Справа № 932/2633/25
Провадження № 2/932/945/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі головуючого - судді Потоцької С.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про відвід судді у справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів.

Ухвалою від 14.04.2025 у справі відкрито провадження.

22.08.2025 відповідачем ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_3 подано заяву про відвід головуючого судді Потоцької С.С.у справі.

У зв`язку з перебуванням судді Потоцької С.С. у щорічній відпустці заява розглянута у першій робочий день.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Одночасно із заявою про відвід стороною відповідача поставлено питання про поновлення строку на його заявлення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку відводу зазначено, що 15.08.2025 представник відповідача ознайомився з матеріалами справи № 932/7655/24 та з протоколами судових засідань. У зв`язку з чим, ними вирішено заявити відвід голосуючому судді у справі № 932/2633/25. Проте через хворобу відповідача ОСОБА_1 та необхідності її особистого підпису сторона не встигла подати текст відводу своєчасно.

У заяві про відвід сторона відповідача зазначає, що незгодна з поверненням зустрічної позовної заяви у справі № 932/7655/24, оскільки на її думку ознайомлення з матеріалами справи не свідчить про отримання копії ухвали про відкриття провадження, якою встановлений строк на подання зустрічного позову, а також відсутність у протоколі судового засідання повних відомостей про хід судового засідання, і відповідач був позбавлений права на оскарження. Також, що справа № 932/2633/25 про стягнення неустойки (пені) розглядається вже тривалий час.

Відповідно до ч.ч. 2,3,7,8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Виключний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді визначений ст. 36, 37 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Заявляючи відвід судді, представник відповідача та відповідача вказують, що не згодні з поверненням зустрічного позову у справі № 932/7655/24, неточності у протоколі судового засідання у справі № 932/7655/24, зазначення про можливість оскарження ухвали, розгляд клопотань за відсутності представника відповідача, отримання відповідачем повістки про дату судового засідання, на якому був присутній представник відповідача, після судового засідання, зауваження представнику відповідача головуючим суддею під час судового засідання стосовно ненадання документів, які підтверджують поважність причин неявки у судове засідання, а також тривалий розгляд справи, що на думку сторони відповідача свідчить про особисту зацікавленість головуючого судді у справі.

Суд зазначає, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя, об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року зазначено таке. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно із усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, Series A № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

При цьому, згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

За умовами частин третьої, четвертої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи суд зазначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року у справі № 800/592/17 та від 01 жовтня 2018 року у справі № 9901/673/18.

Окрім того, згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття чи неприйняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, не може бути підставою для відводу судді незгода учасника справи з процесуальними рішеннями судді чи невчиненням процесуальних дій, які, на його думку, суддя повинен вчинити. У такому випадку, сторона, яка не погоджується з процесуальними рішеннями чи діями судді, не позбавлена права оскаржити їх окремо від рішення суду чи разом з рішенням суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку та строки, визначені ЦПК України, навіть при незазначені цього права в ухвалі, а також подати зауваження щодо повноти або неправильності протоколу судового засідання, а тривалий розгляд справи не визначений законодавством як підстава для відводу.

Доказів на підтвердження особистої упередженості судді Потоцької С.С. у вирішенні спору в даній справі стороною відповідача не надано.

Зі змісту заяви про відвід та аналізу доводів, на які посилається заявник, судом не встановлено обставин, зазначених у статях 36 ЦПК України, які б могли бути підставою для обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, що розглядає справу.

Вказані заявником обставини стосуються незгоди відповідача з поверненням зустрічного позову, неточністю у протоколі судового засідання в іншій справі, з тривалим розглядом справи, прийняття процесуальних рішень за клопотанням позивача в іншій справі, що не є правовою підставою для відводу судді відповідно до приписів частини четвертої статті 36 ЦПК України.

Приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Аналіз поданої заяви про відвід судді не містить жодної підстави для відводу судді, які зазначені у ст. 36, 37 ЦПК України, заявником не наведені, містить надумані підстави та є припущеннями представника відповідача.

Будь-яких явних та очевидних підстав для відводу судді від розгляду цієї справи заявником не наведено.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини, викладені в заяві про відвід, оцінивши наведені доводи, суд вважає, що передбачені статтею 36 ЦПК України підстави для задоволення заявленого відводу відсутні.

За змістом ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку про необхідність передачі питання про відвід головуючого судді Потоцької С.С. на розгляд іншому судді в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 37, 40, 252, 260, 261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про відвід головуючого суді Потоцької С.С. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів- залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про відвід судді Потоцької С.С. від розгляду цивільної справи № 932/2633/25 передати для вирішення іншим суддею, визначеним у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Потоцька