Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1992/25
Провадження №: 2/332/1676/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Сапунцова В.Д.,

секретаря судового засідання Горбань Є.Г.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ;

представника відповідача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції);

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, про визначення місця проживання дитини з батьком, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини з батьком. Позов обґрунтовано тим, що позивач є батьком ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (12 років), та ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (6 років). З відповідачем, ОСОБА_4 , перебував у шлюбі з 07 серпня 2009 року до 24 травня 2024 року. Під час розірвання шлюбу не заперечував проти проживання дітей, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з матір`ю, вважаючи, що це відповідає їхнім інтересам, зокрема через доступ до якісної освіти в Лондоні, де відповідач і зараз проживає з дітьми. Починаючи з кінця 2023 року, ОСОБА_7 почав повідомляти позивачу про конфлікти з матір`ю. Відповідач почала обмежувати його контакт із дітьми, зокрема повністю заборонила спілкування з донькою ОСОБА_8 . 21 квітня 2025 року син ОСОБА_7 чітко висловив бажання проживати з позивачем. Також позивач стверджує, що здатен забезпечити сину ОСОБА_7 належні умови для життя, виховання та розвитку, оскільки має стабільний дохід, власне житло за адресою АДРЕСА_1 , та особисту квартиру за адресою АДРЕСА_2 , є особою відповідальною та спроможною. На підставі викладеного, просить визнати місце проживання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2025 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Також зазначеною ухвалою суду до участі у справі долучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2025 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_4 до ухвалення судом рішення у цій справі не чинити перешкоди та надавати ОСОБА_1 можливість спілкуватися із сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за допомогою аудіо/відео зв`язку з використанням наявних мобільних застосунків та з використанням технічних засобів, що належать, в тому числі ОСОБА_4 , а також повідомляти ОСОБА_1 про місце перебування, стан здоров`я, умови проживання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

27.06.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_4 - адвокатом Полуніною К.А. надано відзив на позовну заяву, у якій остання, просить поновити строк на подання відзиву на позовну заяву, та не погоджуючись із позовними вимогами, зазначає, що з кінця лютого 2022 року діти проживають разом з матір`ю за межами України. Причиною вимушеного виїзду були активні бойові дії на території міста Запоріжжя. Даний виїзд був узгоджений з ОСОБА_1 з метою збереження життя і здоров`я дітей. На даний час діти проживають у Великобританії в місті Лондон, де виключно матір`ю були створені всі належні умови для проживання, розвитку, виховання та збереження життя дітей. Спочатку позивач надавав нестабільну допомогу на утримання дітей, а останній рік позивач взагалі перестав висилати кошти, і весь період часу не брав жодної участі у вихованні, оздоровленні та розвитку дітей. Вважає, що ОСОБА_9 подав вказаний позов не з метою захистити інтереси сина, а виключно закрити свої потреби - не оплачувати аліменти на утримання сина, оскільки саме утримання сина на даний час є значно більшим ніж дочки, а також безперешкодно проживати в будинку, який належить ОСОБА_4 . Саме після подання позову про стягнення аліментів позивач з метою уникнення виконання свого батьківського обов`язку з утримання своїх дітей створив проблему із сином, що нібито до останнього здійснюється фізичне та психологічне насильство і це є підставою для звернення до суду. Також зазначає, що на протязі шлюбу ОСОБА_1 систематично - по декілька разів, а деколи і більше щороку проходив лікування в Обласній клінічній психіатричній лікарні Запорізької обласної ради із різними діагнозами Відповідно, особа, яка має проблеми зі психічним здоров`ям не може самостійно і постійно здійснювати догляд за малолітньою дитиною. Щодо відповідача ОСОБА_4 , то вона має постійний дохід, офіційно працює заступником директора Лондонської компанії, діти забезпечені всім необхідним. Син ОСОБА_7 має окрему власну кімнату, має портативний новий комп`ютер, який використовує виключно для навчання у приватній школі, забезпечений іграшками, в кімнаті наявні медалі та інші нагороди, які були отримані у Великобританії, а за останні три роки ОСОБА_7 відвідував: кожного року по 10 днів літній табір для дітей; спортивний табір з боксу (мінімум 12 днів щорічно під час канікул); був у Франції в різних містах 6 разів; Італія один раз за останні три роки; Ірландія один раз за три роки; Польща два рази; Швейцарія один раз; Німеччина один раз; Іспанія (Канарські острови, Майорка та інші) 3 рази за останні три роки. За вказану кожну поїздку дітей оплачувала ОСОБА_4 самостійно, батько участі в цьому не приймав взагалі, оскільки вважав, що це не є доцільним для розвитку дітей. З огляду на викладене, вважає, що позов ОСОБА_1 не спрямований на захист найкращих інтересів дитини, а має маніпулятивний характер, пов`язаний з ухиленням від виконання обов`язків батька, дискредитацією матері дітей та бажанням відновити контроль над дитиною без об`єктивних підстав. Натомість, ОСОБА_4 створено всі необхідні умови для безпечного, стабільного, психологічно здорового та освітньо-просвітницького розвитку дітей у Великобританії. Перебування дитини в місті Запоріжжі, де тривають активні бойові дії, буде становити пряму загрозу життю, здоров`ю та психічному стану сина. Факт проживання в зоні підвищеного ризику не може вважатися прийнятною альтернативою стабільному середовищу, в якому дитина інтегрована, успішна в навчанні та соціалізована. Зміна місця проживання в таких умовах є недопустимою і суперечить як національному, так і міжнародному праву, що гарантує дитині право на безпечне середовище. На підставі викладеного, просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

30.06.2025 через систему «Електронний суд» позивач ОСОБА_1 надав відповідь на відзив, в якому заперечив надані позивачем відомості та наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 01.08.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Витребувано з КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради інформацію щодо наявності психічних захворювань у ОСОБА_1 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив визначити місце проживання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ним, тобто з батьком ОСОБА_1 .

Представник відповідача адвокат Полуніна К.А. просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району Іванченко О.С. просив суд при винесенні рішення просив врахувати висновок про недоцільність зміни місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки вказане відповідає інтересам дитини.

З метою з`ясування думки дитини в судовому засіданні за допомогою відеозв`язку застосунку "Вайбер" був опитаний малолітній ОСОБА_5 , який пояснив суду, що любить обох своїх батьків однаково, але ж мама до нього ставиться дуже строго, а з батьком йому більше комфортніше та незважаючи на те, що в Україні йде війна він хоче проживати разом з батьком.

Заслухавши пояснення сторін та врахуваши думку дитини, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності суд, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до положень ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Судом встановлено, що 07.08.2009 сторони уклали шлюб, який було розірвано рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України та оголошення у зв`язку з цим на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану на всій території України, відповідач ОСОБА_4 разом з дітьми виїхали з м. Запоріжжя до Великобританії в м. Лондон.

Позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з актом обстеження умов проживання від 24.06.2025, складеного Службою у справах дітей Запорізької міської ради по Заводському району, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Соснова, буд. 1а проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - батько; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дружина; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , - син дружини. Житло розміщене на 1,2 поверсі 2 поверхового будинку, складається з 3 кімнат, кухні, 2 санвузла, кабінету. Наявні водо-, газо -, електропостачання. Є запаси продуктів, приготовані страви. Для ОСОБА_7 є окрема кімната, в якій є двоспальне ліжко, стіл, комод, телевізор, тумба, тренажер. Всі інші кімнати обладнано усіма необхідними меблями та побутовою технікою. Зроблено сучасний ремонт. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: є окрема кімната, спальне місце, куточок для навчання. Стосунки в сім`ї доброзичливі, родинні. За результатами бесіди з батьком ОСОБА_1 встановлено, що його син ОСОБА_12 , 2013 року народження, який мешкає з матір`ю в ОСОБА_13 , останнім часом за телефоном почав повідомляти про конфлікти з матір`ю, скаржитися на її поведінку та про фізичне та психологічне насильство щодо нього. Стас повідомляв батька, що матір його б`є та ображає, через що він неодноразово втікав з дому. Тому батько звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання сина з ним. (т. 1 а.с. 238).

Відповідно до інформації та Акту оцінки потреб сім?ї ОСОБА_1 , складеного фахівцями Запорізького міського центру соціальних служб від 21.05.2025 року за адресою: АДРЕСА_3 , проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та її сином ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в чотирикімнатному будинку, санітарний стан житлового приміщення задовільний, зроблено сучасний ремонт. Наявна вся побутова техніка та меблі, всі комунікації підключені та працюють. Для ОСОБА_7 батько створив всі необхідні умови для гармонійного розвитку, а саме окрема кімната, де наявні: ліжко, шафа, тумба, стіл для навчання, комп`ютер. Зі слів батька, у 2022 році, його колишня дружина ОСОБА_4 разом з дітьми ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на період воєнних дій в Україні виїхала за кордон. Він допомагав родині матеріально та щодня спілкувався з родиною телефоном. У 2024 році вони розлучились, діти залишились мешкати з матір`ю. В останніх бесідах з сином, батькові стало відомо, що ОСОБА_7 не знаходить спільну мову з матір`ю та її новим чоловіком, скаржився на них. ОСОБА_7 охоче спілкувався з новою родиною батька та мав бажання мешкати разом з ними. На даний час зв`язок з дитиною припинено, мати забрала телефон та всі синові гаджети, не надає інформацію батькові за якою адресою мешкають його діти та де навчаються. Відповідно до Висновку оцінки потреб сім?ї ОСОБА_16 , ОСОБА_1 , здатен виконувати обов`язки щодо виховання малолітнього ОСОБА_17 , 2013 р.н. За результатами оцінювання потреб з`ясовано, що складні життєві обставини відсутні. Стан задоволення потреб ОСОБА_18 , 2013 р.н., та ОСОБА_7 , 2013 р.н., задовільний. ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей та юриста, надано комплекс соціальних послуг в межах спеціалістів Центру, також було проінформовано про порядок надання соціальних послуг. Від отримання соціальних послуг він відмовився, виявивши бажання звертатися за потребою (т.1 а.с. 233-236).

Відповідно до інформації Відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНІ в Запорізькій області від 02.06.2025 року ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУПАП від 14.10.2024 р., та за ч.1 ст. 122 КУпАП від 21.06.2024 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , до адміністративної або кримінальної відповідальності не притягувалась (т. 1 а.с. 239).

Відповідно до характеристики Запорізького академічного ліцею № 31 від 22.05.2025 року, ОСОБА_5 навчається в ліцеї з першого класу. За час здобування знань зарекомендував себе старанним, сумлінним. працелюбним, уважним учнем. Володіє навчальним матеріалом на високому та достатньому рівні. Хлопчик здібний до вивчення англійської мови та гуманітарних наук, в приватній школі Англії наполегливо вивчає французьку мову. Грамоти про поглиблене вивчення мов - результат завзятої праці хлопчика. Має довільну зорову і слухову пам`ять, добре розвинене логічне мислення, гарно і швидко запам`ятовує навчальний матеріал. З початком повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, дитина виїхала з матір?ю в Англію, де і знаходиться зараз. Протягом цього часу ОСОБА_12 продовжував навчатися в ліцеї на індивідуальній (сімейній) формі навчання. Мати постійно контролює успішність сина, завжди на зв`язку з класним керівником. ОСОБА_7 фізично розвинений, професійно займається футболом. Став «Футболістом року» в англійському клубі. Є учасником збірної на змаганнях від приватної школи з футболу, крикету, нетболу, регбі. Завдяки академічним та спортивним успіхам хлопчика, адміністрація англійської школи звільнила сім?ю від оплати за навчання та призначила стипендію на наступний навчальний рік. Мати пильно слідкує за здоров`ям дитини, в сім`ї задовільний спосіб життя. Учень товариський, щирий, доброзичливий, чесний, самостійний. Вміє знаходити спільну мову з людьми різного віку. ОСОБА_7 виховується у неповній сім`ї. Відповідальна за навчання та виховання сина мати. Батько не цікавився успіхами дитини, з класним керівником не спілкувався. Сім?я для хлопчика є найголовнішою, важливою та значущою потребою. Станіслав виховується в любові. (т. 1 а.с.237).

Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 03.04.2025 року, ОСОБА_1 працює в Південно-Східному міжрегіональному центрі з надання безоплатної правничої допомоги та мас самостійний дохід.

Відповідно до Довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 03.07.2025 року № 5084, психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання для опіки та піклування відсутні, обстеження комісією лікарів-психіатрів не проводилося (т.1, а.с. 231).

Відповідно до Висновку про психологічний стан підлітка ОСОБА_5 станом на 08.05.2025 р. за результатами спостережень під час консультування та діагностичних досліджень ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , почав відвідувати психологічне консультування з 27.03.2025 року за ініціативою матері хлопця, ОСОБА_4 . Причиною звернення до психолога з боку матері було занепокоєння з приводу емоційної нестабільності, агресивної поведінки сина, пропуску занять, як наслідки ігрової та гаджетової залежності. Перші 3 зустрічі відбувалися в парному форматі з матір?ю та хлопчиком. Наступні три зустрічі проводилися окремо зі ОСОБА_7 . Під час першої консультації спостерігалось небажання з боку хлопця контактувати, ОСОБА_7 ховався від камери, не відповідав на запитання. сперечався з матір?ю, нервував, погоджувався на всі умови, аби отримувати телефон, щоб можна було себе розважати іграми та спілкуванням з друзями. У підклітка спостерігалася маніпулятивна поведінка, істерика, вибухи неконтрольованої агресії, емоційна нестабільність, як симптоми ігрової залежності. Зі слів матері, ОСОБА_7 важко просинатися і вчасно іти до школи через те, що дитина ховаючись засиджується за телефоном. Були випадки пропуску занять, про що хлопець не заперечував. Під час індивідуальної консультації ОСОБА_7 йшов на контакт, пояснював свій емоційний стан, як нудьгу через відсутність телефону. Проте ОСОБА_7 відвідує тренування та школу. Ностальгує за колишнім життям, коли батьки жили разом і були мирні часи. Уявлення хлопчика про ситуацію в Україні нереалістичне, сподівається, що якщо він повернеться назад, все буде як і раніше. Спостерігається налаштування дитини проти матері з боку батька. Зі слів ОСОБА_7 , мати його не розуміє, коли забирає телефон, а батько навпаки оплачує інтернет. В процесі консультування було погодження між мамою і ОСОБА_7 , що хлопцю повернуть телефон, за умови відвідування школи, обмеження ігри до 2 годин на день. Проте домовленості хлопець не дотримався, грав протягом 15 годин, через що спостерігалося значне погіршення в емоційній і поведінковій сфері. Аналіз результатів за методикою визначення акцентуації характеру показав наявність акцентуації по циклотимному типу, що показує часті періодичні настрою, і навіть залежність від зовнішніх подій. Радісні події викликають спрагу діяльності, підвищену балакучість, стрибки ідей; сумні-пригніченість, уповільненість реакцій та мислення. Так само часто змінюється манера спілкування з оточуючими людьми. ОСОБА_19 впливає на самооцінку. ОСОБА_7 притаманні перепади настрою і емоційна нестабільність, що в дорослому віці, якщо не займатися корекцією, може призвести до афективного розладу. Аналіз результатів діагностики рівня самооціночної, міжособистої, шкільної, самооціночної і міжособистісної тривожності, що свідчить про те, що адаптація до нового соціуму в цілому проходить в нормі і відповідає особливостям підліткового віку. Аналіз результатів діагностики за проективною методикою Рене Жоле, за допомогою, якої визначається характер ставлення людини до оточуючих, бажане місце серед людей показав, що у ОСОБА_7 формується тривожно - уникаючий тип емоційної прив?язаності, схильність до уникаючої поведінки. ОСОБА_20 демонструє бажання бути на віддаленій фізичній і емоційній відстані від матері та батька й інших людей, які його оточують. Спостерігається емоційна втома і недовіра до близьких людей, що говорить про болісні емоції від контакту з ними. Пояснюється такий характер стосунків, через тиск і маніпуляцію до ОСОБА_7 з боку батьків в умовах розлучення, налаштування дитини один проти одного. Це викликає у дитини такі почуття, як злість, сором, провину, невпевненість і розчарування. В індивідуальній бесіді ОСОБА_7 демонструє розчарування і агресію з приводу розлучення батьків, злиться на них, відчуває прив?язаність і любов, як до матері так і до батька. Проявляється високий рівень фрустрації, як реакція на тригери пов?язані зі спогадами про стресові життєві ситуації. Механізм психологічного захисту-уникнення, витіснення, раціоналізм, протест. В даний момент ОСОБА_12 вчиться в 7 класі в St. Michfel's Prep shool, Kent, England. Зі слів ОСОБА_7 і його матері хлопець показує достатній рівень навчальних досягнень. В процесі бесіди проявляє високий рівень інтелекту відповідно до вікової норми. Ресурс: заняття футболом, почуття гумору, широкий кругозір, любов до природи, бажання розвиватися. Для стабілізації емоційних станів, позбавлення ігрової та гаджевої залежності у ОСОБА_5 рекомендується допомога з боку дитячого психолога і консультація психіатра, Батькам рекомендується застосувати у спілкуванні з дитиною емоційний діалог, не використовувати сина, як інструмент маніпуляції у вирішенні конфліктів, пов?язаних з розлученням. Домовитися про єдині методи виховання і розвитку сина особливо з питань адиктивної поведінки, визначення його місця навчання та перебування, з урахуванням забезпечення безпеки для життя, емоційного та соціального благополуччя ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 167-168).

Відповідно до Оцінки дитини та сім?ї ОСОБА_4 , складеної Громадським центром Бромлі Лондонського району від 12.06.2025 року, та посилання на яке міститься у висновку про недоцільність зміни місця проживання малолітнього ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 244-251), ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . 21.04.2025 року було звернення щодо фізичного та емоційного насильства до ОСОБА_12 , а саме матір вдарила його по обличчю, що сталося в машині матері. ОСОБА_7 отримав травму від цього.

Також було припущено, що мати вдарила ОСОБА_7 по обличчю, зокрема кричала з невідомої причини. Після повідомлення, були здійснені візити додому для спостереження за будинком та матір?ю. Також була проведена пряма робота, щоб спробувати зрозуміти життєвий досвід дітей. Були переглянуті записи та хронології Служби у справах дітей сім?ї для обґрунтування цієї оцінки, а також зроблено генограму та культурограму. Інформацію було запрошено у відповідних фахівців, включаючи хірургічну клініку Брумвурд, підготовчу школу Святого Михайла та початкову школу Лісона. В ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 живуть зі своєю матір 'ю у двокімнатній квартирі в ОСОБА_21 . Родина втекла з України через війну, що триває, і спочатку жила в приймаючій сім?ї. Обидві дитини зареєстровані в медичному центрі Брумвул, їхні щеплення актуальні. Вони належним чином зверталися до сімейного лікаря. ОСОБА_7 раніше відвідував терапію з україномовним терапевтом. ОСОБА_8 навчається в другому класі початкової школи ОСОБА_22 , а ОСОБА_7 у 8 класі підготовчої школи Святого Михайла. Школи не повідомляють про жодні занепокоєння. Через NSPCC було зроблено направлення щодо фізичного та емоційного насильства з боку матері. Обидві дитини заперечували ці звинувачення, коли з ними розмовляли, і пані ОСОБА_16 також їх заперечувала. Було узгоджено план безпеки для зменшення відповідають їхньому віку. Щеплення ризиків. Встановлено, що обидві дитини здорові та мають розвиток, що відповідає їхньому віку. Щеплення актуальні і медичні потреби задовольняються. Діти одягнені відповідно, а їхні потреби в самоогляді задоволені відповідно до віку. ОСОБА_23 ОСОБА_16 активно співпрацює із школами та медичними службами. Діти виявляють ввічливість, красномовство та емоційну стабільність. Пані ОСОБА_16 проактивно реагує на емоційні потреби ОСОБА_7 , зокрема звертається за терапією. ОСОБА_7 із задоволенням відвідує спортзал зі шкільним персоналом, що забезпечує позитивний вихід. Дім чистий, гарний та відповідає потребам дітей. Хороша участь у процесі оцінювання та чітке розуміння потреб дітей. Аналіз та рекомендації соціального працівника: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазнали значних проблем після переїзду з України через триваючу війну. За дітьми добре доглядають і вони влаштувалися у своєму поточному розпорядку дня. Є докази того, що пані ОСОБА_16 співпрацює зі службами та доклала значних зусиль для задоволення емоційних та освітніх потреб своїх дітей. Пані ОСОБА_16 запропонували направлення до Дитячого проекту Бромлі, але вона відмовилася, заявивши, що розуміє, що поведінка ОСОБА_7 значною мірою пов?язана з його підлітковим віком, а також зі значними змінами, які йому довелося пережити. Звинувачення, відсутні до NSPCC, виглядають необгрунтованими і зазначається, що вони могли бути зроблені зловмисно батьком дітей, який перебуває в Україні. Незважаючи на деякі труднощі в управлінні опором ОСОБА_7 школі та його прагненням додому, сім?я, схоже, добре справляється. ОСОБА_8 процвітає в школі та вдома. ОСОБА_24 вжила активних заходів для забезпечення стабільності дітей, включаючи дотримання плану безпеки. У світі вищезазначеної інформації рекомендується, щоб сім?я була закрита для соціального догляду ОСОБА_21 . Фактори, визначені наприкінці оцінювання родини: занепокоєння щодо зловживання алкоголем, наркотиками дитиною або матір?ю немає, занепокоєння щодо того, що дитина може стати об?єктом домашнього насильства немає, занепокоєння щодо психічного здоров?я дитини, матері та інших членів родини немає, занепокоєнь щодо труднощів у навчанні дитини немає, занепокоєння щодо того, що можуть знадобитися послуги або дитина може опинитися під загрозою шкоди як дитина, яка шукає притулку без супроводу немає, занепокоєння, що можуть знадобитися послуги або дитина може бути під загрозою шкоди через фактичне самопошкодження немає, занепокоєння, що можуть знадобитися послуги або дитина може страждати або може зазнати значної шкоди через жорстоке поводження або нехтування немає. Оцінювання було завершено після того, як анонімний заявник звернувся до NSPCC, щоб повідомити про своє занепокоєння щодо двох дітей, які проживають у сім?ї: ОСОБА_8 6 років та ОСОБА_7 12 років. Заявник стверджував, що мати завдає ОСОБА_7 фізичного та емоційного насильства, і нещодавній інцидент стався 21.04.2025 року. Соціальний працівник поспілкувався з обома дітьми, і вони заперечили, що зазнавали фізичного та емоційного насильства з боку матері. Діти повідомили про позитивні стосунки з матір?ю. Мати також заперечила звинувачення та повідомила, що батько ОСОБА_7 розмовляв з ним і заохочував його повернутися до України, хоча мати вважає не небезпечним, і тому підозрює, що саме батько висуває ці неправдиві звинувачення. ОСОБА_7 повідомляє, що незадоволений життям у Великій Британії та хоче повернутися до України, оскільки відчуває, що в Україні вони жили краще. Існують труднощі зі спільним вихованням дітей через розлучення батьків та вилив батька з-за кордону. Визнано, що родина пережила потрясіння після того, як їм довелося переїхати до Великої Британії, включаючи дітей, які стали свідками війни в Україні, і деякі прояви поведінки ОСОБА_7 можуть бути пов?язані з травмою, і позитивно, що він отримує консультації, які є культурно доречними, від української служби. Освіта та охорона здоров?я не призвели до жодних гарантій захисту дітей, діти здорові, відвідування школи хороше, і вони добре навчаються. Мати повідомила, що їй важко контролювати поведінку ОСОБА_7 , матері було запропоновано підтримку від ВСР, щоб допомогти зменшити ризик ескалації його поведінки, але вона відмовилася. Це перший випадок, коли родина потрапила до відома служб у справах дітей. За відсутності постійних проблем із захистом, справу було закрито.

З висновку про недоцільність зміни місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 1587/01-22/18.01-1208 від 30.07.2025 встановлено, що районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, вважає, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , спроможний виховувати малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та створив належні житлово-побутові умови, має постійний дохід, але, враховуючи найкращі інтереси дитини, які першочергово забезпечуються створенням безпечних умов для життя дитини, а також враховуючи, що Запорізька територіальна громада входить до територій можливих бойових дій (Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 зі змінами), наразі є недоцільною зміна місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та визначення місця проживання дитини з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (т. 1. а.с. 244-251)

Частиною 8 ст. 7 Сімейного кодексу України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

За положеннями ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно зі ст.6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою дитиною вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Відповідно до ст.ст. 160, 161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За правилами ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

При вирішенні спору про місце проживання дитини, суд повинен виходити з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини та приймати до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно положень ст. 3 Міжнародної Конвенції про права дітей від 20.11.1989, яка ратифікована Україною та набрала чинності 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За ст. 9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Судом встановлено, що обома батьками створені належні умови для проживання дитини, вони працевлаштовані, мають стабільний заробіток, а тому мають змогу утримувати спільну дитину, обоє відповідально ставляться до виконання батьківських обов`язків. Разом з тим, між ними відсутня домовленість щодо місця проживання дитини.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

З аналізу практики Європейського суду з прав людини встановлено, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2019 у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення ч. 1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою (постанова Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 607/1091/16-ц (провадження № 61-13272св18).

Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновок органу опіки та піклування. Однак найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності.

Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти шлюб, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства. Наведена правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 21.10.2019 у справі № 640/2670/17. Такі ж висновки сформульовані Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 11.12.2023 у справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22).

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 562/1686/18 (провадження № 61-16928св20) наголосив, що під час вирішення спору, що стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суди повинні ґрунтовно дослідити та оцінити всі обставини справи, надати належну правову оцінку доказам: кожному конкретно взятому та їх сукупності.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, враховуючи правову позицію Верховного Суду, сформульовану в постанові від 23.03.2023 у справі № 759/4616/19-ц (провадження № 61-8244св22), вважає за необхідне зазначити, що здебільшого потреба у втручанні держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо визначення місце проживання дітей або участі одного з батьків у їх вихованні зумовлена поведінкою самих батьків та їх небажанні віднайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах дітей.

Враховуючи викладене, виходячи з інтересів малолітньої дитини, добросовісного виконання ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків, створення для сина необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення його усім необхідним, враховуючи висновок психологічного обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком ОСОБА_1 , а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, чи негативно б впливали на її виховання чи розвиток, створення безпечних умов для життя дитини, суд приходить до висновку про недоцільність зміни місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та визначення місця проживання дитини з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі судові витрати залишаються за позивачем.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

При цьому суд, вказує на те, що батько має право спілкуватися з сином та здійснювати свої батьківські права та обов`язки, оскільки батько дитини не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно неї та участі у її вихованні. Суд наголошує, що виходячи із забезпечення захисту прав та найкращих інтересів дитини, суд визнає беззаперечне право обох батьків підтримувати на регулярній основі особисті відносини та прямі контакти із дитиною. Забезпечення спілкування дитини з одним батьків, є прямим обов`язком того з батьків, з ким фактично проживає дитина. Таке право, у разі порушення іншим із батьків, підлягає захисту в тому числі й у судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 160, 161 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, про визначення місця проживання дитини з батьком - відмовити у повному обсязі.

Заходи забезпечення позову за ухвалою суду від 28.04.2025 скасувати.

При цьому заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 11.09.2025

Суддя В.Д. Сапунцов