Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Волкової Н.С.,

за участю секретаря Костроміної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

1.Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. 04 серпня 2025 року ОСОБА_3 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30 вересня 2020 року сторони зареєстрували шлюб. Сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних характерів та поглядів на життя. Сторони проживають окремо, шлюб є формальним, оскільки особисті відносини уже тривалий час мають негативний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Також, позивач указує про те, що між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального забезпечення дитини, син перебуває на її утриманні. На підставі викладеного, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

1.2. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; розгляд призначено на 11 вересня 2025 року.

Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання.

1.3. 27 серпня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вказує про те, що спільне подружнє життя у них не склалося у зв`язку із різними поглядами на нього. Останнім часом між ними поступово погіршувалися відносини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. За його глибоким переконанням він також не вбачає подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини. Разом з тим, указав, що шлюб припинив існувати з 29 липня 2025 року та саме з цієї дати він перестав спільно проживати з позивачем, не відповідають дійсності і пояснення позивача про те, що вона самостійно утримує сина, оскільки він постійно надає грошові кошти як готівкою так і здійснює грошові перекази на її банківську карту. Також постійно купує продукти харчування для сім`ї.

Відтак, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову. Разом з тим вважає, що дане питання могло бути вирішено між ними самостійно без звернення до суду.

Крім того, висловив заперечення щодо розміру стягнення витрат на правову допомогу, вважаючи їх занадто завищеними та такими, що не відповідають критеріям розумності та справедливості.

До матеріалів відзиву додано: копію акта опитування сусідів; копію характеристики; копію талон-повідомлення ЄО №71301 про виклик працівників поліції від 09.08.2025; копію талон-повідомлення ЄО №70221 про виклик працівників поліції від 06.08.2025; копію відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб; копію виписки з банківської карти.

1.4. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а відтак, відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

1.5. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 30 вересня 2020 року Виконавчим комітетом Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 30 вересня 2020 року, про що складено відповідний актовий запис № 11. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_6 , дружини - ОСОБА_6 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 219. Батьком записаний ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_3 .

Відповідно до копії Витягу з реєстру територіальної громади №2022/001137607 від 14.11.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії Витягу з реєстру територіальної громади №2022/001137718 від 14.11.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

2.2. Згідно з копії акта опитування сусідів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджують, що ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю сім`єю з 20.04.2021 по 29.07.2025.

Згідно з копії характеристики виданою начальником Чигиринського надлісництва Фендюром Романом від 22.08.2025, ОСОБА_2 свою трудову діяльність в Чорнявському лісництві розпочав у квітні 2025 року на посаді «Начальник лісопожежної станції». За період роботи в Чорнявському лісництві зарекомендував себе здібним, дисциплінованим, сумлінним робітником. Вимогливий до себе та своїх підлеглих. Покладені на нього обов`язки згідно посадової інструкції виконує старанно, забезпечує виконання робочих питань. В колективі проявив себе, як комунікативний, відповідальний працівник.

Згідно з копії талону-повідомлення єдиного обліку №70221 06.08.2025 о 09:30 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06.08.2025 о 09:29 за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено, що виник конфлікт з колишньою дружиною гр. ОСОБА_10 , яка не надає можливості побачитись з дитиною. Заявник перебуває на місці. Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел.: НОМЕР_3 .

Згідно з копії талону-повідомлення єдиного обліку №71301 09.08.2025 о 10:18 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09.08.2025 о 10:18 за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено, що виник конфлікт з колишньою дружиною гр. ОСОБА_10 , яка не надає можливості побачитись з дитиною. Заявник перебуває на місці. Заявник: ОСОБА_2 , тел. НОМЕР_3 .

Згідно з копією відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні №213/09-10 від 18.08.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 14.12.2012- по т.ч. Крім того, за вказано адресою зареєстровані: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з виписки наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 21.08.2025, за рахунком ОСОБА_2 , № НОМЕР_4 , здійснювалися перекази на рахунок ОСОБА_1 , № НОМЕР_5 .

3.Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

3.2. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Судом встановлено, що сторони з 30 вересня 2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, а тому, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

4.2. Суд враховує, що відповідач є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та має працездатний вік. Доказів того, що на утриманні відповідача перебувають інші особи, які потребують такого утримання та яких відповідач зобов`язаний утримувати, до суду надано не було. Крім того, відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову.

Отже, враховуючи наведені обставини розмір аліментів у виді 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття є справедливим та таким, що враховує право дитини на належне матеріальне утримання від батька.

4.3. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, підлягає задоволенню.

5. Розподіл судових витрат, вирішення інших процесуальних питань

5.1. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого.

Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн позивачем надано до суду:

- копію договору про надання правничої допомоги від 31.07.2025;

- копію додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 31.07.2025;

- копію акта приймання-передачі послуг № 01/08 від 01.08.2025 на загальну вартість 15 000,00 грн, що містить детальний опис робіт (наданих послуг);

- копію рахунку-фактури №31/07 від 31.07.2025.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу.

Верховний суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 виклав правову позицію про те, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, а тому враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Натомість, у відзиві на позовну заяву відповідач висловив заперечення щодо розміру стягнення витрат на правову допомогу, вважаючи їх занадто завищеними та такими, що не відповідають критеріям розумності та справедливості.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.

Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в цій справі, суд враховує, що ця справа не викликає складності у правовому розумінні, а також не містить великого обсягу досліджуваних доказів та не потребує складання значної кількості процесуальних документів учасниками справи, а, отже, ознайомлення з матеріалами справи та підготовка позовної заяви не повинно вимагати багато часу. Крім того, розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання наданих послуг, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, також враховуючи, що відповідач просив зменшити витрати на правову допомогу, суд вважає, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а тому не можуть бути стягнуті у заявленому розмірі. З огляду на таке, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, що є співмірним з наданим адвокатом обсягом послуг, та відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

5.2. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також задоволення позову та визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 % судового збору у сумі 605,60 грн (позовна вимога про стягнення аліментів).

При зверненні до суду позивачем згідно квитанції №5318-1304-0775-2297 від 31.07.2025 було сплачено судовий збір у сумі 1 211,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн, понесений нею при зверненні до суду (позовна вимога про розірвання шлюбу).

5.3. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований 30 вересня 2020 року Виконавчим комітетом Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис №11, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_13 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 50 відсотків сплаченого нею при зверненні до суду судового збору у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень).

Повернути ОСОБА_13 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок), сплаченого нею при подачі позову до суду згідно квитанції №5318-1304-0775-2297 від 31.07.2025 в АТ «ТАСКОМБАНК».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 04 серпня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 50 відсотків судового збору у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття по станови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Суддя: Н. С. Волкова