Справа № 366/1128/25
Провадження № 2-з/366/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2025 селище Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Мовчан В.В., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору

Представники учасників процесу: без виклику

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Іванківського районного суду Київської області з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі відповідач) про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для:

1)Зобов`язання Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відновити залишок кредитних коштів (кредитний ліміт) на рахунку № НОМЕР_1 , відкритого Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», який належить ОСОБА_1 до стану, у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій від 18.02.2025 о 02 год. 00 хв., 18.02.2025 о 02 год. 01 хв., 18.02.2025 о 02 год. 03 хв.;

2)Зобов`язання Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» скасувати за рахунком НОМЕР_1 (кредитним) заборгованість за використання кредитним лімітом з урахуванням відсотків, неустойки та інших штрафних санкцій, що утворилася внаслідок несанкціонованих операцій від 18.02.2025 о 02 год. 00 хв., 18.02.2025 о 02 год. 01 хв., 18.02.2025 о 02 год. 03 хв.;

3)Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані (перераховані) особисті кошти з банківського рахунку НОМЕР_2 на погашення заборгованості за банківським рахунком НОМЕР_1 у сумі 13 664,38 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Мовчана В.В.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 30.04.2025 позовну заяву залишену без руху та надано позивачу строк для усунення.

23.05.2025 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 27.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 24.07.2025.

07.07.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить суд:

-заборонити Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» нараховувати будь-які обов`язкові щомісячні платежі, відсотки за користування кредитом, штрафи, пені, неустойки, річні, тощо на списані грошові кошти 18.02.2025 по рахунку № НОМЕР_3 і додатковим рахунком договору SAMDN7690 від 04.04.2011 на ім`я ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , до набрання рішенням у справі законної сили.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 22.07.2025 у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено.

08.07.2025 від представника позивача надійшла заява про зміну предмета позову та збільшення позовних вимог.

24.07.2025 у судовому засіданні розгляд справи було відкладено на 14.08.2025.

30.07.2025 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву та заява про залучення до участі у справі третьої особи.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 14.08.2025 заяву представника позивача про зміну предмету позову задоволено, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

03.09.2025 від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову відповідно до якої заявник просить суд:

-заборонити Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» нараховувати будь-які обов`язкові щомісячні платежі, відсотки за користування кредитом, штрафи, пені, неустойки, річні, тощо на списані грошові кошти 18.02.2025 по рахунку № НОМЕР_3 і додатковим рахунком договору SAMDN7690 від 04.04.2011 на ім`я ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , до набрання рішенням у справі законної сили.

Заява обґрунтована тим, що в результаті шахрайських дій з належного ОСОБА_1 банківського рахунку НОМЕР_5 в АТ КБ «Приватбанк», Договір № SAMDN7690 від 04.04.2011 було списано кредитні кошти в розмірі 97 000,00 грн., чим завдано заявниці збитків на суму 97 000,00 грн. Заявниця зазначає, що 18.02.2025 року порушено кримінальне провадження, відомості про яке зареєстровано за № 0000056 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України. З метою повідомлення відповідача про вчинені щодо позивачки шахрайські дії, ОСОБА_1 було надіслано на електронну адресу відповідача повідомлення із проханням вжити заходів для врегулювання ситуації, що склалась. Такі повідомлення були надіслані з електронної скриньки заявниці. Станом на дату подання заяви про забезпечення позову, позивач відмовився врегульовувати ситуацію, що підтверджується листом від 05.03.2025 № 20.1.0.0.0/7-250305/26252 та продовжує нараховувати відсотки процентів та штрафних санкцій, у зв`язку із списанням коштів.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (п. 4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та визначаються судом залежно від фактичних обставин у кожному конкретному випадку.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, так як питання обґрунтованості заявлених вимог є предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті і не вирішується судом під час розгляду заяви про забезпечення позову, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суд (постанова від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 10 ст. 150 ЦПК Укр аїни не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статі 1 Протоколу №1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються і поставленою метою. (Рішення ЄСПЛ у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28.07.1999 року, заява №22774/93).

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

З позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог є, зокрема, вимога про зобов`язання Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відновити залишок кредитних коштів, скасування заборгованості за використання кредитним лімітом з урахуванням відсотків, неустойки та інших штрафних санкцій, що утворилася внаслідок несанкціонованих операцій та стягнення безпідставно списаних (перерахованих) особистих коштів з банківського рахунку.

Водночас, за змістом заяви про забезпечення позову позивач просить забезпечити позов шляхом заборони Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» нараховувати будь-які обов`язкові щомісячні платежі, відсотки за користування кредитом, штрафи, пені, неустойки, річні, тощо на списані грошові кошти 18.02.2025 по рахунку № НОМЕР_3 і додатковим рахунком договору SAMDN7690 від 04.04.2011 на ім`я ОСОБА_1 .

Суд наголошує, що диспозиція закону, котра дозволяє суду, з метою забезпечення позову до ухвалення остаточного рішення, забороняти особам вчиняти певні дії, є юридично невизначеною, і носить оціночний характер судом ризиків заподіяння шкоди інтересам позивача.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Суд також враховує, що застосування заходу забезпечення позову є попередньою і запобіжною мірою і є обмеженням особи у правах ще до встановлення факту порушення, тому такий захід може бути застосованим лише у виключних і дійсно необхідних випадках, а такої необхідності представником позивача не доведено.

Таким чином, проаналізувавши заяву про забезпечення позову, зміст доводів представника позивача, додані до заяви документи, виходячи із засад розумності, та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позову, суд з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, приходить до переконання, що подана заявником заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів учасників справи, за захистом яких вона звернулася до суду з позовом про захист прав споживача.

Керуючись ст. 149-153, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Віталій МОВЧАН