Провадження 2-з/201/150/2025
УХВАЛА

12 вересня 2025 року суддя Соборного районного суду міста Дніпра Куць О.О., ознайомившись із заявами ОСОБА_1 про забезпечення її позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Днепрбетон» про стягнення заборгованості з орендної плати, пені та трьох відсотків річних,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 вересня 2025 року звернулась до суду з позовом до ТОВ «Днепрбетон» про стягнення заборгованості з орендної плати, пені та трьох відсотків річних.

Разом із позовною заявою позивач подала заяву, в якій просила забезпечити її позов шляхом накладання арешту на майно та грошові кошти ТОВ «Днепрбетон» в межах суми позову 16063296 грн., які обліковуються на розрахунковому рахунку відповідача в АТ «АБ «Радабанк», АТ «Таскомбанк», АБ «Укргазбанк» та інших.

Аналогічна заява про забезпечення позову була подана ОСОБА_1 до суду 12 вересня 2025 року.

Учасники справи у судове засідання не викликались відповідно до правил ч.1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, заяви про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року (справа № 183/5864/17-ц, провадження № 61-38692св18).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункти 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9).

Звертаючись із заявами про забезпечення позову, ОСОБА_1 просила накласти арешт на майно та грошові кошти ТОВ «Днепрбетон» в межах суми позову 16063296 грн., які обліковуються на розрахунковому рахунку відповідача в АТ «АБ «Радабанк», АТ «Таскомбанк», АБ «Укргазбанк» та інших банках, посилаючись на норми ст. 149, 150 ЦПК України.

Між тим, заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову не містять жодних відомостей стосовно того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Не надано жодних доказів та не наведено посилань на фактичні обставини, з якими пов`язується застосування такого виду забезпечення позову, як арешт майна та грошових коштів юридичної особи, зокрема, вчинення дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, тощо.

Заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову не є вмотивованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 149-150, 152-153, ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 про забезпечення її позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Днепрбетон» про стягнення заборгованості з орендної плати, пені та трьох відсотків річних відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів.

Суддя О.О.Куць