Справа № 939/1335/25
РІШЕННЯ

Іменем України

08 вересня 2025 рокуселище Бородянка

Бородянський районний суд Київської області в складі: головуючого судді - Герасименко М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 липня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79333275, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 36 від 28 жовтня 2024 року до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 518,00 грн, з яких: 6 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 530,00 грн сума заборгованості за відсотками, 11 988,00 грн сума заборгованості за пенею.

Також 08 липня 2024 року між ТОВ «Оптимальні кредити» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 373231561. 20 березня 2024 року між ТОВ «Оптимальні кредити» і ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 20/0324-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до реєстру боржників № 9 від 28 серпня 2024 року до вказаного договору факторингу, до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 373231561. 27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон плюс» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 27 лютого 2025 року до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 547,50 грн, з яких: 3 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 297,50 грн сума заборгованості за відсотками, 1 750,00 грн неустойка.

У зв`язку з вказаними обставинами, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 32 065,50 грн і судові витрати.

17 червня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов; відповідач відзив на позов суду не надав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 05 липня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79333275, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 83802, за умовами якого відповідач отримав позику в розмірі 6 000,00 грн, строком на 17 днів до 21 липня 2024 року, зі сплатою процентної ставки в розмірі 1,50% в день (а.с. 8-11).

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Зі змісту вказаного договору вбачається, що право вимоги це права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договору позики (а.с. 12-14).

28 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено додаткову угоду № 2 до вказаного договору факторингу, за умовами якої сторони погодили внести зміни до п. 1.3. договору, яким передбачено умови повідомлення боржників про відступлення права вимоги заборгованості фактору, та викласти його в новій редакції; решта положень договору залишаються без змін та діють в частині, що не суперечать даній додатковій угоді (а.с. 15).

У відповідності до умов додаткової угоди № 7, яка була укладена 13 червня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» до договору факторингу № 14/06/2021, сторони домовилися викласти п. 9.1 договору, яким визначено набрання чинності, строк дії і пролонгація договору, та викласти його в новій редакції (а.с. 16).

За умовами додаткової угоди № 42 до договору факторингу № 14/06/21, укладеної 28 жовтня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ», сторони, зокрема, погодили загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників від 08 жовтня 2024 року та ціну продажу згідно реєстрів боржників № 35 і № 36 від 28 жовтня 2024 року (а.с. 17).

На виконання умов п. 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року сторони 08 жовтня 2024 року уклали акт прийому-передачі реєстру боржників № 36 (а.с. 18).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 36 від 28 жовтня 2024 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 79333275 в сумі 19 518,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 530,000 грн сума заборгованості за відсотками, 11 988,00 грн сума заборгованості за пенею (а.с. 19).

Згідно з розрахунком позивача, заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 79333275 станом на 31 березня 2025 2025 року становить 19 518,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 530,000 грн сума заборгованості за відсотками, 11 988,00 грн сума заборгованості за пенею (а.с. 20).

Також 08 липня 2024 року між ТОВ «Оптимальні кредити» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 373231561, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 3 500,00 грн, строком на 20 днів до 28 липня 2024 року, зі сплатою базової процентної ставки в розмірі 1,50% в день (а.с. 26-39).

20 березня 2024 року між ТОВ «Оптимальні кредити» і ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 20/0324-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п.4.1 даного договору право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку (а.с.42-43).

Згідно з розрахунком ТОВ «Оптимальні кредити», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 37323156 станом на 28 серпня 2024 року становить 7 927,50 грн, з яких: 3 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 677,50 грн сума заборгованості за відсотками, 1 750,00 грн неустойка (а.с. 40).

27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон плюс» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрах прав вимоги.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 27 лютого 2025 року до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 547,50 грн, з яких: 3 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 297,50 грн сума заборгованості за відсотками, 1 750,00 грн неустойка (а.с.46).

Згідно з розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 37323156 станом на 27 лютого 2025 року становить 12 547,50 грн, з яких: 3 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 297,50 грн сума заборгованості за відсотками, 1 750,00 грн неустойка (а.с. 41).

За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).

Основними засадами цивільного судочинства згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України є змагальність та диспозитивність. Принцип змагальності полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Принцип диспозитивності цивільного процесу полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Вказані норми кореспондуються зі статтею 81 ЦПК України, яка визначає обов`язок доказування і подання доказів. Згідно з вказаною нормою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач обґрунтовував заявлені вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 79333275 від 05 липня 2024 року тим, що 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №36 від 28 жовтня 2024 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 518,00 грн.

Зі змісту договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року вбачається, що право вимоги це права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договору позики; за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 12-14), тоді як договір позики № 79333275 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 був укладений лише 05 липня 2024 року, тобто пізніше ніж договір факторингу.

Долучена до матеріалів справи копія договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року не містить усіх аркушів документу, що унеможливлює встановлення предмету та усіх умов даного договору, зокрема щодо відступлення право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Крім того, надані суду додаткові угоди до вказаного договору факторингу також не містять умов щодо відступлення права вимоги до боржників, яке виникне в майбутньому.

Також, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач обґрунтовував заявлені вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором № 373231561 від 08 липня 2024 року тим, що 20 березня 2024 року між ТОВ «Оптимальні кредити» і ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 20/0324-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до реєстру боржників № 9 від 28 серпня 2024 року до вказаного договору факторингу, до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 373231561. 27 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон плюс» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрах прав вимоги.

Відповідно до п. 2.1 і 4.1 договору факторингу № 20/0324-01 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.

Проте, позивачем не надано відповідного реєстру прав вимог до вказаного договору факторингу № 20/0324-01, укладеного між ТОВ «Оптимальні кредити» і ТОВ «Таліон плюс», з якого б вбачалося, що до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 373231561.

Оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження відступлення ТОВ «Оптимальні кредити» та набуття ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до ОСОБА_1 за договором № 373231561 від 08 липня 2024 року, то підстав для задоволення позовних вимог у цій частині суд не вбачає.

Також, слід звернути увагу на те, що позивачем не було зазначено про наявність доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, і не подано клопотання про їх витребування або клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року в справі № 755/18920/18.

При цьому, в суду відсутній обов`язок вважати доведеною і встановленою ту обставину, про яку стверджує позивач, оскільки відповідно до приписів ч. 1 і 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В оцінці поведінки та способу ведення справ банком чи фінансовою установою суд враховує те, що вони є професійними учасниками ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до них висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком чи фінансовою установою є вищими, ніж до споживача фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2023 року в справі № 199/7014/20.

Враховуючи викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність і достовірність кожного доказу окремо, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, оскільки позивачем не доведено належними, достовірними та достатніми доказами факт набуття права вимоги до ОСОБА_1 за договорами № 79333275 від 05 липня 2024 року та № 373231561 від 08 липня 2024 року, то суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними, а тому дійшов висновку про необхідність відмови в їх задоволенні.

З огляду на те, що в задоволенні позовних вимог судом відмовлено, то судові витрати, пов`язані з розглядом справи слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. 10-13, 76, 79, 80, 81, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 08 вересня 2025 року.

СуддяМарина ГЕРАСИМЕНКО