Справа № 305/1944/25
Провадження по справі 2-о/305/55/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

з участю секретаря судового засідання Шемоти М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Либовка Анна Володимирівна, заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ :

Заявниця ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Либовка А.В., звернулися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні.

Заява обґрунтована тим, що з 2009 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . За час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 шлюб не реєстрували, однак жили як одна сім`я, дбали одне про одного, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, у них були взаємні права та обов`язки, вони були об`єднані спільними цінностями, поглядами, інтересами, будували свої сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, довіри, дружби, підтримки. Окрім цього, за час спільного проживання у них народились спільні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради, Рахівського району, Закарпатської області від 25.05.2016 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради, Рахівського району, Закарпатської області від 19.04.2018. Відповідно до довідки № 2127 від 05.10.2023 виданої виконкомом Великобичківської селищної ради, склад сім`ї гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 складає: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - син; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 цивільний чоловік. Сім`я проживала за однією адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а також фактичне місце проживання ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою виконкому Великобичківської селищної ради від 20.06.2022 № 733. У березні 2022 року чоловік Заявниці добровільно вступив до лав Збройних Сил України та проходив військову службу на сході України. За час його служби Заявниця підтримувала регулярне спілкування з чоловіком, їздила до ОСОБА_3 у Сумську область, де військовослужбовець проходив службу. Оскільки ОСОБА_1 ніде не працювала. ОСОБА_3 регулярно здійснював переказ коштів на картковий рахунок Заявниці для утримання ОСОБА_1 та їхніх неповнолітніх спільних дітей, що підтверджується долученими до заяви банківськими квитанціями. Зокрема, у листопаді 2022 року ОСОБА_3 перерахував на рахунок ОСОБА_1 9800 гривень, у грудні 2022 року 29000 гривень, у січні 2023 року 7500 гривень, у лютому 2023 року 20000 гривень, у березні 2023-25000 гривень, у квітні 2023 року 70000 гривень. Вказані кошти ОСОБА_1 витрачала на утримання та забезпечення спільних малолітніх дітей, своє утримання, на допомогу батькові ОСОБА_3 , а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також для ведення спільного господарства. Кошти, які надавав ОСОБА_3 , були основним, постійним джерелом забезпечення їх родини. В подальшому, 26.04.2023 року ОСОБА_1 дізналась, що її чоловік солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , снайпер (2 категорії) снайперського відділення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_4 за інформацією командування військової частини під час ведення бойових дій безвісти зник 25 квітня 2023 року у н.п. Бахмут, Донецької області. Крайнє листування між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відбулось 24.04.2023, після цього зв`язок з військовослужбовцем обірвався. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні ОСОБА_3 має значення для захисту матеріальних інтересів Заявниці та їхніх малолітніх дітей, в тому числі права на отримання допомоги від держави, як дружини зниклого безвісти військовослужбовця. Крім того, Заявниця не має можливості подавати запити, отримувати інформацію та здійснювати інші процесуальні дії, що пов`язані з пошуком зниклого безвісти ОСОБА_3 , що перешкоджає їй в можливості продовжувати здійснювати пошук свого чоловіка без офіційного підтвердження родинних стосунків, не має права на отримання такої інформації, у зв`язку з чим ОСОБА_1 необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 . Факт спільного проживання однією сім`єю підтверджується спільними фотознімками Заявниці, ОСОБА_3 та їхніми дітьми, скріншотами листування у соціальній мережі «Facebook», «Signal», квитанціями про переказ особистих коштів ОСОБА_3 на банківський рахунок ОСОБА_1 . Окрім цього, наявність тісних сімейних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 можуть підтвердити свідки. Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення факту спільного проживання разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про який просить заявниця ОСОБА_1 , породжує юридичні наслідки, а саме їх підтвердження необхідне для отримання грошового забезпечення як члену сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця, чинним законодавством, не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, просить встановити факт її спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу разом із зниклим безвісти ОСОБА_3 та перебування на його утриманні по день його зникнення безвісти.

Представник заявниці ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на задоволенні заяви. Пояснила, що Заявниця з ОСОБА_3 проживали спільно, у них народилося двоє дітей. Чоловік Заявниці добровільно вступив до лав Збройних Сил України та проходив військову службу на сході України, заявниця їздила до нього. Крім того, ОСОБА_3 здійснював грошові перекази на рахунок ОСОБА_1 . На даний час ОСОБА_3 зник безвісти, крайнє їх листування відбулось 24 квітня 2023 року, після чого заявниця отримала сповіщення про зникнення безвісті.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що з 2008 року до 2016 року заявниця з ОСОБА_3 проживали разом, у них народилося двоє дітей, вони вели спільне господарство, він забезпечував сім`ю.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дала наступні покази. Так, ОСОБА_1 з 2016 року проживала разом з ОСОБА_3 , спочатку жили в с. Косівська Поляна, потім переїхали в смт. Великий Бичків. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що знає заявницю з дитинства, остання з ОСОБА_3 жила у цивільному шлюбі. Коли у них народилась перша дитина, вони переїхали жити в смт. Великий Бичків. Зазначила, що відносини в їх родині були нормальні.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він є батьком безвісті зниклого ОСОБА_3 та визнав факт проживання заявниці з його сином, зазначивши, що вони проживали у нього.

Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України надав суду заяву про розгляд заяви без їх участі.

Представник заінтересованої особи - військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Заслухавши представника заявниці, заінтересовану особу та свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що у громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народились спільні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради, Рахівського району, Закарпатської області від 25.05.2016 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради, Рахівського району, Закарпатської області від 19.04.2018.

Як вбачається з довідки № 2127 від 05.10.2023, виданої виконкомом Великобичківської селищної ради, склад сім`ї гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_1 , складає: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - син; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 цивільний чоловік.

Згідно довідки, виданої виконкомом Великобичківської селищної ради від 20.06.2022 № 733, фактичне місце проживання ОСОБА_3 є: АДРЕСА_1 , співмешканка ОСОБА_1 .

Зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є також АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади, номер витягу 2025/004219426, дата реєстрації 25.09.2007.

В сповіщенні сім`ї про зникнення безвісти від 26.04.2023 № 1886 зазначено, що воно адресовано ОСОБА_1 , з повідомленням, що її чоловік солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , снайпер (2 категорії) снайперського відділення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_4 за інформацією командування військової частини під час ведення бойових дій безвісти зник 25 квітня 2023 року у н.п. Бахмут, Донецької області.

З платіжних інструкцій встановлено, що від ОСОБА_10 на рахунок отримувача ОСОБА_1 надходили грошові кошти у сумах 98000 гривень, 20000 гривень, 90000 гривень, 75000 гривень, 20000 гривень, 10000 гривень, 5000 гривень, 10000 гривень, 35000 гривень, 23000 гривень, 12000 гривень.

Згідно оглянутих фотосвітлин, на яких зображені заявниця з ОСОБА_3 , вони зображені у різний період часу, з дітьми, за сімейним столом, під час спільних свят, тобто були пов`язані спільним побутом та проводили час разом.

Крім того, до матеріалів справи долучені скріншоти листування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у соціальнихї мережах «Facebook», «Signal».

У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо.

При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 761/3325/17-ц від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц від 09 листопада 2020 року М757/8786/15-ц.

Крім того, згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

В силу ч.ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з вимогами ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення і встановити його іншим шляхом неможливо.

З огляду на зазначене, заява про встановлення факту проживання ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , який зник безвісти 25.04.2023 в районі населеного пункту Бахмут Донецької області, однією сім`єю без реєстрації шлюбу підлягає задоволенню враховуючи показання опитаних у судовому засіданні свідків та прийнявши до уваги додані заявницею вищезазначені документи.

Крім того, заявниця просить встановити факт перебування її на утриманні ОСОБА_3 .

За приписами п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі перебування фізичної особи на утриманні.

Верховний Суд у Постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду (справа № 201/14776/23, провадження № 61-13329св24) зазначив, що для встановлення факту перебування особи на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця, що необхідно для отримання заявником разової грошової допомоги, має значення встановлення обставин перебування такої особи на повному утриманні померлого військовослужбовця або одержання від нього допомоги, яка була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 592/17552/18 підкреслив, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Також ВС зазначив, що постійний характер допомоги означає, що вона не була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, взявши до уваги те, що встановлення факту перебування на утриманні необхідне для можливості отримання грошового забезпечення як члену сім`ї зниклого безвісті військовослужбовця, заяву про встановлення факту перебування на утриманні слід задовольнити.

З урахуванням наведеного, факти та обставини, на які посилається заявниця, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, вимоги заявниці ґрунтуються на вимогах закону, не суперечать закону, не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що факт проживання ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , який зник безвісти 25.04.2023 в районі населеного пункту Бахмут Донецької області, однією сім`єю без реєстрації шлюбу та факт перебування ОСОБА_1 , на утриманні ОСОБА_3 , до дня його зникнення безвісти, а саме 25.04.2023, є доведеними, тому заява підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 83, 89, 263-265, 273, 315, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 25.04.2023 в районі населеного пункту Бахмут Донецької області, однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня його зникнення безвісти, а саме 25.04.2023.

Відомості про учасників провадження:

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканка АДРЕСА_2 ;

Представник заявниці: адвокат Либовка Анна Володимирівна, м. Івано-Франківська, а/с 90, ВПЗ №18;

Заінтересовані особи:

Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони, АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 ;

ІНФОРМАЦІЯ_10, АДРЕСА_5

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканець АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст виготовлено 10.09.2025.

Суддя: В.Е.Ємчук