Номер провадження 2/754/1107/25
РІШЕННЯ

Іменем України

11 вересня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Моторенко К.О.,

представниці позивачки - ОСОБА_1 ,

представника відповідача-1 - Івахненка Ю.О.,

представника відповідачки -2 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю « ЕКСПРЕС АВТО ДІАГНОСТИКА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головний сервісний центр МВС про визнання недійсним договору та витребування майна,

В С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

ОСОБА_3 , через представника адвоката Реву Оксану Олегівну, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС АВТО ДІАГНОСТИКА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головний сервісний центр МВС, в якій просить суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля Porsche Cayenne, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , укладений 22.02.2023 між ТОВ «ЕКСПРЕС АВТО ДІАГНОСТИКА» в особі відповідального ОСОБА_6 , який діяв на підставі нікчемного договору комісії №8095/23/004765 від 04.02.2023, та ОСОБА_4 про придбання ним вказаного автомобіля за 149000,00 грн;

- витребувати у відповідачки - ОСОБА_5 , у власність ОСОБА_3 Porsche Cayenne, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2011 році позивачка придбала автомобіль Porsche Cayenne, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 та майже одразу передала в користування своїй дочці ОСОБА_7 та її співмешканцю ОСОБА_8 .

Після окупації м. Луганська у 2014 році ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виїхали на зазначеному автомобілі на підконтрольну територію України на автомобілі Porsche Cayenne, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 та продовжували ним користуватися.

Приблизно весною 2023 року позивачка дізналася від дочки, що автомобіль Porsche Cayenne, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 зник та за її неперевіреною інформацією, був перереєстрований у ТСЦ №8046 на нового власника.

У лютому 2023 року ОСОБА_7 помітила відсутність автомобіля Porsche Cayenne, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , на що ОСОБА_8 повідомив, що передав автомобіль на ремонт знайомому ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, проте до того часу автомобіль Porsche Cayenne. 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , так і не було повернуто, ані позивачці, ані ОСОБА_7 .

На подальші вимоги щодо повернення автомобіля Porsche Cayenne, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 ,, ОСОБА_4 відмовив, заявляючи, що це його авто.

19.03.2024 позивачка звернулася до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві та заявила про вчинений злочин.

20.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення №0000769 за ч. 3 ст. 358 КК України, досудове розслідування розпочато. Позивачка набула статусу потерпілої особи.

Після ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження №0000769 від 20.03.2024 за ч. 3 ст. 358 КК України стало відомо, що 22.02.2023 ТОВ « ЕКСПРЕС АВТО ДІАГНОСТІКА» в особі відповідального ОСОБА_6 , який діяв на підставі договору комісії №8095/23/004765 від 04.02.2023, продав ОСОБА_4 транспортний засіб марки «Porsche», модель «Cayenne», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , за 149000,00 грн.

Позивачка не підписувала договір комісії №8095/23/004765 від 04.02.2023, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи, виконаною судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 08.08.2024 № СЕ-19/111-24/29750-ПЧ, де зазначено, що підписи від імені ОСОБА_3 у графі «Підпис» пункту «КОМІТЕНТ» розділу «VII. МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯ І РЕКВІЗИТИ СТОРІН» договору комісії №8095/23/004765 від 04.02.2023 - виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_3 графі «Комітент» акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №8095/23/004765 від 04.02.2023 - виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою.

Отже, не існувало самого факту укладення правочину - договору комісії №8095/23/004765 від 04.02.2023. Тобто, за твердженням представниці позивачки, договір комісії №8095/23/004765 від 04.02.2023 є неукладеним.

Позивачка не виїжджала за межі окупованої території, а саме м. Луганська, про що свідчить відповідь Державної прикордонної служби, для укладання будь-якої угоди відчуження автомобіля та не надавала будь-кому права на розпорядження спірним майном (в період укладання спірних договорів), а саме автомобілем, тобто воля власника автомобіля ОСОБА_3 не була спрямована на укладення будь-якого договору відчуження спірного автомобіля.

Воля власника транспортного засобу марки «Porsche», модель «Cayenne», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 не була спрямована на укладення договору відчуження. ОСОБА_3 не надавала права на розпорядження належним їй майном ТОВ «ЕКСПРЕС АВТО ДІАГНОСТІКА» в особі відповідального ОСОБА_6 .

А відтак, сторона позивача стверджує, що укладений комісіонером ТОВ «ЕКСПРЕС АВТО ДІАГНОСТИКА» в особі відповідального ОСОБА_6 договір купівлі-продажу автомобіля від власного імені в інтересах комітента, зокрема правочин купівлі-продажу від 22.02.2023 є недійсним на підставі частини третьої статті 203, статті 215 ЦК України в силу укладення цього правочину з дефектом волі продавця (за відсутності волевиявлення щодо відчуження майна).

Таким чином, за твердженням представниці позивачки, встановлений факт недійсності договору купівлі-продажу з відчуження спірного рухомого майна свідчить про вибуття спірного майна з володіння законного власника поза його волею та з порушенням законодавства.

Отже, спірний транспортний засіб - автомобіль Porsche Cayenne, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , вибув з володіння власника ОСОБА_3 поза її волею на підставі договору купівлі-продажу, який є недійсним, а відтак вимога про витребування цього рухомого майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 , яка є останнім набувачем майна за наступними правочинами щодо його відчуження, відповідає ефективному способу захисту. Метою заявлення віндикаційного позову є забезпечення введення ОСОБА_3 у володіння майном, якого її незаконно позбавили.

Позиція відповідача-1 - ОСОБА_4

Представник відповідача-1 у відзиві на позовну заяву просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача-1 зазначає, що автомобіль вибув з фактичного володіння позивачки ОСОБА_3 за її волею, оскільки переданий, як зазначає позивачка, ОСОБА_8 ще в 2011 року, а які надалі вчиняв дії ОСОБА_9 невідомо. Таким чином, саме позивач ОСОБА_3 особисто з власного волевиявлення розпорядилася належним їй автомобілем і прийняла рішення про передачу автомобіля іншій особі, тобто взяла на себе усі ризики щодо можливості неповернення автомобіля з боку ОСОБА_10 на себе.

ОСОБА_4 реалізував своє конституційне право на придбання майна, зокрема транспортного засобу, за відплатним договором. У процесі придбання діяв у межах закону та є добросовісним набувачем. Як і всі наступні власники цього транспортного засобу, ОСОБА_4 має законні підстави вважати, що його права на нього є правомірними, а угода дійсною.

ОСОБА_4 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000769, він не є його учасником чи стороною.

У Деснянському районному суді міста Києва відсутній оригінал матеріалів кримінального провадження №0000769, у тому числі висновок експерта № СЕ-19/111-24/29750/П4 від 08 серпня 2024 року. Суд має визнати висновок експерта № СЕ-19/111- 24/29750/П4 від 08 серпня 2024 року недопустимим доказом та не досліджувати його.

Спірний автомобіль вибув з володіння власника - позивачки, за її волею, що не спростовано відповідними доказами, майно не підлягає витребуванню від добросовісного набувача на підставі віндикаційного позову.

Також оскільки останній набувач спірного автомобіля - відповідач-2 набув право власності на підставі оплатного договору купівлі-продажу автомобіля, і майно не є таким, що вибуло з володіння позивача поза її волею, представник відповідач-1 наполягає на неможливості витребування автомобіля від добросовісного набувача.

Позиція відповідачки-2 - ОСОБА_5

Представник відповідачки-2 у відзиві на позовну заяву просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник зазначає, що автомобіль марки «Porshe», моделі «Cayenne», 2011 року випуску, чорного кольору, був набутий ОСОБА_5 шляхом вчинення правочину на відплатній основі в ТСЦ 3243 РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях 26.07.2024, при цьому не володіючи відомостями про вчинення будь-яких неправомірних дій іншими особами відносно вказаного автомобіля, що свідчить про той факт, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем.

Окрім цього, в ході досудового розслідування у вказаний час жодній особі не повідомлено про підозру. ОСОБА_5 є добросовісним набувачем транспортного засобу марки «Posrche» моделі «Cayenne» реєстраційний номер НОМЕР_3 . На момент купівлі 26.07.2024 та укладання договору купівлі-продажу автомобіль марки «Posrche» моделі «Cayenne» номер кузова НОМЕР_1 проходив перевірку на будь-які обмеження у Територіальному сервісному центрі МВС №3243 у м. Бровари, Київської обл., та ніяких обмежень стосовно вказаного автомобіля не було.

Окрім цього, позивачкою не було вказано про той факт, що транспортний засіб марки «Posrche» моделі «Cayenne» був переданий у 2011 році ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з видачею на них відповідної нотаріальної засвідченої довіреності, строком на 5 років, тобто до 02.03.2016. Після закінчення строку дії довіреності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжили користуватись автомобілем з дозволу ОСОБА_3 .

Вказаний легковий автомобіль марки Porshe Cayenne, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 за волею власника позивачки було передано ОСОБА_8 .

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Відповідачі у цій справі набули право власності на спірне нерухоме майно за відплатними правочинами, а тому згідно з приписами статті 388 ЦК України вважаються добросовісними набувачами такого майна.

Задоволення віндикаційного позову і витребування транспортного засобу у ОСОБА_5 як добросовісного набувача, призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Пояснення третьої особи

У поясненнях представник Головного сервісного центру МВС зазначає, що сервісні центри МВС не наділені повноваженнями щодо перевірки достовірності документів, які підтверджують правомірність придбання ТЗ, зокрема, договору комісії.

Станом на 01 листопада 2024 року, відповідно до останньої внесеної інформації, що міститься в ЄДРТЗ щодо ТЗ марки «Porsche», модель «Cayenne», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 наявна така інформація:

01 березня 2011 року ТСЦ № 4441 в ЄДРТЗ було створено реєстраційну дію «70 реєстрація ТЗ привезеного з-за кордону», в якій власником зазначено позивачку, та присвоєно ТЗ номерний знак НОМЕР_2 ;

22 лютого 2023 року ТСЦ № 8046 в ЄДРТЗ було створено реєстраційну дію «308 перереєстрація на нового власника за договором купiвлi-продажу (сг)», в якій власником зазначено відповідача-1, та присвоєно ТЗ номерний знак НОМЕР_4 ;

28 березня 2023 року ТСЦ № 8046 в ЄДРТЗ було створено реєстраційну дію «315 перереєстрація ТЗ на нового власника за договором, укладеним в ТСЦ», в якій власником зазначено ОСОБА_11 , та присвоєно ТЗ номерний знак НОМЕР_5 ;

06 квітня 2023 року ТСЦ № 8045 в ЄДРТЗ було створено реєстраційну дію «315 перереєстрація ТЗ на нового власника за договором, укладеним в ТСЦ», в якій власником зазначено ОСОБА_12 , та присвоєно ТЗ номерний знак НОМЕР_6 ;

26 липня 2024 року ТСЦ № 3243 в ЄДРТЗ було створено реєстраційну дію «315 перереєстрація ТЗ на новим власником за договором, укладеним в ТСЦ», в якій власником зазначено відповідача-2, та присвоєно ТЗ номерний знак НОМЕР_7 .

З огляду на позовні вимоги, представник третьої особи вказує, що ГСЦ МВС не порушував (не порушує) та не оспорює права чи законні інтереси позивачки, що також підтверджується участю ГСЦ МВС у даній справі як третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмета спору.

Повідомлення учасників справи

Всі учасники справи про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Під час розгляду справи по суті представниця позивачки підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представники відповідача-1 та представник відповідачки-2 під час розгляду справи заперечували щодо задоволення позовних вимог.

ТОВ «ЕКСПРЕС АВТО ДІАГНОСТИКА» повідомлялося про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток на адресу його зареєстрованого місця проживання, проте поштові відправлення повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученням поштового відправлення та належним повідомленням про розгляд справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_3 з 01 березня 2011 року на праві власності належав автомобіль марки «Porsche», модель «Cayenne», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 .

Згідно з інформацією, що міститься у повному витягу з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності) 02 березня 2011 року ОСОБА_3 видала довіреність зі строком дії до 02 березня 2016 року представникам: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; майно: Тип майна: Транспортний засіб, Тип транспортного засобу: Автомобіль легковий, Серійний номер: НОМЕР_1 , Номер державної реєстрації: НОМЕР_2 .

04 лютого 2023 року оформлено договір комісії №8095/23/004765, сторонами якого зазначено ТОВ «ЕКСПРЕС АВТО ДІАГНОСТИКА» (комісіонер) та ОСОБА_3 (комітент). За умовами цього договору комісії комісіонер зобов`язався нібито за дорученням позивачки (комітента) за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені правочин щодо транспортного засобу Porshe Cayenne, номер кузова НОМЕР_1 .

Також 04 лютого 2023 року складено акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер, який нібито підписала позивачка.

Водночас, згідно з інформацією, наданою Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 07.08.2024, перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у період з 01.01.2023 по 31.03.2024 ОСОБА_3 (проживає у м. Луганськ) здійснено у пункті пропуску Рава-Руська на в`їзд 08.03.2024, і на виїзд 28.03.2024.

22 лютого 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС АВТО ДІАГНОСТИКА» в особі відповідального Назаревича Володимира Валерійовича, який діяв на підставі договору комісії №8095/23/004765 від 04.02.2023, продало ОСОБА_4 транспортний засіб марки «Porsche», модель «Cayenne», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , за 149000,00 грн.

Станом на 01 листопада 2024 року, відповідно до останньої внесеної інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів щодо транспортного засобу марки «Porsche», модель «Cayenne», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 наявна така інформація:

01 березня 2011 року ТСЦ № 4441 в ЄДРТЗ було створено реєстраційну дію «70 реєстрація ТЗ привезеного з-за кордону», в якій власником зазначено позивачку - ОСОБА_3 , та присвоєно ТЗ номерний знак НОМЕР_2 ;

22 лютого 2023 року ТСЦ № 8046 в ЄДРТЗ було створено реєстраційну дію «308 перереєстрація на нового власника за договором купiвлi-продажу (сг)», в якій власником зазначено відповідача-1 - ОСОБА_4 , та присвоєно ТЗ номерний знак НОМЕР_4 ;

28 березня 2023 року ТСЦ № 8046 в ЄДРТЗ було створено реєстраційну дію «315 перереєстрація ТЗ на нового власника за договором, укладеним в ТСЦ», в якій власником зазначено ОСОБА_11 , та присвоєно ТЗ номерний знак НОМЕР_5 ;

06 квітня 2023 року ТСЦ № 8045 в ЄДРТЗ було створено реєстраційну дію «315 перереєстрація ТЗ на нового власника за договором, укладеним в ТСЦ», в якій власником зазначено ОСОБА_13 , та присвоєно ТЗ номерний знак НОМЕР_6 ;

26 липня 2024 року ТСЦ № 3243 в ЄДРТЗ було створено реєстраційну дію «315 перереєстрація ТЗ на новим власником за договором, укладеним в ТСЦ», в якій власником зазначено відповідача-2 - ОСОБА_5 , та присвоєно ТЗ номерний знак НОМЕР_7 .

Водночас, 19 березня 2024 року позивачка звернулася до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, в якій вказала, що весною 2023 року невстановлена особа, використовуючи підроблені документи, незаконно перереєструвала автомобіль Porsche Cayenne, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , на нового власника.

20 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення № 0000769 за ч. 3 ст. 358 КК України про те, що в лютому 2023 року невстановлені особи, використовуючи заздалегідь підроблені документи, перебуваючи у ТСЦ № 8046 за адресою: м Київ, вул. Столичне шосе, 104 незаконно перереєстрували автомобіль Porsche Cayenne, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку експерта, виконаного судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 08.08.2024 № СЕ-19/111-24/29750-ПЧ на підставі постанови від 10.05.2024 про призначення судово-почеркознавчої експертизи, винесеної слідчим слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві Володимиром Назаровим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2024 за № 0000769:

- підпис від імені ОСОБА_3 у графі «Підпис» пункту «КОМІТЕНТ» розділу «VII. МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯ І РЕКВІЗИТИ СТОРІН» договору комісії № 8095/23/004765 від 04.02.2023 - виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою;

- підпис від імені ОСОБА_3 у графі «Комітент» акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 8095/23/1/004765 від 04.02.2023 - виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна, складеного 25.10.2024 суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_14 ринкова вартість КТЗ марки PORSCHE модель Cayenne S 4.8І (92АА), державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , 2011 року випуску, станом на дату оцінки з урахуванням округлення склала: 973148,00 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача-1 відповідно до положень ст. 93 ЦПК України поставив позивачці питання. Позивачка надала заяву свідка в порядку статті 93 ЦПК України (Письмове опитування учасників справи як свідків), згідно з якою:

На запитання № 1, чи має вона докази наявності та походження грошових коштів на придбання транспортного засобу Porsche, моделі: Сауenne, 2011 року випуску, шасі (кузов, рама, докази, VIN-код) НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 ; якщо так, надати такі докази, позивачка надала відповідь про те, що відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 93 ЦПК України, якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи, учасник має право відмовитися від надання відповіді; запитання про наявність та походження коштів на придбання транспортного засобу Porsche, моделі: Саyenne, 2011 року випуску, шасі (кузов, рама, VIN-код) НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_8 не стосується предмета позову; дослідженню підлягає обставина, у який спосіб майно вибуло з володіння власника та чи була на те його воля.

На запитання № 2, чи має вона водійське посвідчення, яке би надавало право на керування транспортним засобом; якщо так, то на підтвердження надати копію водійського посвідчення на ім`я позивача по справі, позивачка відповіла, що відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 93 ЦПК України, якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи, учасник має право відмовитися від надання відповіді; запитання стосовно водійського посвідчення, яке би надавало право на керування транспортним засобом не стосується предмета позову; дослідженню підлягає обставина, у який спосіб майно вибуло з володіння власника та чи була на те його воля.

На запитання № 3, яким чином вона у березні 2023 року прибула до Польщі, які документи використовувала для виїзду з тимчасово окупованої території України, як пролягав її маршрут, позивачка відмовилася давати відповідь на запитання, керуючись п. 2 ч. 6 ст. 93 ЦПК України, оскільки воно не стосується обставин, що мають значення для справи, не входить до предмета доказування, отже учасник має право відмовитися від надання відповіді.

На запитання № 4, скільки та яких нотаріальних довіреностей вона надавала за весь період часу на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та щодо яких об`єктів; якщо видавалися, то які саме, позивачка надала відповідь: щодо «скільки» нотаріальних довіреностей - не пам`ятає; щодо «яких» нотаріальних довіреностей - взагалі не зрозуміле запитання; відносно транспортного засобу Porsche, моделі: Cayenne, 2011 року випуску, шасі (кузов, рама, VIN-код) НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_9 , який їй належить на праві власності, то нотаріальною довіреністю від 02.03.2011 вона уповноважувала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вчинення від її імені та в її інтересах дій, які зазначені долучених в тексті нотаріальної довіреності від 02.03.2011, яка є серед документів до позовної заяви. Зокрема, надавала право керувати транспортним засобом Porsche, моделі: Cayenne, 2011 року випуску, шасі (кузов, рама, VIN-код) НОМЕР_1 , реєстраційний номер, НОМЕР_8 та право тимчасового виїзду за кордон, строком на 5 (п`ять) років. 19.03.2024 уповноважила ОСОБА_7 представляти її інтереси, про що свідчить видана нотаріусом довіреність.

