Провадження №2/447/648/25
Справа №447/798/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

04.09.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Вербінець Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві Львівської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

14.03.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» Григорій Гриців звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Представник позивача просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 19956,98 грн., з яких: 18447,43 грн., в тому числі ПДВ заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування; 1236,80 грн. - інфляційне збільшення; 272,75 грн. 3% річних та судовий збір за подання позовної заяви до суду 3028 грн. 00 коп..

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 19.11.2019 №329 ТОВ «Нафтогаз Тепло» визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та виконавцем комунальних послуг з постачання гарячої води на території міста Новий Розділ Львівської області.

Нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 255,50 кв.м) належить на праві власності ОСОБА_1 , що стверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тип об`єкта магазин-кафе.

За результатами обстеження нежитлового приміщення встановлено, що в ньому є індивідуальне опалення, через приміщення проходять вертикальні трубопроводи внутрішньобудинкової системи централізованого опалення та стояки, гаряче водопостачання відсутнє. При цьому житловий будинок АДРЕСА_1 , у якому знаходиться магазин приєднано до системи централізованого теплопостачання.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору є надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуги. Відповідачка приєдналася до умов індивідуального договору шляхом фактичного отримання послуги. Фактично користувалася послугами, які ТОВ «Нафтогаз Тепло» надає споживачам м. Новий Розділ. Жодних претензій та заперечень щодо отримання послуг та якості послуг не надходило. Боржник фактично використав послуги з постачання теплової енергії, однак такі не оплатив в повному обсязі.

Житловий будинок АДРЕСА_1 оснащений загальнобудинковим приладом комерційного обліку теплової енергії (лічильник теплової енергії SHARKLY 775, DN25, заводський номер №55581192), який встановлено на системі централізованого опалення будинку, що обліковує 36 квартир та три нежитлові приміщення , в тому числі нежитлове приміщення, яке на праві власності належить ОСОБА_1 .

Розмір заборгованість ОСОБА_1 за надання послуг з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 (площа 255,50 кв.м.) становить 18447,43 грн., в тому числі ПДВ.

Послуги з постачання гарячої води відповідачу не надавалися, рахунки на оплату за послуги з постачання гарячої води не формувалися.

Представник позивача наголошує, що на момент подачі теплоносія до буд. АДРЕСА_1 , та в подальшому не надходило жодних повідомлень та доказів, які б засвідчували факт відключення будинку від мереж центрального теплопостачання та ненадання послуг постачання теплової енергії.

Таким чином, станом на момент подання позовної заяви у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за послуги, що надаються ТОВ «Нафтогаз Тепло» яка становить 19956,98 грн., з яких: 18447,43 грн., в тому числі ПДВ заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування; 1236,80 грн. - інфляційне збільшення; 272,75 грн. 3% річних.

Станом на дату звернення до суду відповідачка не погасила заборгованість, а тому представник ТОВ «Нафтогаз Тепло» просить позов задовольнити.

31.03.2025 із ГУДМС України у Львівській області надійшла відповідь на запит про зареєстроване місце проживання відповідачки, відповідно до якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 01.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвала суду від 01.04.2025, копія позовної заяви та додані до неї документи надсилались відповідачці за зареєстрованим місцем проживання, проте конверт з документами повернувся на адресу суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідачка ОСОБА_2 у судові засідання не з`явилася, клопотань чи заяв про неможливість прибути у судове засідання не подала, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив розгляд справи провести без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд встановив:

Відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області №329 від 19.11.2019 визначено ТОВ «Нафтогаз Тепло» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води.

Судом встановлено, що нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 255,50 кв.м) належить на праві власності ОСОБА_1 , що стверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тип об`єкта магазин-кафе, від`єднане від системи централізованого опалення та обладнане індивідуальною системою опалення.

Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування постачання теплової енергії за період з 01.112022-31.02.2025 заборгованість ОСОБА_1 становить 18447,43 грн.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності нежитлове приміщення, яке знаходиться на першому поверсі цегляного 4-поверхового житлового будинку загальною площею 255.5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Згідно з актами про відпуск теплової енергії надано послуги з постачання теплової енергії на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Представником ТОВ «Нафтогаз Тепло» 30.11.2022, 31.12.2022, 31.01.2023, 28.02.2023, 31.03.2023, 30.04.2023, 31.05.2023, 30.06.2023, 31.07.2023, складено акти про те, що споживачеві ОСОБА_1 надано послуги з абонентського обслуговування постачання теплової енергії.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно з ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів;

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у ч.1,3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до вимог ч.4 ст.13 Закону України «Про житлового-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Отже, необхідність укладання договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладання визначено як обов`язок, а не право споживача таких послуг.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм Закону споживачі зобов`язанні оплатити житлово-комунальні послуги якщо вони фактично користувались ними як на виконання умов договору так і отриманих споживачем до укладення відповідного договору.

Верховним Судом України у Постанові від 27 лютого 2019 року, у справі №334/2789/15-ц зазначено, що ні ЦК України, ні Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «;Про теплопостачання», ні Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання послуг з теплопостачання має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги.

Відповідно до ч.6 ст.19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання по наданню послуг. Доказів протилежного відповідачкою не надано. Доводи представника позивача не спростовано.

Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був проведений за відповідними формулами, належним чином обґрунтований та мотивований. У свою чергу, в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів математичні розрахунки наведені позивачем.

Отже, згідно із зазначеними нормами, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Судом встановлено, що позивач належним чином надавав послуги з постачання теплової енергії, однак відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання не виконала, чим спричинила заборгованість перед ТОВ «Нафтогаз Тепло» у розмірі 19956,98 грн., з яких: 18447,43 грн., в тому числі ПДВ заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування; 1236,80 грн. - інфляційне збільшення; 272,75 грн. 3% річних.

Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, відповідачка не подала жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов`язань за договором.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення, судовий збір слід стягнути з відповідачки у розмірі 3028,00 гривень на користь позивача.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» заборгованість на загальну суму 19956 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 98 копійок, з яких: 18447,43 грн., в тому числі ПДВ заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування; 1236,80 грн. - інфляційне збільшення; 272,75 грн. 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло», , місце знаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 04.09.2025.

Суддя Павлів В. Р.