БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/234/25
Справа № 733/362/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2025 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р.М.

З участю секретаря Стрижак В.О.

Відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області, на підставі ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27.03.2025 року, надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_1

13.09.2012 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано.

У шлюбі народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До повноліття доньки аліменти на її утримання стягувалися на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.12.2018 року.

На даний час ОСОБА_3 є здобувачем освіти І курсу денної форми Національного університету біоресурсів і природокористування.

Оскільки фактично після досягнення повноліття позивачка утримує доньку за власний кошт, а батько у вихованні та утриманні доньки участі не бере, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення донькою навчання, але не більше, ніж до досягнення донькою 23 років.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позову не визнав та пояснив суду, що на даний час їх з позивачкою спільна донька проживає разом з матір`ю, він не відмовляється надавати доньці матеріальну допомогу. Більше того, 10.02.2025 року звернувся до роботодавця із заявою, в якій просив стягувати з нього аліменти у зв`язку з навчанням дочки.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 18.06.2025 року від неї надійшла заява, в якій остання вказала, шо не заперечує проти задоволення позовних вимог. На судових засіданнях бути присутньою не зможе.

Суд, заслухавши, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, батьками повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 22 (а.с. 8).

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29.08.2012 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 08.08.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14).

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 13.09.2012 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.08.2006 року у відділ реєстрації актів цивільного стану Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 65 від 12.08.2006 року розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_4 змінено прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с. 13).

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.12.2018 року змінено розмір аліментів, визначений рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29.08.2012 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень 00 копійок, та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист № 2507/2347/2012, № 2/2507/862/2012 від 29.08.2012 року, виданий Ічнянським районним судом Чернігівської області (а.с. 11-12).

З довідки Національного університету біоресурсів і природокористування № 074-25 від 12.02.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 навчається на І курсі навчання денної форми здобуття вищої освіти за умов договору на гуманітарно-педагогічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України. Освітній ступінь: «Бакалавр». Галузь знань: 03 «Гуманітарні науки». Спеціальність: 035 «Філологія». Спеціалізація: 035.041 Германські мови та літератури (переклад включно), перша англійська. Освітня програма: «Англійська мова та друга іноземна». Дата початку навчання: 19.08.2024 року, дата завершення навчання: 30.06.2028 року (а.с. 10).

Постановою Березанського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.03.2025 року закрито виконавче провадження № 58164073 з примусового виконання виконавчого листа № 733/1471/18, виданий 21.01.2018 року Ічнянським районним судом Чернігівської області про зміну розміру аліментів, визначений рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29.08.2012 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 400, 00 грн, та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист № 2507/2347/2012, № 2/2507/862/2012 від 29.08.2012 року, виданий Ічнянським районним судом Чернігівської області відкликати (а.с. 30).

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, визначений ст. 199 СК України.

Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України).

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Звертаючись до суду, позивачка посилається на те, що вона утримує доньку за власний кошт, відповідач у вихованні та утриманні доньки участі не бере.

На спростування вимог позивачки ОСОБА_2 відповідачем ОСОБА_1 надано довідку Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій у м. Києві від 06.05.2025 року № 225 з якої вбачається, що ОСОБА_1 проходить службу в Головному управлінні Державної служби з надзвичайних ситуацій у м. Києві та займає посаду водій-рятувальник. Згідно наданої довідки ОСОБА_1 нараховано грошове забезпечення, що має постійний характер, додаткова винагорода, а саме: за березень 2025 року в сумі 29 838, 55 грн., з яких утримано податків 6 862, 87 грн. та сплачені аліменти згідно рапорту з 10.02.2025 року на користь ОСОБА_2 9 641, 58 грн.; за квітень 2025 року в сумі 30 483, 71 грн., з яких утримано податків 7 011, 26 грн. та сплачені аліменти згідно рапорту з 10.02.2025 року на користь ОСОБА_2 5 868, 11 грн. (а.с. 72).

Окрім того, відповідачем надано довідку Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій у м. Києві від 27.06.2025 року № 321 з якої вбачається, що ОСОБА_1 нараховано грошове забезпечення, що має постійний характер, додаткова винагорода, а саме: за травень 2025 року в сумі 31 171, 89 грн., з яких утримано податків 7 169, 53 грн. та сплачені аліменти згідно рапорту з 10.02.2025 року на користь ОСОБА_2 6 000, 59 грн.; за період з 01.06.2025 року по 11.06.2055 року нараховано 33 519, 63 грн., з яких утримано податків 7 709, 51 грн. та сплачені аліменти згідно рапорту з 10.02.2025 року на користь ОСОБА_2 6 452, 53 грн. (а.с. 73).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 не ухиляється від утримання своєї доньки ОСОБА_3 та сплачує аліменти, що підтверджується вищевказаними письмовими доказами.

За правилами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину є необґрунтованим та задоволеню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4-5, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354-355, 430 ЦПК України, ст.ст. 7, 180-182, 199, 200 СК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.07.2025 року.

Суддя Р. М. Лялик