Справа № 308/6660/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 серпня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Джуги С.Д.,

суддів - Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

з участю секретаря судових засідань: Мочан М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бухтояров Роман Олександрович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2025 року у складі судді Логойди І.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

в с т а н о в и в :

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача (заявника) ОСОБА_2 . Отримати свідоцтво наразі заявник не може, оскільки постійно з 2021 року перебуває за кордоном. Після смерті ОСОБА_2 залишили своєму онуку заповіт на все своє майно. Зазначав, що увесь час за померлою спочатку до виїзду за кордон доглядав онук (позивач), а після виїзду за кордон дружина позивача ОСОБА_3 . Пояснював, що 13 січня 2025 року представник заявника в інтересах свого довірителя звернувся до приватного нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Т.М із заявою про прийняття спадщини.

05 травня 2025 року приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Т.М, повідомила, що спадкова справа була відкрита іншим нотаріусом, а саме, приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Шешеня Т.М. Цього ж дня невідкладно в інтересах свого довірителя представник прибув до нотаріуса Шешеня Т.М. з метою подати заяву про прийняття спадщини. Подавши нотаріально посвідчену заяву, приватний нотаріус Шешеня Т.М. повідомила, що вона вже відкрила спадкову справу за заявою громадянина ОСОБА_4 , оскільки на нього за день до смерті був зроблений ще один заповіт саме на нерухоме майно, яке належало померлій, а саме: квартира АДРЕСА_1 . Більше нотаріус нічого не повідомив.

Зазначав, що 09 травня 2025 року було отримано виписку від сімейного лікаря, де підтверджується той факт, що покійна останній рік не могла за собою доглядати в силу хвороб, в тому числі у покійної був фактично втрачений зір (втрата зору на 90 відсотків). У зв`язку з цим, вважав наявність заповіту, зробленого покійною у листопаді 2024 року, неможливим, і такий заповіт викликає об`єктивні сумніви.

Вказував, що 16 травня 2025 року сходить шестимісячний строк і нотаріус 17 травня може видати свідоцтва про прийняття спадщини і в цей день майно може бути відчужено.

Пояснював, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду в майбутньому, оскільки після реалізації заповіту та прийняття спадщини майно може бути відчужено на користь третіх осіб. Даний ризик є підставним та таким, що не може бути спростований жодним чином. Відчуження майна, в майбутньому унеможливить виконання рішення суду.

На підставі наведеного просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_2 ; вжити заходів забезпечення позову, а саме: заборонити приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу Шешеня Т.О. робоча адреса: АДРЕСА_3 , засоби зв`язку НОМЕР_1 ; електронна адреса яка міститься в реєстрі ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти будь-які дії, зокрема видавати свідоцтва про право на спадщину по відношенню до всього спадкового майна та квартири АДРЕСА_1 та вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на спадкове майно у спадковій справі 73405347 номер у нотаріуса 25/2024.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бухтояров Роман Олександрович, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтуванні заяви, не надав належної їм правової оцінки та безпідставно відмовив у задоволенні заяви.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Бухтояров Р.О. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

ОСОБА_4 , як особа, яка може отримати статус учасника справи - відповідача, у судовому засіданні просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Інша особа, яка може отримати статус учасника справи-третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Шешеня Т.О. в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце розгляду справи належним чином повідомлена. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у її відсутності.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом даних норм, забезпечення позову - це заходи щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому заявник виходить з припущення про ймовірність таких дій і не зобов`язаний подавати суду докази.

Згідно ч.1, ч.2 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 подав суду заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обґрунтування її вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача (заявника) ОСОБА_2 , яка залишили йому, як онуку,заповіт на все своє майно. Зазначав, що увесь час за померлою спочатку до виїзду за кордон доглядав він (заявник), а після виїзду за кордон його дружина ОСОБА_3 . 13 січня 2025 року представник заявника в інтересах свого довірителя звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Т.М із заявою про прийняття спадщини.

05 травня 2025 року приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Т.М, повідомила, що спадкова справа була відкрита іншим нотаріусом, а саме, приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Шешеня Т.М. Цього ж дня невідкладно в інтересах свого довірителя представник прибув до нотаріуса Шешеня Т.М. з метою подати заяву про прийняття спадщини. Подавши нотаріально посвідчену заяву, приватний нотаріус Шешеня Т.М. повідомила, що вона вже відкрила спадкову справу за заявою громадянина ОСОБА_4 , оскільки на нього за день до смерті був зроблений ще один заповіт саме на нерухоме майно, яке належало померлій, а саме: квартира АДРЕСА_1 . Більше нотаріус нічого не повідомив.

09 травня 2025 року заявником отримано виписку від сімейного лікаря, де вказано, що покійна останній рік не могла за собою доглядати в силу хвороб, в тому числі у покійної був фактично втрачений зір (втрата зору на 90 відсотків). У зв`язку з цим, вважав наявність заповіту, зробленого покійною у листопаді 2024 року, є неможливим, і такий заповіт викликає об`єктивні сумніви.16 травня 2025 року спливає шестимісячний строк з часу відкриття спадщини і нотаріус може видати свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином зі змісту поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що між заявником, який у майбутньому може набути статус позивача, та ОСОБА_4 , який може мати статус відповідача, має місце спір щодо правомірності та дійсності складення бабусею позивача останнього заповіту на користь ОСОБА_5 на належне їй нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_2

За заявою ОСОБА_4 за даним заповітом приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Шешеня Т.О. за померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 заведено спадкову справу.

Заявник ОСОБА_1 також подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за померлою ОСОБА_2 на підставі заповіту ОСОБА_2 від 19.09.2016 року, яким остання все своє майно (рухоме та нерухоме) та кошти заповіла онуку - заявнику ОСОБА_1 .

Згідно з витягу ЄРДР за заявою ОСОБА_1 17.05.2025 по факту підроблення заповіту від імені ОСОБА_2 зареєстроване кримінальне провадження :0000351 та почато досудове розслідування.

Колегія суддів погоджується з твердженням заявника, що у нього наявні обґрунтовані побоювання вважати, що після шести місяців з часу відкриття спадщини, що спливають 16.05.2025 року, на спадкове майно за померлою ОСОБА_2 може бути видане ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за заповітом та у подальшому відчужено спадкове майно на користь третіх осіб, що утруднить або взагалі унеможливить ефективний захист порушених прав заявника за захистом яких він має намір звернутися до суду,

Види забезпечення позову, які заявлені заявником у поданій заяві, є співмірними із майбутніми заявленими позовними вимогами, оскільки відповідають предмету спору, а заборона вчиняти певні дії стосується спадкового майна щодо якого наявний спір.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував вищенаведені обставини справи та вимоги закону, а також не взяв уваги, що невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника за захистом яких він має намір звернутися до суду та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Суд першої інстанції також помилково, із посиланням на підпункт 4.15 пункту 4 Глави 10 Розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року N 296/5, зазначив, що заявник не надав доказів звернення із заявою до нотаріуса про зупинення нотаріальної дії та відмови нотаріуса у прийнятті такої заяви, оскільки виходячи із аналізу змісту даної норми, вчинення нотаріальної дії зупиняється нотаріусом до вирішення справи судом: за письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа.

У даному випадку, заявник звернувся із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду, позовна заява у суді була відсутня, і судом не могло бути надано заявнику повідомлення про надходження позовної заяви для надання її нотаріусу, що унеможливлює за даних обставин покладення на нотаріуса обов`язку зупинення нотаріальної дії.

Відповідно до приписів п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376,381-384ЦПК України, апеляційний суд,-

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бухтояров Роман Олександрович, задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2025 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_2 , та заборони приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу Шешеня Т.О. робоча адреса: АДРЕСА_3 , засоби зв`язку НОМЕР_1 ; електронна адреса яка міститься в реєстрі ІНФОРМАЦІЯ_2, вчиняти будь-які дії, зокрема видавати свідоцтва про право на спадщину по відношенню до всього спадкового майна та квартири АДРЕСА_1 та вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на спадкове майно у спадковій справі 73405347 номер у нотаріуса 25/2024.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 05 вересня 2025 року.

Головуючий:

Судді: