Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 359/8176/25
У Х В А Л А

11.09.2025 року Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Панасюк І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Гайворонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Гайворонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, в якому просить суд визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку народила ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зобов`язати Гайворонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису державної реєстрації актів цивільного стану щодо народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зазначити її батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, залишивши прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження без змін.

Статтею 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.09.2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково, встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце проживання якого зареєстровано в квартирі АДРЕСА_1 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення суду набрало законної сили 10.11.2020 року.

Таким чином, судом вже прийняте рішення про визнання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вищевикладене, оскільки судом вже приймалось рішення про визнання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вбачає підстави для відмови у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині визнання батьківства.

Крім того, У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

У рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №29458/04 та № 29465/04, пункт 24) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) закріпив поняття "суд, встановлений законом", яке стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність.

Фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Для вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію визначення складу учасників справи. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити з прав та/або інтересів, за захистом яких звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, їх змісту та правової природи.

Згідно ст. 9 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Міністерством юстиції України затверджуються Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Згідно ч.1 ст.6 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ст. 6 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Суд зазначає, що Відділ ДРАЦС є державним органом суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу.

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення.

Тому об`єктом перевірки у частині позовних вимог є саме дотримання законодавства при внесенні зміни до актового запису державної реєстрації актів цивільного стану щодо народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , й оцінка правомірності дій з відмови у задоволенні цього звернення.

Суд, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також юридичної природи обставин у справі, дійшов висновку, що відмова органу державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актового запису цивільного стану є рішенням суб`єкта владних повноважень у сфері публічно-правових відносин. Така дія (або бездіяльність) фактично оскаржується позивачем, а отже, спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Гайворонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) в частині зобов`язання внесення змін до актового запису про народження дитини, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому приймається рішення про відмову у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Гайворонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ігор ПАНАСЮК