Єдиний унікальний номер 725/5941/25
Номер провадження 2/725/1950/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2025 Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі: Соболевській А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач завернувся до Чернівецького районного суду міста Чернівців із позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Посилався на те, що між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб серії НОМЕР_1 від 07.06.2008 року, від якого є діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказував, що із 13.04.2022 року між ними припинено шлюбні стосунки, так як ОСОБА_2 разом із дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 переїхали у місто Чернівці. З моменту переїзду дітей, ОСОБА_1 постійно направляє матеріальну допомогу. Їхнє подружнє життя з відповідачкою не склалося, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки та сімейний бюджет відсутні. Сторони дійшли висновку, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини. Примирення між ними не можливе.

Враховуючи ці обставини, вважає, що збереження шлюбу неможливе, сім`я остаточно розпалася, подальше існування шлюбу суперечить їхнім інтересам. Спір щодо поділу майна відсутній.

Спору щодо місця проживання їхніх спільних дітей також немає, правовідносини між ними врегульовано нотаріально посвідченим договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, за умовами якого визначено, що місце проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 буде разом із батьком ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , бо ОСОБА_2 особистого житла у м.Чернівці немає, орендує житло, постійної роботи теж немає. Це зумовлює необхідність встановити факт здійснення позивачем самостійного утримання та виховання дитини без участі матері. Метою звернення до суду є необхідність встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком неповнолітньої дитини для здійснення одноосібного представлення батьком інтересів дитини в усіх установах, медичних та державних органах.

Просив розірвати шлюб між ними та встановити факт самостійного виховання ним дітей.

У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 07.06.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №55 (а.с.18).

У шлюбі у них народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11-12).

Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів.

Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено.

Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені.

Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Щодо встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей, суд зазначає наступне.

Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих позивачем, а відтак, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підтвердження обставин самостійного виховання позивачем сина, судом досліджуються наступні документи:

Відповідно до нотаріально посвідченого Договору від 25.06.2025 року сторони погодили, що діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишається проживати разом із батьком на його самостійному вихованні та утриманні (а.с.13).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вбачається, що вихованням та утриманням дітей займається батько ОСОБА_1 (а.с.22-23).

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідноч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 114, ч.2 160, 161, 180-183 СК України, ст.ст.4-6,76-81,95, 247,258-259,263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 07.06.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №55 розірвати.

Залишити проживати неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановити факт здійснення батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , самостійного виховання та утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Відділу реєстрації актів цивільного стану для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Стоцька Л. А.