На запитання № 5, скільки нею транспортних засобів було придбано, позивачка відповіла, що більше одного.

На запитання № 6, які документи вона підписувала 01 березня 2011 року на час придбання та вчинення подальших дій відносно транспортного засобу Porsche, моделі: Cayenne, 2011 року випуску, шасі (кузов, рама, VIN-код): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , та де саме підписувала документи, позивачка відповіла, що відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 93 ЦПК України, якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи, учасник має право відмовитися від надання відповіді; дослідженню підлягає обставина, у який спосіб майно вибуло з володіння власника та чи була на те його воля, тож відмовилася надавати відповідь; одночасно вказала, що зі спливом часу та необхідності такі відомості не пам`ятає.

На запитання № 7, чи знайома вона із ОСОБА_4 , позивачка відповіла, що ні.

Свідок ОСОБА_7 , є дочкою позивачки, у судовому засіданні показала, що у неї та її мами був транспортний засіб, який був оформлений на матір. Після певних подій свідок дізналася, що автомобіль переоформлений на іншу людину. Дахно ОСОБА_9 був цивільним чоловіком. Автомобіль був у них на паркінгу. Останнім часом вона не користувалася автомобілем, оскільки робота була в 25 хв ходьби пішки від місця проживання. Коли вона побачила, що автомобіля немає, то отримала від ОСОБА_10 відповідь, що його поставили на ремонт. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_15 помер. Щодо обставин купівлі автомобіля, свідок зазначила, що автомобіль замовляли в офіційного представника в Києві і довго очікували. Під час оформлення були присутні свідок, її мама і ОСОБА_9 . Автомобіль коштував більше 100 000,00 доларів США. Оскільки мама давала кошти на цей автомобіль, а свідок і ОСОБА_9 не були у шлюбі, не мали нічого спільного, на той час ОСОБА_16 проживав у свідка, тому мамина умова була оформити автомобіль або на свідка, або її дочку, але вона була неповнолітня, або на маму. Про зникнення автомобіля свідок повідомила мамі вже після похорону ОСОБА_10 , навіть про його смерть не говорила їй десь два місяці, оскільки мама проходила лікування. Спочатку свідок не зовсім розуміла, що трапилося із автомобілем. Вже потім ОСОБА_17 ОСОБА_18 сказав, що ОСОБА_9 переоформив автомобіль. Свідок написала ОСОБА_18 повідомлення з питанням, яким чином був переоформлений автомобіль, адже він був оформлений на маму і у ОСОБА_9 було право тільки на керування і технічні дії. Він відповів, що він у ОСОБА_19 і «бувай». Свідок розмовляла з матір`ю, щоб вона приїхала подавати заяву в правоохоронні органи. Знайшли людину, яка її супроводить, і мама приїхала, здавала зразки на експертизу.

Норми права та мотиви суду

Щодо підписання договору комісії та висновку експерта

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною третьою статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Позивачка доводить обставини непідписання нею договору комісії та його підробки, у тому числі висновком експерта від 08.08.2024 № СЕ-19/111-24/29750-ПЧ у кримінальному провадженні № 0000769, яким встановлено, що підпис від імені ОСОБА_3 у графі «Підпис» пункту «КОМІТЕНТ» розділу «VII. МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯ І РЕКВІЗИТИ СТОРІН» договору комісії № 8095/23/004765 від 04.02.2023 - виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_3 у графі «Комітент» акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 8095/23/1/004765 від 04.02.2023 - виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою.

Ця експертиза була проведена у кримінальному провадженні. Експерт був обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Та обставина, що вказану експертизу проведено не за ухвалою суду у цій справі не є підставою вважати її недопустимим доказом, оскільки особа, яка проводила цю експертизу, є атестованим судовим експертом, обізнана про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, висновок містить інформацію щодо предмета доказування, а отже, є допустимим письмовим доказом у справі, який підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами у справі (див. постанови Верховного Суду від 03 квітня 2024 року у справі № 522/16529/20; від 20 листопада 2024 року № 373/2163/21).

Така позиція є сталою в судовій практиці. Верховний Суд неодноразово робив висновок про допустимість висновку експерта, який проведений у межах кримінального провадження. Зокрема, такі правові висновки викладено і у постановах Верховного Суду від 11 жовтня 2018 року у справі № 761/12898/16-ц, від 10 липня 2019 року у справі № 686/23256/16-ц, від 05 лютого 2020 року у справі № 461/3675/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 461/3675/17, від 25 березня 2021 року у справі № 752/21411/17, від 15 квітня 2021 року у справі № 759/15556/18.

Окрім того, у постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 308/10606/17, від 15 квітня 2021 року у справі № 759/15556/18 також зазначено, що у випадку незгоди з висновком експерта за результатами експертизи, проведеної у кримінальному провадженні, сторона не позбавлена можливості заявити клопотання про призначення експертизи, виклавши у клопотанні підстави незгоди з цим висновком та зазначивши вимоги до повторної експертизи.

Однак представники відповідачів у цій справі не заявляли клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Відповідачі не спростували вказаного висновку експерта, не надали доказів та не навели доводів, на підставі яких висновок можна було визнати неповним або неясним, визнати необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Зокрема, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд у цій справі бере до уваги не лише висновок почеркознавчої експертизи, а й те, що 04 лютого 2023 ро позивачка не перебувала у м. Київ, де начебто укладено договір комісії та підписано акт технічного стану транспортного засобу.

Тому, суд, оцінюючи надані докази в їхній сукупності, дійшов висновку, що позивачка не підписувала договір комісії № 8095/23/004765 від 04.02.2023 та акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 8095/23/1/004765 від 04.02.2023, її підписи у цих документах підроблені.

Щодо неукладеності договору комісії

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина перша статті 205 ЦК України).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За приписами статті 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі № 204/8017/17 (провадження № 14-29цс23) вказано:

«…відсутність або підроблення підпису сторони (яка у зв`язку із цим фактично не є учасником договірних правовідносин) на письмовому правочині створює презумпцію відсутності волевиявлення сторони на виникнення, зміну чи припинення цивільних правовідносин, яка може бути спростована письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами, що підтверджують факт наявності волевиявлення на укладення правочину у сторони, яка заперечує проти цього. Натомість неспростування цієї презумпції свідчить про неукладеність договору, яка ґрунтується на положеннях абзацу першого частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що відсутність (підроблення) підпису сторони правочину, щодо якого передбачена обов`язкова письмова форма, за загальним правилом не свідчить про недійсність цього правочину, а вказує на дефект його форми та за відсутності підтвердження волевиявлення сторони на його укладення, свідчить про неукладеність такого правочину.

Неукладений правочин не може бути визнаний недійсним чи вважатися нікчемним (недійсним у силу вимог закону), оскільки недійсність правочину як приватноправова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів, щодо яких було виражено волевиявлення сторін правочину, або ж їх відновлювати».

Оскільки позивачка не підписувала договору комісії № 8095/23/004765 від 04.02.2023 та акта технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 8095/23/1/004765 від 04.02.2023, а також враховуючи, що у матеріалах справи немає доказів виконання договору комісії, зокрема звіту комісіонера і доказів передачі позивачці всього одержаного комітентом (відповідачем-3) за договором комісії, суд доходить висновку, договір комісії № 8095/23/004765 від 04.02.2023 є неукладеним.

Щодо недійсності договору купівлі-продажу

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За положеннями статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (абзац перший частини першої статті 216 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Договір купівлі-продажу належного позивачці автомобіля вчинявся комісіонером - Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС АВТО ДІАГНОСТИКА».

Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 484/3915/15-ц (провадження № 61-11094св18) вказав, що «предметом договору комісії виступає діяльність комісіонера, тобто послуга, що ним надається, а не сам правочин як результат діяльності комісіонера. Таким чином, договір комісії є правочином щодо надання послуг, а не договором відчуження майна… Порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу».

Згідно зі змістом статті 1011 ЦК України комісіонер діє в чужих інтересах, але від власного імені, тобто є самостійною стороною у правочині.

За таких обставин, враховуючи те, що воля власника автомобіля ОСОБА_3 не була спрямована на укладення із Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС АВТО ДІАГНОСТИКА» договору комісії, вчинений комісіонером договір купівлі-продажу автомобіля від власного імені в інтересах комітента є недійсним з підстав дефекту волі продавця на підставі частини третьої статті 203, статті 215 ЦК України.

Щодо витребування майна

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже, за загальним правилом саме власнику належить правомочність вчинення правочинів, спрямованих на розпорядженням його майном (див. пункт 99 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2020 у справі № 826/20221/16).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша та друга статті 321 ЦК України).

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з частиною першою статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

У разі, якщо спірне майно відчужене за відплатним договором, і сторона цього договору не знала і не могла знати про відсутність у продавця права його відчужувати, у зв`язку із чим така особа є добросовісним набувачем, спірне нерухоме майно також може бути витребуване його власником відповідно до пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України, оскільки таке майно вибуло з володіння власника (законного володільця) не з його волі (за неукладеним правочином).

Наведене також узгоджується з положеннями статті 330 ЦК України, згідно з якими, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Крім цього, необхідно враховувати, що позивач з дотриманням правил статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння кінцевого набувача.

Аналогічна правова позиція викладена у п. 146-148 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі № 204/8017/17 (провадження № 14-29цс23).

Отже, оскільки автомобіль Porsche Cayenne, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , вибув з володіння власниці ОСОБА_3 не з її волі (за неукладеним договором комісії та недійсним договором купівлі-продажу), такий автомобіль може бути витребуваний його власником відповідно до пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України.

Щодо втручання в право власності відповідача-2

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право мирного володіння майном.

Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа - добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно.

Слід зауважити, що законодавство України надає відповідачці-2 після завершення цього судового процесу додаткові ефективні засоби юридичного захисту. Вона не позбавлена можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до особи, в якої придбала автомобіль, про відшкодування збитків на підставі статті 661 ЦК України. Відповідно до частини першої цієї статті у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2023 року у справі № 554/10517/16-ц (п. 9.19), від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (пункт 93), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (пункт 63), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 125.6.3)).

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі статті 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 7, 10, 12, 19, 81, 83, 141, 258-260, 263-265, 273-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС АВТО ДІАГНОСТИКА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головний сервісний центр МВС про визнання недійсним договору та витребування майна задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля Porsche Cayenne, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , укладений 22.02.2023 між ТОВ «ЕКСПРЕС АВТО ДІАГНОСТИКА» в особі відповідального ОСОБА_6 , який діяв на підставі неукладеного договору комісії №8095/23/004765 від 04.02.2023, та ОСОБА_4 про придбання ним вказаного автомобіля за 149000,00 грн.

Витребувати у відповідачки - ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_3 автомобіль Porsche Cayenne, 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9731,48 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС АВТО ДІАГНОСТИКА» на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_12 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС АВТО ДІАГНОСТИКА», , місце знаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26-А, оф. 905.

Третя особа Головний сервісний центр МВС, , місце знаходження: м. Київ, вул. Лук`янівська, 62.

Повний текст рішення складено та підписано 11.09.2025.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК