№ 207/2416/25
№ 2/207/1285/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м.Кам`янське

Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді Бушанської О.В.

при секретарі Трохименко К.О.,

за участю

представника позивача Кущ О.М.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу

за позовом ОСОБА_2 , м. Кам`янське Дніпропетровська область

до ОСОБА_3 , м. Кам`янське Дніпропетровська область

про зміну розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються судовим наказом Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.05.2019 у справі №207/1525/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши їх розмір з 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення сином віку повноліття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що судовим наказом Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.05.2019 у справі №207/1525/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.09.2021 між позивачем та ОСОБА_6 укладено шлюб. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сімейне життя у позивача з ОСОБА_6 не склалося і з жовтня 2023 року шлюбні відносини між ними припинені. Вони проживають окремо один від одного. Після припинення шлюбних відносин син ОСОБА_8 залишився проживати разом з матір`ю.

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.09.2023 у справі №207/3535/23 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до його повноліття, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на користь матері ОСОБА_6 .

Також зазначеним рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку.

З 24 лютого 2022 року позивач перебуває на військовій службі в Національній Гвардії України, з квітня 2024 року перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У 2025 році значно погіршився матеріальний стан позивача, а саме суттєво зменшився розмір його грошового забезпечення, середньомісячна сума якого наразі складає 20383 грн, в той час, як у 2024 році середньомісячна сума його грошового забезпечення складала 39475,0 грн, а у 2023 році - 43 177 грн. До того ж, на його утриманні продовжують перебувати троє непрацездатних осіб, на утримання яких здійснюється стягнення у розмірі 58% від його прибутку.

Наразі зменшення заробітку позивача та стягнення з нього аліментів в розмірі 58% його заробітної плати, значно погіршує його майновий стан, оскільки не дозволяє йому робити найнеобхідніше придбання спеціального одягу та взуття, продуктів харчування, засобів гігієни тощо.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначає, що з часу реєстрації шлюбу 04 вересня 2021 року і по даний час позивач мешкає разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , з якою вони ведуть спільне господарство та утримують свого сина ОСОБА_7 , перебувають у законному шлюбі, тобто мають спільні родинні кошти, до складу яких належать і всі кошти позивача, зі мінусом аліментів на дитину від першого шлюбу. Дружина позивача звернулася з позовом про стягнення аліментів з позивача 25.07.2023, лише через 2,5 місяці після народження їх спільної дитини, при тому, що останні продовжували вести спільний побут, що свідчить про навмисні дії позивача по створенню підстав для зменшення розміру аліментів.

На даний час майновий стан відповідача значно покращився порівняно з тим, що був у нього станом на день призначення судом аліментів на першу дитину. У травні місяці 2025 року відповідач отримала від позивача аліменти в сумі 9169 грн 49 коп, що підтверджує покращення його майнового стану.

Наданими до матеріалів справи доказами підтверджується фінансова спроможність відповідача сплачувати аліменти в розмірі встановленому судом (1/4 частина від його доходів), оскільки відповідач за станом здоров`я є працездатним, отримує більш ніж достатній дохід для сплати аліментів саме у встановленому судом розмірі, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, крім дитини від другого шлюбу і дружини (до 3-х років), та з огляду на значне покращення майнового стану, відсутні підстави для зменшення розміру призначених аліментів на дитину від першого шлюбу, оскільки покращення майнового стану платника аліментів не є підставою для їх зменшення.

Відповідач, зі свого боку, отримує мінімальну заробітну плату 7100 - 8100 грн протягом 2024-2025 років.

Син ОСОБА_5 має вади зору та кожні півроку проходить лікування на денному стаціонарі в офтальмологічному центрі, що потребує додаткових витрат.

Факт народження у платника аліментів дитини у іншому шлюбі без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_2 з 18.10.2014 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 . Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.05.2019 у справі №207/1101/19 шлюб між сторонами розірвано.

Судовим наказом Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.05.2019 у справі №207/1525/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення сином віку повноліття.

04.09.2021 ОСОБА_2 укладено шлюб з ОСОБА_6 . Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сімейне життя у ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не склалося, сімейні відносини між ними припинені, син ОСОБА_10 залишився проживати з матір`ю.

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.09.2023 у справі №207/3535/23 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до його повноліття, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на користь матері ОСОБА_6 ; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд враховує таке.

Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.09.2021 у справі № 364/1139/19).

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №727/1599/22, від 10.10.2023 у справі №682/2454/22 та від 08.01.2025 у справі №567/1462/23

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач посилається на значне погіршення його матеріального стану, а також на те, що рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.09.2023 у справі №207/3535/23 з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до його повноліття, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на користь матері ОСОБА_6 , а також стягнуто з нього на користь ОСОБА_6 аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги зміну сімейного стану ОСОБА_2 , а саме укладення шлюбу з ОСОБА_6 та народження сина ОСОБА_11 , на утримання яких ОСОБА_2 сплачує аліменти, суд доходить до висновку, що вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_9 з 1/4 до 1/6 частини.

Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку його неповнолітнього сина, а також визначеному законодавцем способу стягнення аліментів та з урахуванням доходу позивача, є більшим розміру прожиткового мінімуму.

Крім того, обов`язок по утриманню дитини несуть обоє з батьків та стягнення аліментів з одного з них не повинно призводити до нехтування іншим такого обов`язку або його надмірного збагачення.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 проживають разом, ведуть спільне господарство та мають спільні родинні кошти, оскільки наведене не підтверджено належними та допустимими доказами.

Посилання представника відповідача на те, що відповідач несе додаткові витрати на лікування дитини, у зв`язку із чим відсутні підстави зменшення розміру аліментів, є безпідставними, оскільки відповідач не позбавлена можливості стягнути з позивача частину понесених додаткових витрат.

З урахуванням наведеного, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються судовим наказом Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.05.2019 у справі №207/1525/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши їх розмір з 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожитокових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення сином віку повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В.Бушанська