Провадження № 2/638/7267/25
УХВАЛА

про залишення позову без руху

11 вересня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Шамраєв М.Є., при прийнятті позовної заяви позивача: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до відповідача: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

УСТАНОВИВ:

До суду в електронній формі через електронний кабінет надійшла вказана позовна заява.

Перевіривши відповідність позовної заяви ст. 175 - 177 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Як визначено п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява має містити, зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

У поданій позовній заяві позивач обгрунтовує заявлені вимоги, зокрема обставинами укладення між ТОВ "Таліон плюс" як фактором та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" як клієнтом додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018.

Однак із доданої до позовної заяви копії указаної додаткової угоди вбачається, що різні її сторінки підписані з боку клієнта різними особами.

За висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року в справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21): Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений.

При цьому інших доказів, які б підтверджували, що сторони указаної угоди досягли згоди з усіх її істотних умов, до позовної заяви не додано.

Також у поданій позовній заяві позивач обгрунтовує заявлені вимоги, зокрема обставинами укладення відповідачем із ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" кредитного договору № 261384665 від 07.04.2021 в електронній формі за допомогою одноразового персонального ідентифікатора відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 названого Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір;

Як визначено ч. 1 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Натомість із доданих до позовної заяви електронних доказів неможливо встановити обставини щодо укладення зазначеного договору в електронній формі та підписання його в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, зокрема доказів передачі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відповідачеві засобом зв`язку, вказаним ним під час реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", одноразового ідентифікатора та доказів отримання відповідачем алфавітно-цифрової послідовності MNV6SS75 від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"; доказів реєстрації відповідача в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за допомогою алфавітно-цифрової послідовності MNV6SS75; доказів надсилання відповідачем ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" даних в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності MNV6SS75.

При цьому суд ураховує, що відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Тож позивачем не надано доказів на підтвердження викладених у позові обставин щодо укладення ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" із відповідачем кредитного договору № 261384665 від 07.04.2021 в електронній формі.

Тож суд доходить висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, що відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України є підставою для залишення її без руху із наданням позивачеві строку для усунення вказаних недоліків шляхом надання доказів укладення між ТОВ "Таліон плюс" як фактором та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" як клієнтом додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, а також доказів на підтвердження викладених у позові обставин щодо укладення із відповідачем кредитного договору № 261384665 від 07.04.2021 в електронній формі, зокрема доказів передачі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відповідачеві засобом зв`язку, вказаним ним під час реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", одноразового ідентифікатора та доказів отримання відповідачем алфавітно-цифрової послідовності MNV6SS75 від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"; доказів реєстрації відповідача в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за допомогою алфавітно-цифрової послідовності MNV6SS75; доказів надсилання відповідачем ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" даних в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності MNV6SS75, зокрема шляхом надання відомостей з інформаційно-комунікаційної системи ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога " (moneyveo.ua) у вигляді логування дій відповідача у зазначеній системі, у тому числі проведення верифікації відомостей щодо відповідача шляхом отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ (якщо така верифікація проводилась), - у вигляді електронного доказу - log-файлу з інформаційно-комунікаційної системи ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога " (moneyveo.ua) за 07.04.2021.2021 або інших доказів на підтвердження вказаних обставин з урахуванням вимог ч. 2 ст. 78 ЦПК України.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Тож залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву позивача: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до відповідача: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Установити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М.Є. Шамраєв