Єдиний унікальний номер 341/1729/24
Номер провадження 2/341/70/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Гаполяка Т.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бурштинської міської ради про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача

Представник адвокат Денис Т.Д. в інтересах довірительки ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до Бурштинської міської ради уточнивши позовні вимоги про визнання права власності та просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), розміром 56,0 га (без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки, який фактично прийняв спадщину після своєї померлої дружини ОСОБА_3 , однак юридично не оформив своїх спадкових прав. Після смерті батька відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме земельну ділянку (пай), розміром 56,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі(на місцевості). Позивачка прийняла спадщину шляхом подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1868 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3000 га, що знаходиться за адресою: урочище «Бесаги». с. Насташине, Івано-Франківський р-н, Івано-Франківська обл. Спірний земельний пай виданий на ім`я померлої матері позивачки ОСОБА_3 . У 2024 році звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) розміром 56,0 га (без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яка належала її матері ОСОБА_3 , спадкоємцем якої був її батько - чоловік ОСОБА_2 , який спадщину прийняв, але належно не оформив своїх спадкових прав. Окрім цього обоє батьків за життя склали на ОСОБА_1 заповіти, якими все їхнє майно заповіли останній. Єдиним спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 є позивачка.

Має намір оформити спадкові права на земельну частку (пай), однак перешкодою у нотаріальному оформлені є відсутність правовстановлюючого документу.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивачки адвокат Денис Т.Д. через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

В судове засідання відповідач Бурштинська міська рада представника не скерувала. Міським головою Андрієшином В. подано заяву про розгляд справи у відсутності представника ради та про визнання позову.

2. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після своєї дружини, але не встиг оформити своїх спадкових прав, що стверджується копіями свідоцтв про смерть, копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 та копією свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_1 , де зазначено зміну прізвища « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » ( а.с. 8,9,11).

Мати та батько позивачки залишили заповіти, посвідчені Насташинською сільською радою Галицького р-ну Івано-Франківської області, якими усе своє майно заповіли ОСОБА_1 (а.с.16-17).

До спадкового майна ОСОБА_2 входить земельна частка (пай), розміром 56,0 га (без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості).

Згідно архівного витягу з рішення Насташинської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області затверджено список громадян - власників земельних часток (паїв) з належними їм ділянками, відповідно до якого ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну частку (пай), розміром 56,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.166).

Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ №209 від 25.06.1995 виданого на підставі рішення Насташинської ради народних депутатів від 25.06.1995 №23 ОСОБА_3 набула право на земельну ділянку (пай) розміром 56,0 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстровано 26.12.1995 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 106 (а.с.23).

Як вбачається зі свідоцтв про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1868 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3000 га, що знаходиться за адресою: урочище «Бесаги». с. Насташине, Івано-Франківський р-н, Івано-Франківська обл. Спірний земельний пай виданий на ім`я померлої матері позивачки ОСОБА_3 (а.с.142,144).

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Насташинської сільської ради №295 10.10.2012 р. на момент смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в житловому будинку в АДРЕСА_2 був зареєстрований і проживав ОСОБА_2 , 1935 р.н. (а.с.18).

Згідно довідки про склад спадкоємців, виданої приватним нотаріусом Данилюк Х.Я. від 25.07.2025 р. №411/02-14 єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дочка ОСОБА_1 (а.с.15)

Позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.123).

3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до частини 4статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до частини 4, 5статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 1218, 1220 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1268 ЦК України, спадкодавець, за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Верховний Суд України у п. 24 постанови Пленуму N 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз?яснив, що позови громадян, пов?язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі). можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі.

Згідно з п. 2 Указу Президента України N 720/95 від 08.08.95 "Про порядок паювання земель. переданих колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени КСП, які працювали раніше у ньому і залишилися членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Відповідно до частини першої статті 22 та частини другої статті 23 Земельного кодексу України 1990 року (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов:

- вона є членом колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання;

- її включено до списку осіб, що є додатком до державного акта на право колективної власності на землю;

- одержання колективним сільськогосподарським підприємством такого акта.

Статтею 5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.

Суд враховує практику Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а саме в ухвалі даного суду від 27.08.2014 по справі N 6-12823св14 та в ухвалі від 06.08.2014 N 6-12858св14 зазначив, що право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів

Другої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи N 181/257/19 в постанові від 29.09.2021.

Отже, право позивача на звернення до суду з такими позовними вимогами за захистом її прав є непорушним, оскільки в даному випадку строк на їх реалізацію законодавством не встановлено, а відтак воно підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.

Як визначено вст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як визначено ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 9 ст. 5 3К України (тут і далі у редакції від 22.06.93) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому ч. ч. 6 та 7 ст. 6 Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує особу.

Згідно з ч 2 ст. 23 ЗК України зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Згідно з п. 1 Указу Президента України від 08.08.95 N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" встановлено, що підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.95 N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Отже, враховуючи вимогами ст. ст. 22. 23 ЗК України та зазначеного Указу Президента України особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Вказана правова позиція Верховного Суду висловлена у постановах від 20.03.2019 у справу N 610/2071/17, від 15.05.2019 у справі N 629/996/17 та від 22.05.2019 у справі N 607/13295/16.

Відповідно до роз?яснень, що містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляди цивільних справ", член Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому порядку.

Таким чином, з огляду на вищенаведені положення право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта на право колективної власності на землю, в якому ця особа має право на земельну частку (пай) і це право є непорушним та підлягає захисту.

Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259 ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 82, 88, 141, 200, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну ділянку (пай), розміром 56,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

представник позивача: адвокат Денис Тарас Дмитрович, поштова адреса: вул. Коновальця, 6/19, м. Бурштин, Івано-Франківська обл.;

відповідач: Бурштинська міська рада, місцезнаходження за адресою: вул. С.Стрільців, м. Бурштин, Івано-Франківська обл., ідентифікаційний код юридичної особи 04357466.

Повний текст рішення складено 10 вересня 2025 року.

СуддяТарас ГАПОЛЯК