідно, в цьому випадку не застосовується правило абзацу другого частини шостої статті 272 ЦПК України, як помилково вважає ОСОБА_1 .

Оцінюючи наведені заявником доводи та міркування в обґрунтування поважності причини пропуску строку в цілому, Верховний Суд констатує, що пропущений процесуальний строк поза розумним сумнівом є тривалим, тому ОСОБА_1 в цьому випадку, усуваючи недоліки касаційної скарги, мав навести та підтвердити доказами об`єктивні перешкоди неможливості в межах тридцятиденного строку з дня отримання ним копії судового рішення (рішень) подати касаційну скаргу.

Усуваючи недоліки касаційної скарги, ОСОБА_1 не наводить та не підтверджує доказами наявність об`єктивних обставин неможливості звернення із касаційною скаргою в межах відповідного строку, а наведені ним доводи, як то відсутність фахової освіти та оскарження п`ятьох судових рішень, ухвалених в один день, не є непереборними обставинами, які зумовили значний пропуск (26 днів) на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду.

При цьому Верховний Суд зауважує, що відсутність юридичної освіти жодним чином не зумовлює для учасника справи позитивних наслідків, як то задоволення клопотання, зокрема про поновлення пропущеного строку.

Так само, суд касаційної інстанції відхиляє довід про оскарження заявником значної кількості ухвал апеляційної інстанції в межах однієї справи, ухвалених в один день, оскільки, реалізуючи свої процесуальні права та обов`язки, кожний учасник справи самостійно визначає спосіб такої реалізації, зокрема звернення до особи, яка надає професійну правничу допомогу, або самостійно вчинення процесуальних дій.

Вчинення учасником справи процесуальних дій не може ставитися в пряму залежність від надання/не надання йому професійної правничої допомоги, тобто кожна особа на власний розсуд обирає спосіб реалізації нею процесуальних прав та обов`язків, від вчинення/не вчинення яких така особа самостійне несе відповідні процесуальні ризики.

Отже, належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку на оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року заявником не надано.

При цьому, враховуючи наведені обставини та факт пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження на 26 днів з дня отримання заявником оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд не вважає, що в цьому випаду має місце суворе трактування та формальне застосування норм процесуального права, оскільки пропущений заявником процесуальний строк є значним, а об`єктивних причин такого пропуску заявником не наведено та доказами не підтверджено.

Враховуючи встановлені обставини, підстави вважати, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, відсутні.

У контексті зазначеного Верховний Суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо вирішення питання про поновлення строку на оскарження, яке перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

За наведених обставин, оскільки заявник не довів наявність поважних причин пропущення строку на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року, відсутні підстави для поновлення строку на подання касаційної скарги, тому відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Щодо клопотання про забезпечення позову

08 вересня 2025 року до суду касаційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, в якій заявник просить: зобов`язати відповідача пройти процедуру верифікації відомостей про укладений договір купівлі-продажу майнових прав; заборонити вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням апартаментів № 68; накласти арешт на грошові кошти відповідача в розмірі позовних вимог 721 822,31 грн; зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду щодо проходження процедури верифікації відомостей про укладений договір купівлі-продажу майнових прав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами Глави 2 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України «Касаційне провадження».

За правилом частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вирішення питання про забезпечення позову правилами вищезазначеної Глави ЦПК України не передбачене та до компетенції Верховного Суду не відноситься.

Отже, відповідно до визначених процесуальним законом повноважень та функцій, Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення процесуального питання забезпечення позову на цій стадії розгляду справи.

Ураховуючи викладене, у задоволенні клопотання про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись частиною другою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року щодо перегляду ухвали Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Білдінг Україна» про захист прав споживачів.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян