Справа №443/1043/25
Провадження №2/443/678/25
РІШЕННЯ

іменем України

10 вересня 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник позивача ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» Пархомчук С.В. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з останньої на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кеш ту гоу» заборгованість за кредитним договором №179889 від 25.02.2021, в сумі 20 060,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4 000,00 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 16 060.00 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422, 40 грн.

05.09.2025 представником ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» адвокатом Пархомчуком С.В. було подано заяву у якій останній просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 500,00 грн.

Обґрунтування позовних вимог.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача Пархомчук С.В., зазначає, що 17.02.2022 між ТОВ «Займер» та ТОВ «Фк кеш ту гоу» укладено договір факторингу №01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 до договору факторингу №01-17/02/2022, ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .. 25.02.2021 між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 179889 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 4 000,00 грн; дата надання кредиту: 25.02.2021; строк кредиту: 30 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16.04.2025 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 20 060,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4 000,00 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 16 060,00 грн. Згідно п. 1.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог п. 1.4. кредитного договору відповідачкою були зазначені реквізити платіжної банківської карти № НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів (ч. 7 кредитного договору). На підтвердження виконання Товариством п. 1.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку, відповідно до якої 25.02.2021 на картковий рахунок відповідачки було перераховано кредитні кошти в сумі 4 000,00 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що являється доказом видачі кредитних коштів. Позивачем останнім на адресу ОСОБА_1 була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 179889 від 25.02.2021, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачкою без виконання.

05.08.2025 представником відповідачки ОСОБА_1 , адвокатом Сікорською І.С., подано відзив у якому остання просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та розглянути справу без участі сторони відповідачки.

В обгрунтування поданого відзиву представник відповідачки зазначає, що будь-які належні та достовірні докази, які свідчать про те, що договір підписаний відповідачкою і відповідачка погодилася з його умовами, в тому числі сумою кредиту, строком повернення, розміром процентів, в матеріалах справи відсутні. Паспорт споживчого кредиту та Правила кредитування не підписані відповідачкою. Таким чином, наданий позивачем договір не може бути належним та достовірним доказом укладення кредитного договору. Позивачем, як було вказано вище, належних та допустимих доказів, у яких було б зафіксовано чітку послідовність (хронологію) всіх дій фінансової установи та споживача щодо укладання електронного договору в інформаційно телекомунікаційній системі, яку фінансова установа використовує для укладення електронних договорів надано не було. Представником позивача також не надано доказів укладення договору у вигляді електронного документу, а саме: не додано доказу про ідентифікацію відповідача, не надано доказів підписання договору електронним підписом, відтвореним шляхом використання відповідачкою одноразового ідентифікатора. Позивачем не доведено, що при підписанні договору про відкриття кредитної лінії сторони погодили умови надання всіх послуг. Зокрема, предмет договору, порядок та умови надання кредиту, порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, відповідальність, оскільки докази ознайомлення відповідача із текстом кредитного договору, умовами надання кредиту в матеріалах справи відсутні. Отже, факту укладення між позивачем і відповідачкою договору на умовах, зазначених позивачем не доведено, оскільки ним не надано належних, допустимих та достатніх доказів щодо виникнення з відповідачкою зобов`язальних правовідносин, зокрема щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, строків їх повернення. Таким чином, належним та достовірним доказом проведення безготівкового розрахунку є відповідний платіжний документ, передбачений положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, заповнений відповідно до вимог цього нормативного документу, та який містить відповідні відмітки про виконання цього платіжного документа банком платника та Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів України». А тому, з урахуванням такого, довідка ТОВ «Платежі Онлайн» не є належними і достовірними доказами того факту, що відповідачка дійсно отримала позику, і, відповідно, що договір позики є укладеним. У вказаній довідці не вказано номер рахунку на який було перераховано грошові кошти та не вказано хто є отримувачем грошових коштів. Отже, позивачем на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів (письмових та/або електронних) перерахування грошових коштів на користь відповідачки, які б відповідали вимогам процесуального закону та положенням Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 та Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів України». В матеріалах справи відсутній реєстр прав грошових вимог та акт прийому - передачі. Витяг з реєстру боржників до договору факторингу не є належним та допустимим доказом переходу права вимоги до ОСОБА_1 , відповідно право на позов взагалі відсутнє. Крім того, позивачем неправомірно нараховано проценти за договором. Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу). Таким чином, позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими. Згідно п. 1.2 договору строк договору 30 днів. Згідно п. 1.3 процентна ставка складає 2,0 % в день. 1 - 4 000,00 грн. х 2,0 % = 3-80,00 грн. в день 3-80,00 х 30 = 2 400,00 грн. Отже, розмір процентів складає 2 400,00 грн. Нарахування процентів після строку кредитування суперечить нормам чинного законодавства та є незаконним. Крім того, відповідачка не погоджується з відшкодуванням витрат на правову допомогу та вважає такі неспівмірними зі складністю справи, сумою заборгованості та часом, витраченим на виконання робіт, обсягом виконаних робіт та ціною позову. Категорія справи про стягнення заборгованості за кредитним спором є нескладною, позовна заява складається з 5 аркушів та є типовою. З урахуванням викладеного підстави для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу орієнтовно відсутні.

07.08.2025 представником позивача Пархомчуком С.В. подано відповідь на відзив у якій останній просить позов задовольнити та слухати справу без його участі.

В обгрунтування поданої відповіді на відзив зазначає, що 25.02.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Займер» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №179889. Згідно з матеріалами справи, між Первісним кредитором та відповідачкою було укладено кредитний договір в електронній формі, підписання якого здійснювалося шляхом застосування електронного підпису відповідачкою. Зазначений підпис було сформовано із використанням одноразового ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону, зазначений відповідачкою під час укладення договору. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже, доводи відповідачки щодо неукладеності кредитного договору є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами, що підтверджують факт укладення договору в електронній формі відповідно до вимог законодавства. У відповідності до умов укладеного кредитного договору, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану Позичальником при укладанні кредитного договору. Відповідачкою не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що зазначений картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідачка не була позбавлена можливості надати відповідні банківські дані чи інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний і повний доступ до таких. на виконання пункту 1.4 Договору, перерахування коштів було здійснено первісним кредитором через платіжного провайдера - ТОВ «Профітгід», яке надає первісному кредитору послуги з переказу коштів, зокрема на банківський рахунок відповідачки за реквізитами банківської картки, зазначеної ним під час реєстрації. Зазначені обставини підтверджуються листом ТОВ «Профітгід» з якого вбачається, що 25.02.2021 о 12:08:05 було проведено транзакцію на суму 4 000,00 грн, маска картки - НОМЕР_1 . За таких обставин Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання відповідно до умов кредитного договору, здійснивши перерахування кредитних коштів на банківську платіжну картку( НОМЕР_1 ), реквізити якої були надані самим Позичальником. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 17.02.2022 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК Кеш ту гоу» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022. Відповідно до його умов, первісний кредитор за плату відступив новому кредитору належні йому права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників. Згідно з цим Реєстром, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки. Первісний кредитор гарантував, що йому належить право вимоги за всіма кредитними договорами, які були відступлені, у тому числі за кредитним договором № 179889 від 25.02.2021. Таким чином, на підставі договору факторингу та доданого до нього Реєстру боржників, підтверджується факт переходу до позивача права грошової вимоги до відповідачки. У зв`язку з цим доводи відповідачки щодо відсутності такого переходу є безпідставними та необґрунтованими. Під час подання позовної заяви позивач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справ у розмірі 12 922,40 грн, які складаються з витрат на судовий збір ( 2 422,40 грн) та витрат на професійну правову допомогу, яка орієнтовно становила 10 500,00 грн. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається відповідачка у відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволені позовних вимог в повному обсязі - є не обґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 01.07.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків /а.с.30-31/.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 15.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження на 08.09.2025 /а.с.51-52/.

Розгляд справи по суті відбувся 08.09.2025 без участі сторін.

Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася. Представник відповідачки ОСОБА_1 , адвокат Сікорська І.С., у відзиві просить розглянути справу без участі сторони відповідачки.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 08.09.2025, є дата складення повного тексту судового рішення - 10.09.2025.

Суд, перевіривши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а відтак позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25.02.2021 між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 було укладено договір № 179889 /а.с.13-14/.

Відповідно до п. 1 даного договору, товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.2. передбачено, що кредит надається строком на 30 днів, тобто до 26-03-2021. Строк дії договору 30 днів. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання Сторонами.

Згідно з п.1.3. за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до п. 1.4. кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

1.5. За використання Системи для дистанційного отримання фінансового кредиту Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту.

1.6. Датою укладення цього Договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта.

1.7. Невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства www.cly.com.ua.

2. Порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за Договором.

2.1. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору.

2.2. Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штаф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за Договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений Договором.

2.3. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

4.1. Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору відповідно до чинного законодавства України та Договору.

4.2. У разі порушення умов Договору та додатків до нього, винна Сторона відшкодовує іншій Стороні всі понесені збитки в повному обсязі, в тому числі витрати на юридичну допомогу для відновлення порушеного права. Упущена вигода відшкодуванню не підлягає.

4.3. У разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього даного Договору, Клієнт зобов`язаний виплатити Товариству пеню в розмірі 5 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов цього Договору, починаючи з першого дня прострочення. При цьому пеня нараховується до дня повного погашення заборгованості за Договором включно, але в будь-якому випадку не більше 100 (ста) календарних днів.

4.4. Сторони зобов`язані докладати зусиль до вирішення конфліктних ситуацій шляхом переговорів, пошуку взаємовигідних рішень.

6.4. Підписанням цього Договору Клієнт дає свою згоду на те, щоб Графік розрахунків розміщувався в електронному вигляді в Особистому Кабінеті Клієнта, зареєстрованому на веб сторінці Товариства - www.cly.com.ua. 6.5. Недійсність окремих умов цього Договору не тягне за собою недійсність Договору в цілому і не звільняє Клієнта від обов`язку повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом.

6.7. Підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. 6.8. Клієнт підтверджує, що отримав від Товариства до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

В графі позичальник даного кредитного договору зазначено: ОСОБА_1 Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 Ідентифікаційний код: Тел.: +55 Е-mail: Рахунок Позичальника №: НОМЕР_1 .

Даний договір підписано електронним підписом НОМЕР_2 /а.с.14/.

Відповідно до довідки про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , з якою укладено договір № 179889 від 25.02.2021 ідентифікована ТзОВ «Займер». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.cly.com.ua/ Одноразовий ідентифікатор AV5570 2. Дата відправки ідентифікатору позичальнику 25.02.2021. Номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 55 /а.с.9 на звороті/.

Згідно з підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів, в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-1 від 30.09.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: Номер платіжної інструкції A371343B172917CLY179889T1218161. Надавач платіжних послуг ТОВ «ПрофітГід». Номер транзакції 31424-76842-04483. Дата / час здійснення переказу коштів 2021-02-25 12:08:05. Сума переказу: 4 000,00 грн. Номер платіжної картки отримувача НОМЕР_1 . Код авторизації 412261.Призначення переказу: видача кредита #179889 /а.с.22 на звороті/.

Також представником позивача до матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за договором №179889 від 25.02.2021 в якому відображено нарахування відсотків, та оплата відсотків /а.с.37-50, 90-103/

Відповідно до додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №179889 від 25.02.2021, орієнтовна сукупна вартість кредиту становить 7 000 грн /а.с.14/.

17.02.2022 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» укладено договір факторингу №01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» за плату належні йому права вимоги боржників вказаних реєстрів боржників /а.с.15-16 на звороті/.

Відповідно до п. 6.2.3 даного договору факторингу право вимоги переходить до фактора після підписання сторонами цього договору. В разі невиконання фактором вимог п. 7.2. договору, договір вважається неукладеним, при цьому в разі невиконання фактором зобовязання щодо сплати другої частини ціни продажу, договір вважається неукладеним, а клієнт повертає фактору першу частину ціни продажу, сплачену відповідно до п. 7.2 договору.

Відповідно до п. 7.2 договору факторингу, фактор здійснює оплату Клієнту шляхом: перерахування суми, що вказана в п. 7.1 цього Договору, на вказаний у реквізитах до цього Договору рахунок, двома платежами:

155 989,54 грн, (50%) - протягом 5 п`яти) робочих днів з дати підписання. Сторонами цього Договору,

155 989.54 грн, (інші 50%) -протягом 20 (двадцяти) робочих днів з дати підписання Сторонами цього Договору.

Відповідно до додаткової угоди від 12.10.2022 до договору факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022, первісне зобов`язання замінюється зобов`язанням Сторони 2 здійснити оплату за відступленні на підставі ст. 512 ЦКУ права вимоги за кредитними договорами, перелік яких наведено в Реєстрі боржників, що є Додатком № 1 до цієї Угоди в сумі 202 128,71 грн;

При цьому, Сторони домовилися, що перша частина зазначеної суми в розмірі 155 989,54 грн, вже сплачена за умовами Договору, і зараховується як частина оплати за пунктом 3.2. цієї Угоди. грн

3.2.2. Друга частина в розмірі 46 139,17 грн. має бути сплачена за умовами цієї Угоди не пізніше ніж через 5 днів після підписання цієї Угоди /а.с.17/.

Відповідно до платіжного доручення №3 668 від 21.02.2022, ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» переказало ТОВ «Займер» 155 989,54 грн, 4 000,00 грн, 42 139,17 грн оплати за відступлення права грошової вимоги до договору факторингу 01-17/02/2022 від 17.02.2022 згідно реєстру боржників додаток 1 від 17.02.2022 та додаткових угод від 12.10.2022 /а.с.21 - 22/.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022, ТОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №179889 від 25.02.2021, а саме: загальна сума заборгованості -20 060,00 грн; сума наданого кредиту - 4 000,00 грн; залишок по тілу кредиту -4 000,00 грн; залишок по відсотках - 16 060,00 грн /а.с.27, 104-107/.

Відповідно до вимоги виконання зобов`язань за кредитним договором № б н від 14.04.2025 ОСОБА_1 повідомлено про те, що на підставі договору факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022, ТОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 179889 від 25.02.2021, та вимагають ОСОБА_1 в строк 30 днів з дати отримання цієї вимоги сплатити суму боргу за Кредитним договором, що становить 20 060,00 грн та надано реквізити для оплати /а.с.9/.

Згідно з випискою з особового рахунку за Кредитним договором №179889 від 25.02.2021 станом на 16.04.2025 загальний розмір заборгованості перед ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» складає: 20 060,00 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4 000,00 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 16 060,00 грн /а.с.26/.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом! як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Змістом ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Порядок укладення електронного договору передбачено нормою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» а саме електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно- цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір а допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, з встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин :і кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини.

Щодо доводів сторони відповідачки про те, що у матеріалах справи відсутні докази, того, що договір підписаний саме відповідачкою і що остання погодилась на його умови, суд вважає такі не спроможними з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25.02.2021 між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 було укладено договір № 179889.

Відповідно до п. 6.7. даного договору, підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. 6.8. Клієнт підтверджує, що отримав від Товариства до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

В графі позичальник даного кредитного договору зазначено: ОСОБА_1 . Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 Ідентифікаційний код: Тел.: НОМЕР_4 Е-mail: Рахунок Позичальника №: НОМЕР_1 .

Даний договір підписано відповідачкою електронним підписом AV5570.

Відповідно до довідки про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , з якою укладено договір № 179889 від 25.02.2021 ідентифікована ТзОВ «Займер». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.cly.com.ua/ Одноразовий ідентифікатор AV5570 2. Дата відправки ідентифікатору позичальнику 25.02.2021. Номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 55.

Верховним Судом у постанові від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19, наголошено, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК).

Згідно з матеріалами справи, між Первісним кредитором та відповідачкою було укладено кредитний договір в електронній формі , підписання якого здійснювалося шляхом застосування електронного підпису відповідачки. Зазначений підпис було сформовано із використанням одноразового ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону, зазначений відповідачки під час укладення договору.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Суд зазначає, що кредитний договір, підписаний сторонами, в ньому міститься інформація щодо основних умов кредитування, а саме: сума кредиту, строк кредитування, тощо.

На момент укладення кредитного договору відповідачка не зверталася до первісного кредитора із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилася з усіма умовами такого договору.

Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.

Щодо тверджень сторони відповідачки про те, що позивачем недоведено факт перерахування коштів за кредитним договором, суд констатує наступне.

Згідно з підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів, в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-1 від 30.09.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: Номер платіжної інструкції A371343B172917CLY179889T1218161. Надавач платіжних послуг ТОВ «ПрофітГід». Номер транзакції 31424-76842-04483. Дата / час здійснення переказу коштів 2021-02-25 12:08:05. Сума переказу: 4 000,00 грн. Номер платіжної картки отримувача НОМЕР_1 . Код авторизації 412261. Призначення переказу: видача кредита #179889.

З даних вказаної довідки суд має змогу ідентифікувати особу, що отримує кредитні кошти, їх розмір та підстави для перерахунку.

Окрім того, суд виснує, що відповідно до п. 1.4 договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом, що є доказом того, що саме відповідачка надала свою платіжну картку для перерахування їй коштів за кредитним договором.

Відтак суд констатує, що кошти були переведені саме на рахунок відповідачки, оскільки як вже було вищезазначено, остання підписала кредитний договір та відповідно до п. 1.4 надала на реквізити платіжної банківської картки.

Одночасно суд зазначає, що відповідачкою не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що зазначений картковий рахунок їй не належить.

Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідачка не була позбавлена можливості надати відповідні банківські дані чи інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний і повний доступ до таких.

Щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно з випискою з особового рахунку за Кредитним договором №179889 від 25.02.2021 станом на 16.04.2025 загальний розмір заборгованості перед ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» складає: 20 060,00 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4 000,00 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 16 060,00 грн.

За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.

Суд критично оцінює наданий стороною відповідача розрахунок заборгованості, оскільки відповідно до п. 1.2, 1.3 кредитного договору, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 26-03-2021. Строк дії договору 30 днів. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання Сторонами. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до п.3.3.3. договору, клієнт продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення Кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 було здійснено пролонгацію кредитного договору неодноразово, шляхом оплати процентів.

Суд також не погоджується з аргументами скаржника про те, що позивач нарахував заборгованість по відсоткам поза межами погодженого 30-денного строку кредитування адже за змістом приписів п.2.3 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом до дня його повного погашення.

Отже позовна вимога про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 16 060,00 грн прострочених платежів про процентах підлягає до задоволення в повному обсязі.

Щодо переходу права грошової вимоги за договором факторингу, суд зазначає наступне.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно з правовою позицією ВС в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

17.02.2022 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» укладено договір факторингу №01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» за плату належні йому права вимоги боржників вказаних реєстрів боржників.

Відповідно до додаткової угоди від 12.10.2022 до договору факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022, первісне зобов`язання замінюється зобов`язанням Сторони 2 здійснити оплату за відступленні на підставі ст. 512 ЦКУ права вимоги за кредитними договорами, перелік яких наведено в Реєстрі боржників, що є Додатком № 1 до цієї Угоди в сумі 202 128,71 грн.

Відповідно до платіжного доручення №3 668 від 21.02.2022, ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» переказало ТОВ «Займер» 155 989,54 грн, 4 000,00 грн, 42 139,17 грн оплати за відступлення права грошової вимоги до договору факторингу 01-17/02/2022 від 17.02.2022 згідно реєстру боржників додаток 1 від 17.02.2022 та додаткових угод від 12.10.2022 .

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов кредитних договорів, що були укладені між первісним кредитором та ОСОБА_1 ..

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022, ТОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №179889 від 25.02.2021, а саме: загальна сума заборгованості -20 060,00 грн; сума наданого кредиту - 4 000,00 грн; залишок по тілу кредиту -4 000,00 грн; залишок по відсотках - 16 060,00 грн

Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.

Встановивши, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору, позивач виконав взяті на себе зобов`язання належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, довів порушення його прав з боку відповідача, натомість відповідач свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконував, допустив заборгованість, місцевий суд прийшов до вірного висновку про наявність підстав для стягнення у примусовому порядку в межах основного боргу 4 000 грн, заборгованості за відсотками в сумі 16 060,00 грн, а всього 20 060,00 грн.

Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено факт отримання відповідачкою кредитних коштів та невиконання належним чином відповідачем зобов`язань за кредитним договором, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо судового збору

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 10 500,00 гривень

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи

На підтвердження понесених витрат надано суду наступні докази.

Договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 між ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» (як клієнт) та адвокатом Пархомчуком С.В., додаткова угода №1 від 27.12.2024 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, акт про отримання правової допомоги від 22.08.2025, згідно якого адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №179889 від 25.02.2021, згідно якого зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості - 2 000,00 грн; складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики - 5 000,00 грн; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи - 3 000,00 грн; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - 500,00 грн, а всього разом 10 500 грн; платіжною інструкцією №3 9509 згідно якої ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» перерахувало Пархомчуку С.В. кошти у сумі 10 500 грн як оплату за правничу допомогу; рахунком наданого адвокатом Пархомчуком С.В. згідно якого ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» мало оплатити правничу допомогу згідно договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 на банківський рахунок адвоката Пархомчука С.В. у розмірі 10 500,00 грн.

Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи позицію сторони відповідачки, яка просить відмовити в задоволенні витрат на професійну правничу допомогу, розмір виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження, а також враховуючи виконання роботи адвокатом у відповідності до акту про отримання правової допомоги, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 7, 8, 141, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш ту гоу», , юридична адреса: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, будинок 82, офіс 7, заборгованість за кредитним договором №179889 від 25.02.2021 в сумі 20 060 ( двадцять тисяч шістдесят) гривень 00 копійок, судовий збір у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та 5 000 (пять тисяч) гривень 00 копійок витрат на професійну правову допомогу, а всього разом стягнути: 27 482 (двадцять сім тисяч чотириста вісімдесят дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р.Г. Равлінко