Справа № 740/5152/25
Провадження № 6/740/63/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Дударця Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Каленіченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ніжина подання приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

04.09.2025 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області через систему «Електронний суд» звернулася приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Свої вимоги обґрунтувала тим, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. знаходиться виконавче провадження № 73863929 з виконання виконавчого листа № 761/35177/19, виданого 15.09.2021, про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», якому згідно з договором б/н від 21.11.2018 відступлено право вимоги публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», заборгованості за кредитним договором № 25-18/06-А від 11.09.2006 в розмірі 353360,41 грн, з яких 222259,25 грн заборгованість за несплаченою частиною кредиту, 32800,23 грн заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, 3523,50 грн комісія за користування кредитом, 59343,23 грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 31910,70 грн пеня за несвоєчасне погашення відсотків, 3523,50 грн пеня за несвоєчасне погашення щомісячної комісії.

17.01.2024 виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно і попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з інформацією, отриманою приватним виконавцем з Державного реєстру актів цивільного стану, встановлено, що 15.02.2023 боржником змінено прізвище з « ОСОБА_3 ».

Як зазначала приватний виконавець, рішення суду на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що за боржником наявні зареєстровані транспортні засоби, однак їх місцезнаходження невідоме, вжитими заходами з примусового виконання рішення суду іншого майна, що належить боржнику на праві власності, не виявлено.

У ході примусового виконання рішення суду приватним виконавцем здійснені виїзди за адресою проживання боржника, зазначеною у виконавчому документі ( АДРЕСА_1 ), але божника не виявлено. Згідно з інформацію Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України ОСОБА_4 доходів не отримує.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України 16.08.2025 повідомлено про те, що ОСОБА_4 неодноразово перетинала державний кордон України.

У зв`язку з наведеним приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. просила обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4 , до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 761/35177/19, виданим 15.09.2021.

Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. у судове засідання не з`явилася.

Сторони виконавчого провадження не викликалися відповідно до статті 441 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. знаходиться виконавче провадження № 73863929 з виконання виконавчого листа № 761/35177/19, виданого 15.09.2021, про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», заборгованості за кредитним договором № 25-18/06-А від 11.09.2006 в розмірі 353360,41 грн, з яких 222259,25 грн заборгованість за несплаченою частиною кредиту, 32800,23 грн заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, 3523,50 грн комісія за користування кредитом, 59343,23 грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 31910,70 грн пеня за несвоєчасне погашення відсотків, 3523,50 грн пеня за несвоєчасне погашення щомісячної комісії.

На підставі ухвали Шевченківського районного суду Чернігівської області від 21.11.2019 замінено сторону стягувача у виконавчому листі Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі № 2-3869/10, а саме публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ».

Згідно з інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану 15.02.2023 боржником ОСОБА_2 змінено прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» 17.01.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. було відкрито виконавче провадження, про що свідчить копія постанови про відкриття виконавчого провадження.

26.01.2024 приватним виконавцем прийнято постанову про розшук майна боржника.

Згідно з інформацією Державної міграційної служби України за даними інформаціно -комунікаційної системи на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 05.02.2015, органом видачі 8089, та серії НОМЕР_2 , виданий 25.02.2023 органом видачі 8032.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Конституційна гарантія вільного пересування фізичної особи не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи вільно залишати територію України, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно зі ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, обов`язковою умовою для звернення виконавця з відповідним поданням є ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, таким чином, аналізуючи таку норму приватний виконавець при зверненні до суду з відповідним поданням зобов`язаний обґрунтувати та надати відповідні докази ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань.

У силу ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно з роз`яснень, які містяться у п. 7. абз. 2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 377-1 ЦПК, зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Із аналізу вказаних вище норм чинного законодавства, а також роз`яснень судів вищої інстанції, зокрема роз`яснень ВСУ, викладених у листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», можна зробити висновок, що під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Верховний Суд України в Аналізі судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України № 118/0/54-12 від 19 грудня 2012 року зазначив, що «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону №3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Дослідивши надані приватним виконавцем документи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, оскільки суду не надано належних доказів про виклики боржника до приватного виконавця, а також доказів їх надіслання за адресою проживання.

Суд звертає увагу і на те, що приватним виконавцем взагалі не обґрунтовано, яким чином застосування до боржника обмеження у праві виїзду за межі України буде сприяти виконанню рішення суду та погашенню заборгованості.

Із урахуванням наведеного, суд вважає, що звертаючись до суду із таким поданням, приватним виконавцем не надано доказів на підтвердження навмисного ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання виконавчого листа № 761/35177/19 від 17.10.2010, не зазначено, які перешкоди вчинені з її боку для проведення виконавчих дій приватному виконавцеві.

З матеріалів справи судом вбачається, що державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, оголошено в розшук майно боржника, зроблено запит до Державної міграційної служби України.

Згідно з ч. 1- 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Вищезазначених дій, спрямованих на виконання судового рішення приватним виконавцем вчинено не було.

За загальним правилом, встановленим ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається.

Таким чином, матеріали подання не містять належних доказів щодо факту ухилення боржника від виконання судового рішення, адже факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Установлені судом обставини відсутності доказів навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов`язків зі сплаті боргу унеможливлює задоволення подання про обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

Окрім того матеріали подання не містять інформації щодо перетину боржником державного кордону України.

Відмова у задоволені подання не позбавляє права на повторне звернення приватного виконавця до суду.

Керуючись статтями 260, 261, 353, 354, 441 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ДУДАРЕЦЬ