Справа № 296/7196/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

"20" березня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря судового засідання Годлюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № у розмірі 35491,85 грн. та заборгованість за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим в межах кредитного договору у розмірі 14628,74 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 16.11.2021р. між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №. Також, в межах кредитного договору відповідачу відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 . Кредит у розмірі 40807,00 грн. вважається наданим банком в день підписання кредитного договору.

В подальшому між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Фінансовою компанією «Європейська агенція з повернення боргів» 13.10.2023р. укладено Договір факторингу № 13/10/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №, укладеним між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 , а також за відповідним картковим рахунком, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № , в сумі 35491,85 грн., з яких:

- 35485,99 грн. - загальна сума боргу по тілу;

- 5,86 грн. - загальна сума боргу по відсотках.

Також, згідно Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим в межах кредитного договору № , в сумі 14625,74 грн., з яких:

- 8800,00 грн. - загальна сума боргу по тілу;

- 5825,74 грн. - загальна сума боргу по відсотках.

Враховуючи вищезазначене, представник позивача просить вказану заборгованість за кредитним договором та картковим рахунком стягнути з відповідача.

Представник позивача у позовній заяві просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

В судові засідання відповідач не з`явився. Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Рекомендовані повідомлення, направлені на його адресу, повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило.

У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки .

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення виходячи з наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.11.2021р. між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , відповідно до умов якого розмір кредиту становить 40807,00 грн., дата остаточного повернення кредиту 16.11.2023р., комісія за управління кредитом 3% від суми (щомісячно), фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних (а.с. 7-14).

Відповідно до розділу 3 кредитного договору № від 16.11.2021р. відповідачу відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 14).

В подальшому між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Фінансовою компанією «Європейська агенція з повернення боргів» 13.10.2023р. укладено Договір факторингу № 13/10/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №, укладеним між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 , а також за відповідним картковим рахунком, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 20-23).

Відповідно до Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № , в сумі 35491,85 грн., з яких:

- 35485,99 грн. - загальна сума боргу по тілу;

- 5,86 грн. - загальна сума боргу по відсотках.

Також, згідно Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим в межах кредитного договору № , в сумі 14625,74 грн., з яких:

- 8800,00 грн. - загальна сума боргу по тілу;

- 5825,74 грн. - загальна сума боргу по відсотках.

Відповідно до пункту 6.2.3 Договору факторингу право вимоги переходить до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.

Пунктом 6.2.4 Договору факторингу передбачено, що відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників.

Відповідно до наданих розрахунків, ОСОБА_1 станом на 30.06.2024р. має непогашену заборгованість за кредитним договором № , в сумі 35491,85 грн., з яких: 35485,99 грн. - загальна сума боргу по тілу; 5,86 грн. - загальна сума боргу по відсотках (а.с. 18), та непогашену заборгованість за картковим рахунком НОМЕР_1 , відкритим в межах кредитного договору № , в сумі 14625,74 грн., з яких: 8800,00 грн. - загальна сума боргу по тілу; 5825,74 грн. - загальна сума боргу по відсотках (а.с. 19)

Приписами ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем та АТ "ОТП Банк" 16.11.2021р. укладено кредитний договір № (а.с. 7-14).

Згідно істотних умов договору № від 16.11.2021р., який підписано відповідачем, розмір кредиту становить 40807,00 грн., дата остаточного повернення кредиту 16.11.2023р., комісія за управління кредитом 3% від суми (щомісячно), фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних.

Відповідно до розділу 2 кредитного договору, банк надає позичальнику кредит безготівково, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок продавця.

Фактичне користування кредитними коштами за кредитним договором № від 16.11.2021р. підтверджено доказами, що міститься в матеріалах справи (а.с. 16-17).

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що фактично отримані та використані кошти позичальник добровільно не повернув, а також, вимоги ч. 1 ст. 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення отриманої суми кредитних коштів.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками та комісію.

Як вже зазначалось, в договорі кредиту, яка підписана відповідачем, зазначено про комісію за управління кредитом 3% від суми (щомісячно) та фіксовану процентну ставку у розмірі 0,01 % річних.

Підписавши вказану інформацію про умови кредитування відповідач відповідно до положень статей 3, 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.

Враховуючи вищезазначене, вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № від 16.11.2021р, в сумі 35491,85 грн., з яких: 35485,99 грн. - загальна сума боргу по тілу; 5,86 грн. - загальна сума боргу по відсотках, є правомірними та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення заборгованості за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим в межах кредитного договору № , в сумі 14625,74 грн., суд зазначає наступне.

Згідно доданого до позовної заяви кредитного договору № підписаного ОСОБА_1 зазначено, що остання також погодилась на відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 .

Разом з тим, вказані вище документи не підтверджують наявність між сторонами кредитних відносин в частині відкриття кредитної лінії та видачі кредитних коштів на картковий рахунок.

Суд звертає увагу на те, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим в межах кредитного договору № , у відповідача по справі наявна заборгованість в загальному розмірі 14625,74 грн., при цьому, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження відкриття рахунку, а також відсутня виписка з такого рахунку, з якого можна було б встановити факт користування відповідачем банківською карткою та наявність у нього заборгованості за кредитом.

Таким чином, складений позивачем розрахунок заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу за користування кредитною лінією (картковим рахунком).

За приписами ч.1 ст.1046, ч.2 ст.1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей. Саме в обов`язок позивача входить довести не лише факт підписання договору, але й факт передачі грошей.

Аналогічні за змістом правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 11.11.2015 в справі №6-1967цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 в справі №464/3790/16-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.10.2020 в справі №194/1126/18.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим в межах кредитного договору № , в сумі 14625,74 грн., є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано доказів, які б беззаперечно свідчили про отримання відповідачем по справі кредитних коштів та їх розмір, у зв`язку з чим позов у цій частині не підлягає задоволенню.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Разом з тим, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2144,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 280-283, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № в розмірі 35491,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму сплаченого судового збору у розмірі 2144,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання позивачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя В. П. Маслак