ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1953/24 Номер провадження 22-ц/814/2318/25Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Карпушина Г.Л., Панченка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк», в інтересах якого діє представник Македон Олександр Андрійович,

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 лютого 2025 року (повний текст рішення складено 28 лютого 2025 року)

у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг-

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк»), у лютому 2024 року в особі представника, який діє на підставі довіреності - Мєшніка К.І., звернулося із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг.

В обґрунтування позову представник позивача вказував, що 21 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 21 грудня 2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 50000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом, якого є картка № 444……111.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку, проте відповідач не виконав зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом, у зв`язку із чим у останнього, станом 05 грудня 2023 року, виникла заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 41452,31 грн, який позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір.

28 січня 2025 року позивач зменшив суму позовних вимог з 41452,31 грн до 37480,31 грн.

Короткий зміст судового рішення

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 лютого 2025 року відмовлено АТ «Універсал Банк» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надані докази того, що при укладанні кредитного договору сторони погодили умови щодо визначення розмірів процентів та порядку і строки їх сплати за користування кредитом, також враховано факт переплати відповідача за кредитним договором та відсутність боргу у відповідача перед позивачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішеннями Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 лютого 2025 року не погодився позивач, в інтересах якого діє представник Македон О.А., та оскаржив його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій прохав суд скасувати оскаржуване рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційні скарги

Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, прийнятим всупереч норм процесуального права, ухваленим за неправильного застосування норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, без урахування особливостей укладеного договору, що призвело до порушення прав, свобод та законних інтересів банку.

Вказував, що ухвалюючи оскаржуване рішення місцевим судом не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту «Monobank», а також процедури ознайомлення споживача з умовами, правилами обслуговування, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту.

Позивачем наголошено, що умови і правила обслуговування є опублікованими на офіційному сайті банку та є публічно доступними в режимі реального часу для ознайомлення, а судом першої інстанції не враховано позиції Верховного суду при постановленні судового рішення.

Щодо відзиву на апеляційні скарги

Відзив на апеляційну скаргу з дотриманням вимог ЦПК України до Полтавського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 41452,31 грн та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, статтю 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Встановлені обставини справи

Судом встановлено, що 21 грудня 2018 року відповідач звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 21 грудня 2018 року.

У даній анкеті-заяві ОСОБА_1 просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Проставленням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою відповідач підтвердив, що надані ним документи є чинними (дійсними) та наведених вище їх копії відповідають оригіналу (а.с. 10).

Анкета-заява містить паспортні та анкетні дані відповідача, водночас, в анкеті відсутні дані про розмір встановленого кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування, тощо.

В даній анкеті-заяві є лише посилання на те, що ОСОБА_1 погоджується на зміну в односторонньому порядку банком розміру встановленого кредитного ліміту.

Банком було відкрито рахунок за № НОМЕР_1 , тип рахунку чорна картка, активна до 07/24, що підтверджується довідкою про наявність рахунку від 26 листопада 2024 року (а.с. 117).

Із довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 26 листопада 2024 року вбачається, що 21 грудня 2018 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 30000,00 грн, який неодноразово збільшувався і 27 січня 2024 року розмір кредитного ліміту становив 34500,00 грн. (а.с. 118).

Із наданої суду виписки про рух коштів по картці від 26 листопада 2024 року, за період з 21 грудня 2019 року по 26 листопада 2024 року вбачається, що кредитний ліміт (станом на 26 листопада 2024 року) складає 34500,00 грн.

Заборгованість, у розрахунку позивача, (станом на 26 листопада 2024 року) складає 37480,31 грн. Баланс на початок періоду (кредитний ліміт) складає 30000,00 грн. Баланс на кінець періоду складає - (мінус) 2980,31 грн.

Згідно позиції позивача, загальна заборгованість складається з повністю використаного позичальником кредитного ліміту у сумі 34500,00 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 2980,31 грн. Сума витрат за період складає 375409,42 грн, сума зарахувань за період складає 337929,11 грн, тобто загалом розмір заборгованості за даною випискою, станом на 26 листопада 2024 року, складає 37480,31 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Позиція апеляційного суду

Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною другою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця.

Суд першої інстанції правильно вказав, що на підтвердження заявлених вимог щодо стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом позивач, зокрема, надав до суду паспорт споживчого кредиту, вказуючи про те, що відповідач був ознайомлеий з основними умовами кредитування з використанням кредитної картки.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Цією ж правовою нормою визначено зміст вказаної інформації (умови кредиту: тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, мета та спосіб отримання, тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, види забезпечення за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту тощо), порядок ознайомлення з нею споживача, форму надання такої інформації (паспорт споживчого кредиту) та термін її актуальності. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця, з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»).

Тобто інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (паспорт споживчого кредиту), є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою).

Також, суду апеляційної інстанції звертає увагу, що термін «паспорт споживчого кредиту» вживається у Законі України «Про споживче кредитування» лише в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Отже, з огляду на вказані вище норми закону паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту не означає укладення кредитного договору. Паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон України «Про споживче кредитування» включає до форми договору про споживчий кредит (стаття 13 вказаного Закону).

У постановах Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20) у спорах між фізичною особою та банком, суди виходили з того, що матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, тобто інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Вказаний документ підписано позичальником, при цьому вказано, що він підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Тобто суди виходили з того, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією укласти кредитний договір, коли особа, ознайомившись із паспортом споживчого кредиту, власним підписом підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданою виходячи із обраних ним умов кредитування.

Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Колегія суддів зауважує, що паспорт споживчого кредиту містить відомості щодо процентної ставки, що застосовується в разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту. Проте дана інформація має загальний характер та є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою).

Як правильно констатував суд першої інстанції, що долучені до позовної заяви Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank», затверджених протоколом правління № 46 від 24 листопада 2021 року, якими передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом процентів, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначені права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг - відповідачем не підписані та взагалі набули чинності пізніше, ніж підписаний відповідачем 21 грудня 2018 року договір. Умови щодо чорної картки «monobank», надані позивачем до позовної заяви не містять дати їх затвердження.

Також судом першої інстанції було правильно зауважено, що заява позичальника містить текст про ознайомлення та погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, проте матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані суду Умови та правила надання банківських послуг погоджено споживачем.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач посилається на витяг з умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank/Universal Bank, паспорт споживчого кредиту Чорної картки мonobank, які підпису відповідача не містять.

Тобто, висновок суду першої інстанції, що відповідачем не було погоджено та встановлено банком відсотки саме у такому розмірі, який позивач просить стягнути як заборгованість за відсотками, - є обґрунтованим.

Відтак, враховуючи, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою) та має інформативний характер для споживача, суд першої інстанції дав правильну оцінку доказам по справі, а саме, щодо неможливості доведення факту належного повідомлення відповідача про умови кредитування, у тому числі щодо сплати відсотків.

Колегія суддів звертає увагу, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Не підтверджує вказаних обставин і паспорт споживчого кредиту, що міститься в матеріалах справи.

Отже висновок суду першої інстанції, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовій формі ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами потрібно відмовити є правильним та обґрунтованим.

Поряд з іншим судом першої інстанції правильно вказано, що позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути з відповідача лише заборгованість за тілом кредиту у розмірі 41452,31 грн, що виникла станом на 05 грудня 2023 року. Потім таку суму боргу за тілом кредиту позивачем було зменшено до 37480,31 грн станом на 26 листопада 2024 року, у зв`язку із поповненням відповідачем карткового рахунку на 7000,00 грн. Провівши відповідні розрахунки суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що розмір заявленого позивачем боргу за тілом кредиту становить 37480,31 грн, тоді як неправомірно списані проценти з тіла кредиту складають 58353,38 грн, що перевищує розмір такого боргу і є, фактично, переплатою у розмірі 20873,07 грн (58353,38 - 37480,31).

Оскільки відповідачем розмір стягнутої заборгованості не оспорено, підстави для перевірки рішення суду в частині, яка не оскаржена у суді апеляційної інстанції відсутні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що суд першої інстанції неправильно застосував практику Верховного Суду до подібних правовідносин не відповідає обставинам справи та не дає підстави для задоволення апеляційної скарги.

Так, із матеріалів справи та наведеної судової практики Верховного Суду слідує, що суд першої інстанції правильно визначився із спірними правовідносинами та, відповідно до цих правовідносин застосував відповідну практику Верховного Суду.

При цьому, суд апеляційної інстанції звернув увагу, що наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг відповідачем не підписані, а тому, згідно роз`яснень, що викладені у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін.

Як вже зазначалося, підписана відповідачем Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, містить лише його анкетні дані та контактну інформацію та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги, зокрема умов нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання.

Доводи позивача про те, що факт ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі Анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank», шляхом застосування електронного цифрового підпису, колегією суддів відхиляються, з огляду на наступне.

Пунктом 6.3 розділу 6 Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал банк» визначено, що підписані клієнтом та/або банком документи, що пов`язані з укладеними правочинами, зберігаються банком в електронному вигляді та надсилаються в Мобільному додатку клієнта, а також їх копії можуть бути надані банком на паперовому носії на запит клієнта, під час одержання однією із сторін електронного документа формується підтвердження із зазначенням дати та часу такого одержання.

У матеріалах справи відсутнє підтвердження, із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді, Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал банк», Паспорту споживчого кредиту картки «Monobank», та Тарифів, їх підписання відповідачем відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем та долученими до позову в обґрунтування заявлених позовних вимог, Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту.

Тобто, вказані Правила та умови кредитування, тарифи не є складовою кредитного договору від 21 грудня 2018 року, укладеного шляхом підписання Анкети-заяви.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

В даному випадку позивачем по справі не обґрунтовано нарахування відповідачу відсотків за кредитним договором, відповідно, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 лютого 2025 року є законне, обґрунтоване та вмотивоване, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для задоволення позовних вимог, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, підстави для нового розподілу судових витрат по сплаті судового збору відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», в інтересах якого діє представник Македон Олександр Андрійович, залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 02 вересня 2025 року.

Головуючий: В.П. Пікуль

Судді: Г.Л. Карпушин

О.О. Панченко