КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7233/24
Провадження № 2/552/334/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2025 року Київський районний суд м. Полтави у складі :

головуючого судді - Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Безугла А.Г.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СВІТОЧ-2009» про відшкодування майнової та моральної шкоди внаслідок залиття квартир, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом відповідача ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди внаслідок залиття квартири посилаючись на те, що 17 липня 2024 року близько 4 год. належна позивачу квартира була залита водою. Залиття відбулось з вище розташованою квартири, яка належить відповідачу та в якій на той час проживали квартиранти. У послідуючому було встановлено, що квартиранти у ванній кімнаті не закрили кран у душі і звідти текла вода. У той же день відповідач була повідомлена про залиття квартири позивача. Внаслідок залиття були пошкоджені стелі, стіни, підлога у квартирі, що підтверджується Актом про залиття від 18.07.2024 та Висновком будівельно-технічної експертизи № 31 від 13.09.2024 року, згідно якої сума вартості ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) квартири АДРЕСА_1 складає 32 067, 94 грн. Окрім цього ОСОБА_1 завдано моральну шкоду на суму 10 000 грн., що виразилося у пошкодженні майна. зміни звичного способу життя, душевними переживаннями, зверненням до поліцїі, проведенням експертизи та подальшим ремонтом у квартирі. Просила стягнути завдану матеріальну та моральну шкоду, судові витрати.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.10.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Згідно розпорядження від 26 лютого 2025 року проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03.03.2025 року справу прийнято до провадження зі стадії розгляду справи.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, підтримав наданий відзив та пояснив, що два члени комісії взагалі не заходили в квартиру позивача при складенні та підписанні акту, а отже не обстежували квартиру. У 2015, 2024 роках у квартирі позивача відбулось схоже затоплення, а тому не можливо встановити сліди затоплення, що мало місце 17.07.2024 року. За таких обставин висновок експерта є недійсним. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та письмові пояснення відповідно яких, нею в межах повноважень з метою досудового врегулювання спору та фіксації відсутності вини ОСББ"СВІТОЧ-2009" був підписаний акт про затоплення квартири АДРЕСА_2 . Особисто стан квартири АДРЕСА_1 не оцінювала, бо не мала можливості бачити який стан квартири був безпосередньо перед затопленням, не є фахівцем чи то експертом, також не було доцільно та правильно оглядати квартиру без присутності представника з іншої сторони. Акт затоплення квартири АДРЕСА_2 залишився так і не підписаний відповідачем по даній справі Райдою С. (власницею квартири АДРЕСА_3 ), саме тому печатку ОСББ «СВІТОЧ-2009» не проставляла. Зі свого боку не буде заперечувати коли цей акт вважатиметься не належним доказом по даній справі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, експерта, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є власником кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності, право власності зареєстровано в установленому законом порядку.

Згідно Акту про залиття від 18 липня 2024 року , комісія у складі: ОСОБА_5 , голова правління ОСББ, мешканка кв. АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 , мешканець кв. АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 , мешканка кв. АДРЕСА_6 , склали цей акт про те, що ними було обстежена квартира АДРЕСА_2 (власник ОСОБА_1 , загальною площею 51,7м2, житловою 28,3 м2, яка розташована на шостому поверсі житлового будинку АДРЕСА_7 .

Встановлено, що 17.07.2024 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_2 з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 . Залиття відбулось через неналежну експлуатацію мешканцями квартири АДРЕСА_3 системи холодного водопостачання та халатне відношення до сантехнічного обладнання. Протікання відбулось в суміщеному санвузлі, змішувач в душовій кабіні не був перекритий.

На момент залиття, в квартирі АДРЕСА_3 заходились квартиранти, з їх пояснень з вечора було відсутнє світло та напір води.

Власник квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , , перебуває за кордоном.

Десятиповерховий житловий будинок АДРЕСА_7 - цегляний, 2005 року забудови.

При обстеженні встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 залиті:

коридор 1 площею 6,1 м2: на поверхні стелі, яка пофарбована водоемульсійною фарбою спостерігаються сліди протікання, здуття шару фарби;

кухня 2 площею 5,9 м2: на поверхні стелі, яка пофарбована водоемульсійною фарбою спостерігаються сліди протікання, здуття шару фарби, на поверхні стіни, яка пофарбована водоемульсійною фарбою сліди протікання;

кімната 3 площею 15,9 м2: на поверхні стелі, яка пофарбована водоемульсійною фарбою спостерігаються сліди протікання, здуття шару фарби, сліди протікання на у ко с ах вік онног о отв ор у ;

комора 4 площею 4,6 м2: на поверхні стелі, яка пофарбована водоемульсійною фарбою спостерігаються слідv1 протікання;

кімната 6 площею 12,4 м2: на поверхні стелі, яка пофарбована водоемульсійною фарбою спостерігаються сліди протікання, здуітя шару фарби; на гіоверхні стіни, яка пофарбована водоемульсійною фарбою сліди протікання, на. підлозі, що виконана із ламінату сліди залиття.

Акт підписаний членами комісії та позивачем. Інших підписів акт не містить.

Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 31 від 13 вересня 2024 року вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) квартири АДРЕСА_1 на час проведення досліджень складає 32 067,94 грн.

Експертом при виготовленні висновку брався до уваги акт про залиття від 18 липня 2025 року, про що зазначено у самому висновку та підтверджено експертом ОСОБА_8 в судовому засіданні.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що член комісії голова ОСББ «СВІТОЧ-2009» ОСОБА_5 ні в день залиття , ні в день складення акту до квартири не заходила, акт підписала.

Також у квартирі не була і член комісії ОСОБА_7 , яка також підписала акт про залиття від 18 липня 2025 року. У квартирі був лише ОСОБА_6 , який також підписав акт

Ці ж обставини підтвердив і свідок ОСОБА_9 чоловік позивача.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України, визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №759/4781/16-ц, від 11.09.2019 у справі № 203/2378/14-ц та від 28.08.2019 у справі № 638/20603/16.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення, та з`ясування питання, чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир, або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма цього акту встановлена в додатку 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; дата аварії, її характер та причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття та про обсяг робіт для усунення його наслідків.

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою.

Тобто, факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків мають бути зафіксовані актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи.

Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії.

Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної сторони не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи - прізвище, ім`я, по батькові - підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин).

Таким чином, на підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття його квартири саме з вини відповідача, зокрема, комісійний акт, який складено із додержанням вищевказаних вимог Правил, у якому містяться відомості про факт залиття, винну особу, причини залиття, завдані пошкодження та обсяг робіт для їх усунення.

Аналогічної позиції викладена у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-2125цс16 від 23.07.2017 року, в який було зазначено, що позивачі не надали комісійного акту, складеного за участю представників обслуговуючої організації, яким би було зафіксовано сам факт затоплення, а також причини затоплення та завдані пошкодження, а суди попередніх інстанцій, установивши факт залиття квартири, не з`ясували причини залиття квартири позивачів та не установили особу, відповідальну за завдану шкоду.

Суд вважає, що наданий позивачем Акт № від 18 липня 2024 року складений в порушення вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, оскільки акт про залиття від 18 липня 2024 року не відповідає зазначеній вище нормі, зокрема в частині особистого обстеження всіма членами комісії квартири позивача.

У матеріалах справи також відсутні докази, які б свідчили про те, що позивачем вживались заходи для повідомлення відповідача про прибуття комісії для складання зазначеного Акту та про відмову відповідача приймати участь у зазначеному дослідженні квартири позивача.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що акт про залиття від 18 липня 2024 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджениминаказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76.

Зважаючи на зазначене, даний акт не може бути належним і допустимим доказом на підтвердження заявлених вимог позивачем.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 77 ЦПК України,передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні представник відповідача не заперечував факт залиття квартири позивача з вище розташованої квартири АДРЕСА_8 , проте суду не надано належних доказів щодо обсягу залиття , що впливає на розмір матеріальної шкоди.

Оскільки висновок експерта ґрунтується виключно на копії Акту від 18 липня 2024 року, який як встановлено судом, не відповідає вищенаведеним вимогам Правил, суд вважає зазначений висновок експерта № 31 за результатами проведення будівельно-технічної неналежним доказом заподіяння позивачу шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, задоволенню не підлягають. Як наслідок не підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на корить позивача і позовні вимоги про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позивачу у задоволені вимог позову відмовлено, то судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст..ст.10,12,76-81,259, 263-265 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_4 (місце проживання АДРЕСА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СВІТОЧ-2009» (місце знаходження: м. Полтава вул. Дослідна,14 , ідентифікаційний ).

Повний текст судового рішення виготовлений 08 вересня 2025 року.

Головуючий Ж.В. Кузіна