Суддя Маркосян М. В.
Справа № 644/9584/24
Провадження № 2/644/816/25
10 вересня 2025 року.
Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Маркосян М.В.,
за участі секретаря судових засідань Лєпілової В.В.,
розглянувши без повідомлення учасників справи заяву про компенсацію судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Четверта Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, визнання факту спільного проживання, визнання недійсною відмови від спадщини,-
Позивач звернулася до суду з позовом до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом, в якому заявлено такі вимоги:
- Визнати недійсною відмову від спадщини на користь відповідачки;
- Встановити факт спільного проживання позивачки та ОСОБА_3 на день його смерті;
- Визнати за позивачкою право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.11.2024 було відкрито провадження у справі у загальному позовному провадженні.
26.08.2025 суд, в порядку статті 244 ЦПК України після судових дебатів оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення на 04.09.2025
Рішенням Індустріального районного суду м. Харкова від 04 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Четверта Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, визнання факту спільного проживання, визнання недійсною відмови від спадщини було задоволено частково. Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 . В іншій частині позову було відмовлено. Також, судом у рішенні вирішено питання судових витрат, заявлених позивачкою до закінчення стадії судових дебатів., а саме стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 7877,87 грн.

У відзиві на позов, відповідно до вимог ст. 134 ЦПК України представником відповідачки було повідомлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести в зв`язку із розглядом справи становлять витрати на правничу допомогу, розмір яких складає орієнтовно 45000,00 грн.

Отже, заява представника відповідача про розподіл судових витрат, у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України підлягає розгляду судом.

Суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання, враховуючи характер вирішуваного питання, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

У зв`язку з цим, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення, прийшов до наступних висновків.

В судовому засіданні 26.08.2025р. представником відповідача зроблено заяву про судові витрати, розмір яких буде підтверджений доказами протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішенням Індустріального районного суду м. Харкова від 04 вересня 2025 року , яким ппозов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було задоволено частково, були розподілені чудові витрати заявлені позивачем.

Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, то судом врахована заява представника відповідача в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України про те, що докази на підтвердження понесених витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч.3 ст. 270 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 звертає увагу на те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137, частина 8 статті141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20 (провадження № 61-9789св21).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідача у справі представляв адвокат Вдовиченко О.І. на підставі ордеру №1417717 , який виданий на підставі договору про надання правничої допомоги від 16.12.2024.

В позовній заяві представником позивача було зазначено про орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 45000,00 грн., однак загальний розмір залежатиме від кількості витраченого адвокатом часу.

На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу в суді представником позивача надано:

- договір про надання професійної правничої допомоги від 16.12.2024., укладений між адвокатом Вдовиченко О.І та ОСОБА_5 , акт виконаних робіт від 26.08.2025 до договору про надання професійної правничої допомоги від 16.12.2024, підписаний сторонами із зазначенням детального опису наданої правової допомоги, кількості витраченого часу та вартості послуг в розмірі 34000,00 грн. та квитанції про оплату.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивачки та позивачкою клопотання про зменшення судових витрат не подавались.

Однак суд враховує положення частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд не вважає витрати, понесені відповідачкою на усну консультацію та збір документів на подання відзиву у справу такими, що пов`язані з судовою справою, адже усна консультація може стосуватись будь-яких питань, і може не привести до судової справи, а збирання документів та їх вивчення нерозривно пов`язані зі складанням відзиву, адже відбувається на їх основі. Витрати на складання та подання відзиву заявлені також.

Отже, суд не вбачає підстав для розподілу судових витрат в розмірі 4000,00 грн. Інша заявлена сума підлягає розподілу в порядку статті 141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам.

Отже на підставі наведеного, керуючись ст.ст. 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача, адвоката Вдовиченка О.І. про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20266,67 гривень в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 10.09.2025р.

Суддя: Марина МАРКОСЯН