Справа № 358/1014/24 Провадження № 2/358/260/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Романенко К.С.,

за участі секретаря Шпак К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , а саме того, що вони є двоюрідний племінник та двоюрідна тітка.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Вашекою С.В. було заведено спадкову справу 95/2023 від 06.12.2023 року. Померла ОСОБА_3 заповіту на випадок своєї смерті не складала.

За життя ОСОБА_3 належало на праві власності належало 55/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

13.07.2022 року ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання з ОСОБА_4 , згідно з яким ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_4 55/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 зобов`язалася повністю утримувати ОСОБА_3 , забезпечувати її харчуванням, оглядом, доглядом, необхідною допомогою, включаючи медичну і зберегти в її безоплатному довічному користуванні зазначені 55/100 сотих вказаного вище житлового будинку.

У подальшому заочним рішенням Богуславського районного суду Київської області від 10.01.2023 року у справі №358/902/22 вищевказаний договір довічного утримання було розірвано. Отже, після ОСОБА_3 залишилася спадщина, до якої увійшли 55/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка підлягає спадкуванню за законом.

Позивач зазначає, що він є двоюрідним племінником померлої ОСОБА_3 та спадкоємцем її майна за законом п`ятої черги. Інших спадкоємців на майно ОСОБА_3 , крім позивача, не залишилося. Водночас вказує, що іншими спадкоємцями померлої ОСОБА_3 є відповідач - ОСОБА_2 .

Для оформлення спадщини ОСОБА_3 він звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Вашеки С.В., однак роз`ясненням, наданим в листі від 15.01.2024 року №5/01016 приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Вашека С.В. повідомив позивачу, що свідоцтво про право на спадщину йому, як спадкоємцю п`ятої черги на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 видати неможливо, оскільки відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини між позивачем та ОСОБА_3 .

У зв`язку з наведеним, позивач не може через нотаріальну контору оформити спадщину своєї двоюрідної тітки ОСОБА_3 , тому просить встановити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_3 , а саме, що вони є двоюрідна тітка та двоюрідний племінник.

Ухвалою від 20.01.2025, позовну заяву було залишено без руху.

24.01.2025 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позову.

З метою вирішення питання про відкриття провадження та встановлення анкетних даних особи відповідача ОСОБА_2 , а саме: дати народження відповідача; її місця проживання чи перебування, поштового індексу; реєстраційного номеру облікової картки платника податків, за його наявності або номер і серію паспорта; відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, з 27.01.2025 по 06.03.2025 суд звертався до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Богуславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Богуславської міської ради, Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, Єдиного державного демографічного реєстру, Державного реєстру фізичних осіб - платників податків.

Вжитими судом заходами, встановити вказані відомості не вдалося можливим, оскільки за параметрами запиту « ОСОБА_2 » є декілька осіб та для ідентифікації особи необхідно вказати повну дату народження або інші додаткові дані.

Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С. від 10.03.2025 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду та призначено у справі підготовче судове засідання.

Ухвалою від 10.04.2025 суд витребував докази від приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Вашеки С.В. та Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

17.04.2025 від приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Вашеки С.В. на адресу суду надійшли витребувані судом документи.

01.05.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області надійшли до суду витребувані документи.

Ухвалою від 26.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та наполягав на його задоволені. Зокрема, позивач повідомив суд про те, що уся інформація, яка йому була відома про відповідача ОСОБА_2 була надана ним суду, у будь-який спосіб отримати додаткову інформацію про відповідача він не може. Дата, рік народження, РНОКПП та місце проживання відповідача йому не відомі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання та реєстрації якої не відоме, в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило, відзиву на позовну заяву не подавала.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи те, що позивач не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач повідомлена про дату, час і місце судового засідання, шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України, однак повторно не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала, тому у відповідності до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що знає позивача з 2006 року, відповідачку ОСОБА_2 не знає, знав покійну ОСОБА_3 , бо надавав їй правничу допомогу у справі про розірвання договору довічного утримання, який вона уклала із ОСОБА_4 . Оплачувала його послуги як адвоката сама ОСОБА_3 , познайомив його з ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 та просив допомоги. При спілкуванні із ОСОБА_3 вона говорила, що ОСОБА_1 її племінник, за інших родичів ніколи не згадувала, як і не казала про те, хто така відповідачка ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він міський голова м.Богуслав, а позивач ОСОБА_1 депутат міської ради. Відповідачку ОСОБА_2 знає наглядно, в Богуславі бачив. Знає, що позивач корінний житель м. Богуслава, у нього є сестра, яка проживає у м. Києві, знав його тітку, ОСОБА_3 , яка померла. ОСОБА_3 знає з 2020 року, вона неодноразово приходила до нього на прийом з різних питань, з яких саме вже не пам`ятає, бо пройшов значний час. Зазначив, що у нього з ОСОБА_3 склалися дружні стосунки, він пригощав її чаєм, вона розповідала йому про своє життя, а саме, що ОСОБА_1 її племінник, внучка є, але вона живе в РФ, працює в суді та ніколи до ОСОБА_7 не приїде.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю колишньої дружини позивача ОСОБА_1 та з молоду знала його тітку ОСОБА_3 , вона працювала медичною сестрою та була подругою її сусідки. Надавала медичну допомогу її родині. Додому вона до неї не ходила, однак часто зустрічала та пам`ятає, що ОСОБА_3 постійно була сама. У ОСОБА_3 була донька та онуки. Відповідачку ОСОБА_2 не знає, ніколи не бачила. ОСОБА_3 казала їй, що звертається за допомогою до ОСОБА_1 як до племінника. Він возив її до лікарні, привозив продукти.

Заслухавши позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин між фізичними особами.

Ч.1 ст.316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 вказав, що встановлення факту родинних відносин йому потрібно для реалізації спадкових прав.

Родинні відносини (споріднення) кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).

Сiмeйнi вiднocини цe вiднocини, якi виникaють мiж члeнaми ciмi, poдиннi ж вiднocини є вiднocинaми виключнo мiж poдичaми зa пoxoджeнням. Пpи цьoмy зa кpитepiєм oбcягy ciмeйнi вiднocини є шиpшими зa вiднocини poдиннi: cyб`єкти poдинниx вiднocин зaвжди є cyб`єктaми вiднocин ciмeйниx, вoднoчac cyб`єкти ciмeйниx вiднocин нe y вcix випaдкax є poдичaми зa пoxoджeнням, тoбтo cyб`єктaми poдинниx вiднocин (нaпpиклaд, пoдpyжжя, ycинoвлювaч тa ycинoвлeнa ним дитинa тoщo).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є: батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_10 (а.с. 9).

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Богуславі Київської області, зареєстрована з 15.06.1991 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 06.02.2002 Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 10).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 04.07.2023 Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 277 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, з заявою про прийняття якої звернувся 06.12.2023 позивач, про що свідчать матеріали спадкової справи № 349 (а.с.115-124).

Позивачу нотаріусом роз`яснено, що відсутні документи, які підтверджували родинні відносини між спадкодавцем ОСОБА_3 та спадкоємцем ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 , як спадкоємцем п`ятого ступеня споріднення не було подано документів, які б підтверджували факт родинних відносин «Двоюрідна тітка - двоюрідний племінник» (а.с. 26).

У відповідності до вимог ст.ст. 234, 256, 258 ЦПК України, роз`яснень п.1, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Системний аналіз вищевикладених норм ЦПК дає суду підстави для висновку про те, що справам окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення, притаманні такі ознаки, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження, конкретна мета встановлення факту, а також його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні. Тобто, заявник повинен надати докази того, що станом на час розгляду справи встановлення певного факту має юридичне значення для його суб`єктивних матеріальних прав.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду, особа може звернутися до суду за захистом своїх прав лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (частина перша статті 1265 ЦК України).

Таким чином, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення).

Подібні висновки висловленні у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 644/6925/19 (провадження № 61-14618св20) та від 12 липня 2021 року у справі № 449/496/18 (провадження № 61-2557св20), від 26 квітня 2023 року у справі № 2-350/2004 (провадження № 61-7128св20), від 14 лютого 2024 року у справі № 404/7153/20 (провадження № 61-2913св23), від 28 лютого2024 року у справі № 201/8818/21 (провадження № 61-8705св23).

Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 року Про Судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

При цьому, до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Ст.318 ЦПК України передбачає, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість встановлення такого факту інакше як в судовому порядку.

Позивач вказує що є спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_3 , яка є його двоюрідною тіткою, по ліні батька. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав: копію паспорту та коду позивача, копію свідоцтва про народження позивача, копію паспорта ОСОБА_3 , копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копію лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; копію витягу з територіальної громади щодо місця проживання ОСОБА_3 ; копію витягу з Спадкового реєстру; копію договору довічного утримання; копію рішення Богуславського районного суду Київської області від 10.01.2023 у справі №358/902/22; копію першої сторінки трудової книжки ОСОБА_3 ; роз`яснення приватного нотаріуса від 15.01.2024 № 5/01016; копію ухвали Богуславського районного суду Київської області від 11.06.2024 по справі № 358/395/24.

Оцінюючи дані докази, суд враховує, що з`ясування фактичних обставин справи здійснюється із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 89 ЦПК України, щодо відсутності заздалегідь встановленої сили доказів та оцінки кожного доказу окремо в їх сукупності і взаємозв`язку в цілому.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами першою-другою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем у заяві зазначено, що він вважає себе спадкоємцем щодо майна померлої ОСОБА_3 , яка є його тіткою по лінії батька. Однак суду не надано жодного доказу того, що позивач та покійна ОСОБА_3 є родичами.

Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник.

Доказом родинних відносин спадкоємців зі спадкодавцем є зокрема свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії судових рішень, які набрали законної сили щодо встановлення факту родинних відносин.

Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення. Проте, таких доказів позивачем суду не надано.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування

У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Позивач не надав суду належних та достовірних доказів, які можуть підтвердити існування між цими особами родинних відносин, та підтверджували б обставини, що ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_3 є родичами (племінник та тітка). Зокрема, такими доказами можуть бути, наприклад, будинкові книги, виписки з погосподарських книг, виписки з метричних книг, приватне листування, документи про спадщину, власність, довідки старостату, автобіографії, свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану про народження батьків позивача та батьків спадкодавця, їхніх братів, сестер, або повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, копії актових записів, копії судових рішень, які набрали законної сили щодо встановлення факту родинних відносин, однак, таких доказів позивачем не надано.

Родинний зв`язок з померлою ОСОБА_3 позивач обґрунтовував лише тим, що він є двоюрідним племінником померлої ОСОБА_3 та спадкоємцем її майна за законом п`ятої черги. Також вважає, що відсутність окремих документів, зокрема документів, які б підтверджували родинні відносини між померлою особою та її спадкоємцем, не нівелюють права спадкоємця на отримання спадщини.

Суд не приймає як доказ копію першої сторінки трудової книжки ОСОБА_3 , де дошлюбне прізвище вказане як « ОСОБА_11 », оскільки ця копія сама по собі без взаємного зв`язку з іншими доказами в сукупності не підтверджує обставини, які підлягають доказуванню в цій справі.

Згідно ст.90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

Разом з тим, суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , оскільки свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 лише вказали про те, що ОСОБА_1 , зі слів ОСОБА_3 , являється її двоюрідним племінником, натомість вказані пояснення не мають жодної конкретики (відомості про місце проживання ОСОБА_3 , її склад сім`ї, факт спілкування між двоюрідним племінником та тіткою, ведення переписок, проведення спільно відпочинку, тощо). Свідок ОСОБА_8 в своїх поясненнях зазначила лише те, що знала ОСОБА_3 з молоду, перебувала в дружніх стосунках з нею, знала (зі слів ОСОБА_3 ) про те, що ОСОБА_1 є її племінником і що він навідувався та допомагав ОСОБА_3 .

Зібрані у справі докази, пояснення свідків, при відсутності доведеного факту родинних відносин, беззаперечно не підтверджують кровний зв`язок між померлою ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 , як між двоюрідним племінником та двоюрідною тіткою.

Виконавчий комітет Богуславської міської ради на запити суду про надання довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (довідку про склад сім`ї усіх прописаних та виписаних осіб у вказаному будинку з моменту його реєстрації) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була зареєстрована по АДРЕСА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , надав суду відповідь про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В подальшому, на запит суду отримано відповідь про те, що в архіві Богуславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис про народження ОСОБА_12 - відсутній.

Фактичне отримання ОСОБА_1 лікарського свідоцтва про смерть № 25 від 21.06.2025 померлої ОСОБА_3 та отримання 05.07.2023 допомоги на поховання після смерті ОСОБА_3 , не доводять наявність родинного зв`язку між позивачем та померлою.

Суду не представлено листування, документи, як от рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, по господарські книги, копії свідоцтв про народження чи шлюб інших членів родини позивача та спадкоємця, витяги з актових записів про народження, смерть, виписки з домових книг акти та інше, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб.

Судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. (ст.263 ЦПК). Рішення не може ґрунтуватись на припущеннях

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Наявні у матеріалах справи докази, а саме копія паспорту та коду позивача, копія свідоцтва про народження позивача, копія паспорту ОСОБА_3 , копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копія лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копія витягу з реєстру територіальної громади щодо місця проживання ОСОБА_3 , копія витягу зі спадкового реєстру, копія договору довічного утримання від 13.07.2022, копія рішення суду Богуславського районного суду від 10.01.2023 про розірвання договору довічного утримання від 13.07.2022, копія першої сторінки трудової книжки ОСОБА_3 , роз`яснення приватного нотаріуса Вашеки С.М. від 15.01.2024 № 5/01016, наявність родинних зв`язків між позивачем та спадкодавцем не доводять.

Позивачем не надано достовірних доказів про те, що його батько ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (сестра його батька) мають походження від одних батьків, відповідно наступне споріднення позивача та спадкодавиці встановити не можливо.

Крім того позивач не надав будь-яких доказів про існування відповідача ОСОБА_2 та її родинний зв`язок із спадкодавцем ОСОБА_3 і що вона у зв`язку з цим також претендувала або мала право претендувати на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Враховуюче викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є необґрунтованими, оскільки позивач не надав достатніх, належних, допустимих та достатніх доказів в обґрунтування фактів наявності родинних зав`язків з особами, з якими пов`язано його право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку із чим в задоволенні позовних вимог про встановлення факту родинних відносин слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 49, 77, 78, 80, 141, 247, 259, 239, 315, 263-265, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 05 вересня 2025 року.

Головуючий: суддя К. С. Романенко