Справа № 715/1776/25
Провадження № 2/715/581/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретаря судового засідання Затолошної Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Граве Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Страхова компанія» «Граве Україна» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.12.2023 року між нею та ТОВ "Сільпо -Фуд" було укладено генеральний договір № 101099000 та договір добровільного страхування №10198521 майнових інтересів власника транспортного засобу «Mercedes Actros», н.з. НОМЕР_1 .

Посилається на те, що 17 липня 2024 року о 01 год. 01 хв. на а/д М-06 Київ-Чоп, відбулась дорожньо транспортна пригода за участі застрахованого транспортного засобу «Mercedes Actros», н.з. НОМЕР_1 (поліс ОСЦПВНТЗ ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна» № 218673423; договір добровільного страхування «Граве КАСКО» №101098521), під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Mercedes Actros», н.з. н.з. НОМЕР_2 , який перебував у зчепленні з напівпричепом «Schmitz», н.з. НОМЕР_3 , яким керував відповідача ОСОБА_1 .

Вказує на те, що постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 серпня 2024 року по справі №285/3836/24 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 .

Зазначає, що у результаті цієї пригоди був пошкоджений транспортний засіб страхувальника. Відповідно до Звіту №24/0471 від 25 серпня 2024 року вартість матеріального збитку транспортного засобу «Mercedes Actros», н.з. НОМЕР_1 , становить 88038,38 гривень, а відповідно до Рахунку №008754 від 06 серпня 2024 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mercedes Actros», н.з. НОМЕР_1 217782,42 гривень.

Вказує на те, що дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 11 вересня 2024 року фахівцями ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» було складено страховий акт № 11.98035943.1/KOS, відповідно до якого загальний розмір страхового відшкодування становив 217782,42 гривень та було виплачено.

При цьому вказує, що на момент ДТП цивільно - правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Mercedes Actros», н.з. н.з. НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ СК «УСГ» відповідно до Полісу № ЕР/219655525 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

ПрАТ СК «УСГ» здійснило виплату у розмірі 84 838,38 грн. Вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати 132944,04 грн. в рахунок відшкодування завданої ним шкоди (217782,42 гривень 84838,38 гривень).

Посилаючись на вказане, позивач просив суд стягнути з відповідача відшкодування шкоди в сумі 132944,04 гривень, судовий збір в сумі 3 028,00 грн. та 10 000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, просив відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes Actros», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 застрахована в ПрАТ СК «УСГ» за полісом №ЕР/219655525, відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 грн. Звертав увагу на те, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Вважав, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Представник позивача ОСОБА_4 подав до суду відповідь на відзив в якому посилаючи на безпідставність доводів представила

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак, звернулася до суду із заявою та просила суд позов задовольнити, а справу розглянути в їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.07.2024 року о 01 год. 01 хв. на а/д М-06 Київ-Чоп, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Mercedes Actros», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Mercedes Actros», номерний знак НОМЕР_2 , який перебував у зчепленні з напівпричепом «Schmitz», номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 (далі відповідач).

Внаслідок ДТП був пошкоджений транспортний засіб «Mercedes Actros», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД». Вказаний транспортний засіб застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» за генеральним договором №101099000 добровільного страхування «ГРАВЕ КАСКО» від 29.12.2023 р. та договором добровільного страхування «ГРАВЕ КАСКО» №101098521.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06.08.2024 р. у справі №285/3836/24 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до звіту оцінки матеріального збитку №24/0471 від 25.08.2024 року вартість матеріального збитку, заподіяного ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», власнику КТЗ «Mercedes Actros», номерний знак НОМЕР_1 , складає 88 038,38 грн. з ПДВ.

Відповідно до Рахунку №008754 від 06.08.2024 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mercedes Actros», номерний знак НОМЕР_1 , складає 217 782,42 гривень. Позивачем було визнано вищевказану ДТП страховим випадком, визначено розмір страхового відшкодування у розмірі 217 782,42 грн. та виплачено дану суму ТОВ «СІЛЬПО-ФУД».

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника ТЗ «Mercedes Actros», номерний знак НОМЕР_2 , на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ СК «УСГ» за полісом №ЕР/219655525, позивач звернувся до ПрАТ СК «УСГ» із заявою про страхове відшкодування, яку останнє розглянуло та прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 84 838,38 грн, які перерахувало на рахунок позивача.

Позивач вважає, що відповідач має відшкодувати йому різницю між загальною сумою витрат, які він поніс у зв`язку з виплатою ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» страхового відшкодування (217 782,42 грн), та сумою страхового відшкодування, яке ПрАТ СК «УСГ» сплатило позивачу (84 838,38 грн). Таким чином просить стягнути з відповідача на свою користь витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 132 944,04 грн

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України "Про страхування"). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником, зокрема, відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них згідно з пунктом 9 частини першої вказаної статті належить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі N755/18006/15-ц).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Обов`язок відшкодувати шкоду, завдану внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що його дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) сформульовано висновок, що результат аналізу норм статей 1172 та 1187 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

Виходячи з наведених норм права шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-108цс13, постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц та постановах Верховного Суду: від 23 березня 2020 року у справі № 373/1773/18-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 501/2298/16-ц, від 05 вересня 2018 року у справі № 534/872/16-ц.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки необхідно розуміти юридичну або фізичну особу, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин з володільцем цього джерела (постанова Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 914/820/17).

Встановлено, що власником автомобіля є фізична особа підприємець ОСОБА_3 . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes Actros», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 застрахована в ПрАТ СК «УСГ» за полісом №ЕР/219655525, відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 грн.

Згідно наказу від 28.06.2024 року № 1-Т ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду водія фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 та був звільнений з роботи з 20.03.2025 року, згідно наказу № 2-Т від 20.03.2025 року. Тобто на момент ДТП відповідач був найманим працівником, а тому шкода завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належав роботодавцю, має бути відшкодована власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282, 289, ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Граве Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: