ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1582/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/999/25 Категорія: 304090000 Булгакова Г.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хегая Олега Борисовича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року ТОВ «Санфорд Капітал» звернулося до суду із вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що 16.06.2021 АТ «Банк Кредит Дніпро» (далі банк) та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 6983, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями, затверджений Банком і розміщений на офіційному сайті Банку www.creditdnepr.com.ua (далі - УДБО) та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір.

Відповідно до п. 1.1., 1.2. Кредитного договору АТ «Банк Кредит Дніпро» зобов`язалося надати ОСОБА_1 грошові кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі 49 600,00 грн., а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути наданий кредит, сплатити плату за кредитом (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання.

У п. 1.2. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 60 місяців з дня укладення договору, а кінцевою датою повернення кредиту є 16.06.2026. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена Сторонами у відсотках від суми Кредиту і її розмір встановлений в певних змінюваних ставках за різні періоди строку кредитування.

Одночасно з укладенням кредитного договору ОСОБА_1 уклала з АТ СК «ТАС» договір добровільного страхування життя від 16.06.2021. Розмір страхового платежу за цим договором страхування становить 9 600,00 грн.

ОСОБА_1 виконала свої зобов`язання з повернення суми кредиту та оплати нарахованих комісій лише частково.

Згідно з виписками по рахунку, за весь строк з моменту укладення Кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом, відповідач сплатила банку лише 27 876,53 грн. Останній платіж проведено 02.11.2022.

Строк повернення всієї суми отриманого кредиту та сплати всіх нарахованих банком платежів за кредитом мав остаточно спливати в погоджену сторонами кінцеву дату повернення кредиту, а саме 16.06.2026 року.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, банк прийняв рішення вимагати дострокового погашення всієї заборгованістьі, шляхом відправки текстового повідомлення на основний номер телефону відповідачки, як це передбачено УДБО.

Відповідач зобов`язана в строк не пізніше 30 календарних днів з дня отримання зазначеного повідомлення банку погасити заборгованість за кредитним договором у повному обсязі.

З урахуванням зазначеного, термін виконання зобов`язань ОСОБА_1 з погашення всієї заборгованість за кредитним договором настав достроково 27.09.2023. Після вказаної дати Банк не здійснював нарахування щомісячної комісії за обслуговування кредиту та не нараховував штрафні санкції.

У зв`язку із зазначеним, 27.09.2023 року сформувалася наступна заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором: - залишок простроченого кредиту: в сумі 48 434,80 грн.; - залишок прострочених комiсiй: в сумі 29 337,23 грн., що разом становить 77 772,03 грн. В подальшому сума заборгованості не змінювалась.

11.04.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «Санфорд Капітал» був укладений договір факторингу №11/04/24, відповідно до умов якого до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6983 від 16.06.2021.

У зв`язку з викладеним позивач просив суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 6983 від 16.06.2021 у розмірі 77 772,03 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 7 200,00 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 6983 від 16.06.2021 у розмірі 77 772,03 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 3 000 грн., а всього 83 194,43 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач отримала кредитні кошти та користувалася ними, однак взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у загальному розмірі 77 772,03 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 48 434,80 грн.; заборгованість за комісіями 29 337,23 грн., а тому наявні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог та стягнення вказаної суми заборгованості з відповідачки на користь позивача.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Хегай О.Б. оскаржив його в апеляційному порядку, вказуючи, що судове рішення постановлено з недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, тому просила рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути борг у розмірі 21723,47 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги ст. 1050 ЦК України.

Наданий позивачем, розрахунок внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором не містить інформації про те, що відповідач сплатила значну частину боргу, а саме 5642,08 грн., що підтверджується довідкою від 02.07.2025 року.

Вважають, що заборгованість відповідача складає 21 723,47 грн., а саме 49 600 грн. тіло кредиту 27 876,53 грн. сума сплаченого боргу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Санфорд Капітал» - адвокат Маслюженко М.П. вказує, що посилання відповідача на іншу суму тіла кредиту та на здійснені ним додаткові платежі є безпідставними та не підтверджені належними доказами. Навпаки, надані позивачем документи підтверджують коректність розрахунку заборгованості та наявність у відповідача непогашеного боргу в наведеному розмірі.

Крім того, представник позивача просив стягнути витрати на правничу допомогу понесені у зв`язку з переглядом судового рішення у суді апеляційної інстанції у сумі 3000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідщивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та установлено судом першої інстанції, що 16.06.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 6983, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» зобов`язалося надати ОСОБА_1 грошові кошти у тимчасове платне користування на споживчі потреби в сумі 49 600 грн., а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути наданий кредит, сплатити плату за кредитом та комісії, а також належним чином виконати інші зобов`язання.

Згідно з пунктами 1.2., 1.3. кредитного договору строк кредитування 60 місяців. Кінцева дата повернення кредиту 16.06.2026. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 16.06.2021 по 15.10.2022 4,5% від суми кредиту, з 16.10.2022 по 15.01.2024 3% від суми кредиту, з 16.01.2024 по 15.04.2025 2,5% від суми кредиту, з 16.04.2025 по 16.06.2026 1,4% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро».

Також, 16.06.2021 між АТ СК «ТАС» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування життя позичальника АТ «Банк Кредит Дніпро» у формі договору приєднання № TS-6983. Розмір страхового платежу за договором страхування становить 9 600 грн. Вигодонабувачем за цим договором є АТ «Банк Кредит Дніпро», а також ОСОБА_1 у розмірі залишку від страхової суми після здійснення страхової виплати вигодонабувачу.

АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував на банківський рахунок відповідачки грошові кошти у розмірі 49 600,00 грн., з яких був сплачений на рахунок ПАТ «СК «ТАС» страховий платіж від імені ОСОБА_1 у розмірі 9 600,00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку.

Станом на 10.04.2024 утворилась заборгованість у розмірі 77 772,73 грн., яка складається з: 48 434,80 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 29 337,23 грн. заборгованість за простроченою комісією.

11.04.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладений договір факторингу № 11/04/24, відповідно до якого АТ «Банк Кредит Дніпро» за плату відступило ТОВ «Санфорд Капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників згідно додатку 1.

Відповідно акту приймання-передачі Реєстру боржників від 11.04.2024 та витягу з реєстру боржників, які є додатками до договору факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024, АТ «Банк Кредит Дніпро» передав, а фактор ТОВ «Санфорд Капітал» прийняв на умовах, визначених договором, право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 6983 від 16.06.2021. в розмірі 77 772,74 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 48 434,80 грн., заборгованість за комісіями 29 337,23 грн.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно з ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На час розгляду справи кредитний договір, за яким відповідач отримала кредит, є чинним, недійсним у судовому порядку не визнавався.

Позичальник у апеляційній скарзі наголошує, що банком неправильно нараховано заборгованість, оскільки нею було сплачено 27 876,53 грн., а тому заборгованість становить 21 723,47 грн.

Колегія суддів, перевіряючи доводи відповідача з приводу нарахування розміру заборгованості, враховує наступні обставини.

Відповідно до частини 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 1.2. кредитного договору №6983 від 16 червня 2021 року передбачено, що щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 16.06.2021 по 15.10.2022 4,5% від суми кредиту, з 16.10.2022 по 15.01.2024 - 3% від суми кредиту, з 16.01.2024 по 15.04.2025 2,5% від суми кредиту, з 16.04.2025 по 16.06.2026 1,4% від суми кредиту.

У постанові ВС від 25.01.2023 у справі №752/4008/20, в якій надавалася оцінка дійсності положень кредитного договору з АТ «ПУМБ», аналогічно як у цій справі, вказано про те, що відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті цьог ж Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону.

Такого висновку дійшла ВП ВС у пункті 31.29 постанови від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.

За обставин цієї справи пунктом 1.2. кредитного договору встановлено комісію за обслуговування кредиту, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи наведене, оскільки відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, апеляційний суд вважає, що положення кредитного договору, укладених між сторонами про зобов`язання позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Відтак, нарахування позивачем у даній справі заборгованості по комісії на суму: за кредитним договором від 16.06.2021 року №6983 29 337,23 грн. є безпідставним, та у задоволенні зазначених позовних вимог слід відмовити.

Крім того, апеляційний суд враховує, що при визначенні розміру заборгованості слід врахувати сплату коштів за договором, які були зараховані у рахунок сплати комісії у сумі 19601,14 грн., а тому заборгованість за тілом кредиту становить 28 833,66 грн.

Посилання відповідача на те, що нарахування боргу відбулося поза межами строку кредитування, колегія суддів відхиляє, оскільки такі доводи не знайшли свого підтвердження. Дата повернення кредиту встановлена умовами договору - 16 червня 2026 року. При цьому, звертаючись до суду з позовом позивач стверджував, що кредитодавцем змінено строк виконання договору, а тому кінцевим терміном повернення є 27.09.2023 року. Розмір заборгованості розрахований станом на 27.09.2023 року, тобто в межах строку дії договору.

Щодо судового збору

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Звертаючись до суду із позовом позивачем заявлено до відповідача вимоги на загальну суму 77 772,03 грн., за які ним сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Судом апеляційної інстанції задоволено вимоги позивача на суму 28 833,66 грн., а тому позивачу підлягає відшкодуванню сума витрат пов`язаних з оплатою судового збору у розмірі 898,09 грн.

Водночас, апеляційна скарга задоволена судом на 62,93 %, а тому з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2286,25 грн.

Застосовуючи зустрічне зарахування по сплаті судового збору, що передбачено частиною 10 статті 141 ЦПК України, до стягнення з позивача на користь відповідачки підлягає сума у розмірі 1388,16 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу понесених позивачем у суді першої інстанції

У частині першій статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на професійну правничу допомогу; 2) витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21). Указана судова практика є незмінною.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу у розмірі 7 200,00 грн. стороною позивача надано договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024, укладений з адвокатом АО «Альянс ДЛС», акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 16.12.2024 та свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3332 від 28.04.2017.

Отже, позивачем надані належні докази на підтвердження понесених витрат, а тому у зв`язку з частковим задоволенням позову, колегія суддів вважає за доцільне їх стягнути у розмірі пропорційному задоволеним вимогам у сумі 2669,04 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Маслюженко М.П. просив суд стягнути витрати на правничу допомогу понесені у суді апеляційної інстанції у сумі 3000,00 грн., на підтвердження яких надав одер серії АЕ №1310920, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт приймання передачі послуг з правничої допомоги №7 від 18 серпня 2025 року на суму 3000,00 грн.

Колегія суддів, врахувавши принцип пропорційності вважає, що стягненню підлягає сума у розмірі 1112,00 грн.

Керуючись ст.ст. 35, 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хегай Олега Борисовича задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2025 року змінити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 6983 від 16.06.2021 у розмірі 28 833,66 грн., витрати на правничу допомогу понесені у суді першої інстанції у розмірі 2669,04 грн. та витрат на правничу допомогу понесені у суді апеляційної інстанції у розмірі 1112 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1388,16 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: