Справа № 524/1453/25
Провадження №2-др/524/42/25
09.09.2025 року м.Кременчук
Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:
головуючого - судді Алексашиної Н.С.,
за участю: секретаря судового засідання Антибури І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кравченко Олександри Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 липня 2025 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), аліменти на її утримання, на період навчання, у розмірі 1/6 заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.02.2025 року і до закінчення дочкою навчання 30.06.2025, однак, не довше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

24.07.2025 року, тобто з дотриманням строку передбаченого ч.8 ст.141 ЦПК України, представником позивачки адвокатом Кравченко О.О. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій він прохає ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень.

Від представника позивачки надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення без її участі та без участі позивачки.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. В телефонному режимі повідомив, що наразі перебуває у складі ЗСУ, а тому не з`явиться у судове засідання.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, подану представником позивачки заяву та докази в її обґрунтування, дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У позовній заяві позивачка заявила що очікувана вартість витрат на професійну правничу допомогу складає 6000 грн.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 6000 гривень представником позивача додано договір про надання правничої допомоги №24 від 06.02.2025 року, документи на підтвердження розміру правничої допомоги та докази її сплати.

У договорі про надання правничої допомоги визначено фіксований гонорар адвоката в розмірі 6000 гривень за надання правової допомоги (юридичний супровід стосовно підготовки позовної заяви, представництво інтересів в суді).

З наданих платіжних інструкцій убачається, що трьома платежами 07.02.2025 року, 11.02.2025 року, 28.02.2025 року ОСОБА_1 за укладеним договором про надання правничої допомоги №24 від 06.02.2025 року перерахувала ОСОБА_4 кошти а загальну суму 6000 гривень.

Відповідно до ч.ч.4, 6 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У цій справі відповідач не надав заперечень щодо заявленого розміру витрат на правничу допомогу.

Суд враховує, що при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (пункт 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Понесені витрати підтверджено відповідними документами, що доводить їх реальність. Заявлена сума витрат на правничу допомогу на думку суду є співмірною зі складністю справи та наданими послугами.

Оскільки питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу під час ухвалення рішення 21 липня 2025 року судом не вирішено, заява про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.133, 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кравченко Олександри Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Алексашина Н.С.