ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/1660/25 Головуючий в І інстанції: Сікора О.О.
Номер провадження: 22-ц/819/395/25 Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді (судді-доповідача): Базіль Л.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Радченка С.В.,

секретар судового засідання: Андреєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС Агропродукт» Журик Андрія Леонідовича на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10.04.2025 року, ухвалене у складі судді Сікори О.О. у цивільній справі №650/1660/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати за землю,-

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

19 березня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Ковальчук Ірину Миколаївну звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», в якому зазначила, що позивач є власником земельної ділянки, кадастровий номер :03:033:0002, загальною площею 10,1421 га, що розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

19.06.2006 між позивачем та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» було укладено договір оренди землі №4АА71500036.

03.02.2015 року було укладено додаткову угоду до договору оренди, згідно якої новим орендатором спірної земельної ділянки стало ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».

28.12.2017 року між позивачем ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 19.06.2006 року. Цією додатковою угодою сторони домовилися викласти договір оренди в новій редакції, визначити нову сторону в договорі (Орендаря), а саме ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ». Вказаною додатковою угодою було встановлено нормативну грошову оцінку земельної ділянки в сумі 308 539,66 гривень. Також встановлено, що розмір орендної плати за користування спірною земельною ділянкою становить 5,91% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 18 234,69 гривень

Пунктом 4.5 Додаткової угоди від 28.12.2017 року визначено, що орендна плата вноситься Орендарем у такі строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року.

Додатковою угодою від 28.02.2018 року строк дії договору оренди встановлено до 30.11.2027 року.

Відповідачем порушені умови договорів оренди та не сплачено орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки. Загальна сума боргу становить 54 704,07 гривень.

З початку агресії російської федерації проти України відповідачем не було вчинено дій щодо повідомлення позивача про причини невиконання умов договору оренди. Також всупереч умовам договору, а саме, що земельна ділянка передавалася відповідачу в оренду з метою ведення товарного сільськогосподарського виробництва для вирощування сільгосппродукції, на сьогоднішній день земельна ділянка не оброблена, перебуває в сильно забур`яненому стані, що призводить до погіршення якісних властивостей грунту та зниження його родючості.

Таким чином, систематична несплата орендної плати, невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням та відсутність будь-яких дій з боку відповідача щодо виконання договору свідчать про істотне порушення умов оренди, що є підставою для розірвання договору та стягнення заборгованості.

На підставі викладеного, просила розірвати договір оренди землі від 19.06.2006 року за №4АА71500036 (з урахування додаткової угоди від 28.12.2017 року та додаткової угоди від 28.02.2018 року), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС- АГРОПРОДУКТ» та ОСОБА_1 , номер запису про право (в державному реєстрі прав) 31626895, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:033:0002; стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 54 704,07 гривень та витрати на судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.

Рішення суду першої інстанції.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір оренди землі від 19.06.2006 року за №4АА71500036 (з урахування додаткової угоди від 28.12.2017 року та додаткової угоди від 28.02.2018 року), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС- АГРОПРОДУКТ» та ОСОБА_1 , номер запису про право (в державному реєстрі прав) 31626895, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:033:0002.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 54704,07 гривень, згідно договору оренди землі від 19.06.2006 року за №4АА71500036, укладеного між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ОСОБА_1 (з урахування додаткової угоди від 28.12.2017 року та додаткової угоди від 28.02.2018 року), витрати на судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач систематично не виконував обов`язок зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки, що є істотним порушенням умов договору та підставою, передбаченою законом, для його розірвання та стягнення заборгованості з орендної плати.

При цьому суд вказав, що у матеріалах справи відсутні докази, що несплата орендної плати була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання зобов`язань.

Зважаючи на повне задоволення позовних вимог та доведеність розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу і їх співмірність, суд стягнув з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», від імені якого діє керівник Журик Андрій Леонідович, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10.04.2025 року повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Скаржник, не заперечуючи факту договірних відносин з позивачем щодо спірної земельної ділянки, наявності прострочення по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою позивачки, посилається на те, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги того, що внаслідок збройної агресії російської федерації та тимчасової окупації території, на якій розташована спірна земельна ділянка, відповідач був позбавлений можливості здійснювати свою господарську діяльність у повному обсязі та використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням. Майно підприємства було знищене та розграбоване, що унеможливило нормальне функціонування та виконання договірних зобов`язань.

Крім того, звернув увагу суду на те, що внаслідок бойових дій територія, на якій розташована земельна ділянка, остання є забрудненою вибухонебезпечними предметами та потребує проведення робіт з розмінування для забезпечення безпечного використання. Відсутність розмінування унеможливлює будь-яку діяльність на земельній ділянці, включаючи сільськогосподарське виробництво, для якого вона орендувалася. Перебування працівників на такій території та здійснення діяльності без проведення відповідного розмінування становить пряму загрозу для їх життя та здоров`я.

На підтвердження факту неможливості обробітку земельної ділянки посилається на розпорядження сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про надання відповідачу податкових пільг щодо земельної ділянки позивача у спірні періоди.

Також вказав, що суд не врахував положення ч.6 ст.762 ЦК України, відповідно до якого сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що порушення сталося не з її вини.

Позиція інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Ковальчук І.М., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , просила скаргу залишити без задоволення, вказавши про законність та обґрунтованість рішення суду від 10 квітня 2025 року. Зазначила, що відповідачем не доведено неможливість використання земельної ділянки, що перебуває у нього в оренді, через виникнення обставин непереборної сили та у зв`язку із забрудненням її вибухонебезпечними предметами. Лист від Торгово-промислової палати від 28 лютого 2022 року, на який посилається представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Зміст вказаного листа носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин, без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Посилання відповідача на розпорядження Новорайської СВА Бериславського району як на таке, що підтверджує факт непридатності спірної земельної ділянки є не обґрунтованим, скільки вказані розпорядження не визнають непридатними для використання земельну ділянку, а лише надають пільги з місцевих податків та зборів.

Також вказує на те, що Товариство не намагалось зв`язатись з орендодавцем та повідомити про неможливість використання вказаної земельної ділянки, відомості щодо виникнення обставин непереборної сили до відома позивача доведені не були.

Крім того, відповідач, переслідуючи злочинний намір щодо унеможливлення виконання рішень суду щодо розірвання договорів оренди на території Новорайської селищної ради (у разі задоволення позовних вимог), підписав договір №1704/25-10 від 17.04.2025 року про відчуження (продаж) права оренди земельних ділянок ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС»

Заяви, клопотання до суду апеляційної інстанції.

15 липня 2025 року представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Журик А.Л. подав через систему «Електронний суд» клопотання про зупинення провадження у справі з підстав, визначених пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України, до розгляду Верховним Судом справи № 650/3776/24, яка ухвалена у подібних правовідносинах.

Проаналізувавши положення п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України, перевіривши матеріали клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених законом для зупинення провадження у даній справі.

Так, відповідно до п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах ( у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Тоді як, у даному випадку касаційне провадження у справі №650/3776/24, відкрито ухвалою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 червня 2025 року, а відтак відсутні обставин, які дають право зупинити провадження у справі відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

15 серпня 2025 року представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Журик А.Л. через систему «Електронний суд» подав додаткові пояснення, в яких просив при вирішенні справи врахувати постанову КГС ВС від 25.02.25р. по справі №908/929/24, зокрема пункти 50, 51, в яких міститься висновок щодо застосування норма права, а саме відсутність обов`язку орендаря сплачувати орендну плату в разі знаходження земельної ділянки на території ведення активних бойових дій, відповідно до о Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Явка учасників справи.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача, адвоката Ковальчук І.М. надійшла заява, сформована 06.08.2025 року в системі «Електронний суд», в якій вона просить розглянути справу без її участі та участі позивача, проти доводів апеляційної скарги заперечує.

Згідно ст.372 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на вказане апеляційний суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи на наявних матеріалах.

Позиція апеляційного суду.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, кадастровий номер :03:033:0002, загальною площею 10,1421 га, що розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району, Херсонської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ХС №045068 (а.с. 8 - 9).

19 червня 2006 року між ОСОБА_1 та «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладено договір №4АА71500036 оренди земельної ділянки, за умовами якого ОСОБА_1 передав вищевказану земельну ділянку в оренду Товариству для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний Договір зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.06.2006 за №4АА71500036. (а.с. 10 на звороті - 11).

03 лютого 2015 року між ОСОБА_1 , ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» та ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» укладено договір про заміну сторони у договорі оренди, за умовами якого новим орендатором спірної земельної ділянки стало ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС». (а.с.12)

28 грудня 2017 року між ОСОБА_1 , ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду №1100003 до Договору оренди землі № 4АА71500036 від 19.06.2006 року (а.с. 12 на звороті 15). За умовами вказаної додаткової угоди:

- новим орендатором спірної земельної ділянки стало ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»;

- пунктом 2.4 встановлено нормативну грошову оцінку земельної ділянки в сумі 308539,66 гривень;

- пунктом 3.1 встановлено строк дії договору оренди до 31.12.2024 року;

- пунктами 4.1, 4.2, 4.4, 4.5, 9.4 на орендаря покладений обов`язок своєчасно сплачувати орендну плату у строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року у грошовій формі в розмірі 5,91% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди, що становить 18 234,69 грн, в тому числі ПДФО та військовий збір. З цієї суми орендарем, як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше);

- пунктом 12.3 визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

28 лютого 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду № 1100154-3 до Договору оренди землі №4АА71500036 та додаткової угоди № 1100154 від 28.12.2017 року (а.с.15 на звороті), за умовами якого сторони домовились внести наступні зміни/доповнення в Договір оренди:

- пунктом 3.1 встановлено строк дії договору оренди до 30.11.2027 року;

Суд дослідив, що загальна сума орендної плати за 2022-2024 роки становить 54704,07 грн, з яких: за 2022 рік 18234,69 грн; за 2023 рік 18234,69 грн; за 2024 рік 18234,69грн.

На момент пред`явлення позову відповідач ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» зобов`язання зі сплати орендної плати не виконав.

Згідно з листом-довідкою Новорайської сільської військової адміністрації від 03.03.2025 року №01-12/432/25, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» з 24.02.2022 року і по теперішній час не здійснює господарської діяльності на території Новорайської громади, навіть після проведення розмінування земель сільськогосподарського призначення. За наявною інформацією, орендна плата громадянам, які мають земельні ділянки (паї), не сплачується.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати та розриваючи договір оренди, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем орендна плата за 2022, 2023, 2024 роки не була сплачена, що є істотним порушенням договору відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» та статті 651 ЦК України, тому дійшов висновку про задоволення заявлених вимог.

Суд вказав, що у матеріалах справи відсутні докази, що несплата орендної плати за період 2022-2024 роки була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання зобов`язань.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 (провадження № 12-19гс24) зазначено, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, третьої статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

У цій справі, суд встановив, що належна позивачу на праві власності земельна ділянка загальною площею 10,1421 га, що розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, кадастровий номер ділянки: :03:033:0002, на підставі укладеного договору оренди від 19 червня 2006 року між позивачем та відповідачем зі змінами та в редакції додаткових угод перебуває в оренді ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».

За умовами додаткової угоди від 28.12.2017 року сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5,91 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (що складає 308539,66 грн) за рік оренди та вноситься орендарем до 31 грудня кожного року.

Суд першої інстанції дослідив та встановив, що загальна сума орендної плати за 2022-2024 роки становить 54704,07 грн.

Відповідно до пункту 12.3 додаткової угоди від 28.12.2017 року визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором;

-за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини (п.13.2 додаткової угоди)

Відповідач ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», не оспорюючи факту порушення ним зобов`язання щодо сплати орендної плати за 2022-2024 роки, суми боргу, посилається на те, що таке порушення сталося внаслідок непереборної сили, а саме військової агресії рф проти України, органами місцевого самоврядування навіть неодноразово розглядались питання й приймались рішення щодо податкових пільг товариству як орендареві через війну (бойові дії, окупаційні заходи, тощо), а тому на підставі положень ст. 617, ч.6 ст.762 ЦК України відповідач не може бути притягнутий до відповідальності, передбачену договором оренди чи законом.

Апеляційний суд частково погоджується з такими доводами апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).

Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин з оренди землі, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, оскільки має місце випадок та непереборна сила.

У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

24 лютого 2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено військовий стан, який триває дотепер.

Відповідно до Переліку територій, на який ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376 Новорайська селищна територіальна громада Бериславського району Херсонської області, на території якої розташована спірна земельна ділянка, з 09.04.2022 року по 11.11.2022 року перебувала під тимчасовою окупацією. (а наразі належить до територій можливих бойових дій)

Вказана обставина не була належним чином оцінена судом першої інстанції, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про можливість орендаря користуватися спірною земельною ділянкою в період часу з 09.04.2022 року по 11.11.2022 рік і наявність обов`язку щодо сплати орендної плати за вказаний період.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що порушення зобов`язання щодо несплати орендної плати позивачу за 2022 рік сталося внаслідок існування форс-мажорних обставин, бойових дій та тимчасової окупації території, на якій розташована спірна земельна ділянка.

Верховний Суд у постанові від 25.06.2025 року у справі 610/941/24 вказав, що тимчасова окупація населеного пункту, в якому розташована спірна земельна ділянка, впливає на можливість орендаря використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, проводити посівну компанію, збирати врожай тощо.

Таким чином, орендар не допустив умисне порушення умов договору. Вина орендаря у не сплаті орендної плати за 2022 рік відсутня.

Враховуючи, що з 09.04.2022 року по 11.11.2022 рік Новорайська територіальна громада Бериславського району Херсонської області, на території якої розташована спірна земельна ділянка, перебувала під тимчасовою окупацією рф і відповідач не міг нею користуватися з обставин, за які він не відповідає, колегія суддів дійшла висновку про те, що в силу ч.6 ст.762 ЦК України відповідач звільнений від обов`язку сплати орендної плати за вказаний період.

За викладеного доводи апеляційної скарги в зазначеній частині є прийнятними, а тому посилання суду першої інстанції на можливість використання відповідачем спірної земельної ділянки в 2022 році, як обставину встановлену судом слід виключити з мотивувальної частини рішення.

Разом з тим, районний суд по суті вирішення спору дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для дострокового розірвання договору оренди землі за вимогою позивача, підставно врахувавши прострочення відповідачем сплати орендної плати за період 2023-2024 роки, що є істотним порушенням умов договору та правомірно вказав, що у матеріалах справи відсутні докази того, що несплата орендної плати за вказаний період була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання зобов`язань.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції по суті вирішення спору, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Вбачається, що обґрунтовуючи свої заперечення щодо неможливості виплати орендної плати за 2023, 2024 роки апелянт посилається на наявність обставин непереборної сили, за які він не відповідає, що унеможливлює розірвання договору оренди землі на підставі систематичної несплати орендної плати за цей період, а саме на не можливості використання орендованої земельної ділянки позивача через активні бойові дії та потенційне замінування спірної земельної ділянки, розкрадання та знищення майна товариства.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши долучені до скарги матеріали, а саме: розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації від 31.10.2023 року № 163, від 06.02.2024 року № 29 та від 18.04.2024 року №154 щодо надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»; витяг з ЄРДР щодо реєстрації кримінального провадження № 0000075 від 12.04.2022 року щодо викрадення майна ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»; витяг з Відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.12.2023 року по ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»; лист ТПП №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року, апеляційний суд дійшов висновку, що вони не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не спростовують його.

Так, порушення кримінальної справи за заявою відповідача щодо викрадення майна підприємства не свідчить про те, що викрадене майно було єдиним майном та внаслідок його викрадення товариство немало можливості здійснювати господарську діяльність. Доказів того, що підприємство не мало можливості залучити необхідну техніку та обладнання, необхідного для обробки землі матеріали справи не містять, не надано таких доказів і під апеляційного перегляду справи.

Розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації від 31.10.2023 року № 163, від 06.02.2024 року № 29 та від 18.04.2024 року №154 щодо надання податкових пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на які посилається відповідач свідчать про лише про те, що відповідачу надавались податкові пільги в спірний період, однак висновку про те, що спірна земельна ділянка визнана забрудненою вибухонебезпечними предметами надані розпорядження не містять, та не свідчать про дійсний стан земельної ділянки. Висновки суб`єктів протимінної діяльності щодо неможливості використання спірної земельної ділянки через її замінювання в матеріалах справи відсутні.

Також, апеляційний суд звертає увагу скаржника на те, що лист ТПП №2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, на який він посилається в апеляційній скарзі, та в якому констатується настання форс-мажорних обставин (військова агресія РФ та ведення воєнного стану) в Україні, не є безумовною підставою для звільнення від виконання зобов`язань за кожним окремим договором.

Частиною другою статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", передбачено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Це означає, що для підтвердження форс-мажору в конкретному випадку, зокрема, у даній ситуації для підтвердження факту неможливості використання орендованої земельної ділянки позивача та як наслідок неможливості виконання зобов`язання зі сплати орендної плати, відповідач мав би звернутися до ТПП за отримання індивідуального сертифікату.

При цьому, наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували неможливість відповідача через форс-мажорні обставини виконати свої зобов`язання за договором оренди землі в частині сплати орендної плати позивачу за 2023 та 2024 роки.

Посилання в додаткових поясненнях ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на врахування правових висновків, викладених у постанові КГС ВС від 25.02.25р. у справі №908/929/24, є неприйнятними, оскільки фактичні обставини справ не є подібними. При цьому суд у кожній справі виходить з конкретних обставин та доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо не виплати орендної плати за 2023-2024 роки за договором оренди земельної ділянки.

Отже, суд першої інстанції дійшов в цілому правильного висновку, що спірний договір оренди землі за вимогою позивача може бути достроково розірваний з підстав неналежного виконання умов договору, а саме: систематичного (два і більше разів) невиконання обов`язків зі сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору.

Повно та всебічно дослідивши обставини у справі та надані докази, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про розірвання договору оренди землі.

Підстав для скасування рішення суду в частині задоволених вимог, з врахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що військова агресія рф проти України, як і тимчасова окупація російською федерацією частини території Херсонської області, до складу якої входила і частина, де розташована земельна ділянка позивача, а також проведення бойових дій на території Херсонської області є загальновідомими фактами, а відтак не потребують доказування відповідачем. За таких обставин посилання відповідача на неможливість використання ним за призначенням об`єкту оренди в період з 24.02.2022 року по листопад 2022 року не потребує доказуванню, однак може бути спростовано належними та допустимими доказами з боку позивача, який таких доказів не надав.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що існують підстави для виключення з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції посилання на можливість використання відповідачем об`єкту оренди у період з березня по листопад 2022 року та зміни рішення в частині стягнутої судом суми заборгованості, шляхом зменшення суми з 54704,07 грн до 36469,38 грн.

Щодо судових витрат.

Відповідно во вимог частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу вимог частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с.1), на правничу допомогу витрачено 10000,00 грн, за подання апеляційної скарги ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» сплатило 2906,88 грн судового збору.

Таким чином, враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних вимог: майнових вимог на 66,67 % та задоволення вимоги немайнового характеру, позивач має право на відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 1292,01 грн (2422,40 грн х 66.67% х 0,8) за рахунок відповідача, на відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 6667,00 грн (10000 грн х 66,67%), а ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» в розмірі 968,86 грн на відшкодування сплаченого судового збору при поданні апеляційної скарги за рахунок позивача (2906,88 грн х 33,33%).

Згідно з ч. 10 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, що належить стягнути з відповідача на користь позивача складає 6990,15 грн (1292,01 + 6667,00 - 968,86).

Повний текст постанови складений 10.09.2025 року.

Керуючись статтями 374,376,381-384 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» - Журика Андрія Леонідовича, задовольнити частково.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2025 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати за землю змінити, зменшивши суму, яка підлягає стягненню, з 54704,07 грн до 36469,38 грн.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на можливість використання відповідачем об`єкту оренди у період з березня по листопад 2022 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 різницю в судових витратах в сумі 6990,15 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді: В.О. Бездрабко

С.В. Радченко