КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/1134/2025
Справа № 372/505/23
03 вересня 2025 року
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , подану представником Кулібабою Олександром Олександровичем, про ухвалення додаткової постанови за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Лайон Хілз» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2025 року, ухвалене у складі судді Пінкевич Н.С. в м. Київ у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Лайон Хілз» про стягнення грошових коштів та визнання недійсними окремих частин договору про пайову участь у житлово-будівельному кооперативі, зустрічним позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Лайон Хілз» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,
В лютому 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, змінивши предмет позову в травні 2024 року, просив стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Лайон Хілз» (далі ОК «ЖБК «Лайон Хілз») на свою користь еквівалент 127 457,98 доларів США, що станом на 08 лютого 2023 року становить 4 660 959,89 грн., з яких сума боргу, що еквівалентна 126 967,50 доларів США - 4 643 023,72 грн., штрафні санкції 3 % річних, сума яких еквівалентна 490,48 доларів США - 17 936,17 грн., визнати недійсними з моменту укладення окремі частини договору № ЛХ/24-КВ/001 від 15 грудня 2021 року про пайову участь в житлово-будівельному кооперативі, а саме абзац 2 п.п. 6.1.6 п. 6.1 розділу 6 в частині слів «за вирахуванням штрафу в розмірі 10 % від суми оплати паю, визначеного розділами 4 та 5 даного договору», п.п. 8.1.2 п. 8.1 розділу 8 в частині слів «при цьому Кооператив утримує із суми сплаченого паю, яка підлягає поверненню, штраф в розмірі 10 % від повної суми паю, визначеної в п. 4.1 цього договору та членські внески, відповідно до цього договору», покласти на відповідача судові витрати.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2025 року первісний позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОК «ЖБК «Лайон Хілз» задоволено частково. Визнано недійсними з моменту укладення окремі частини договору №ЛХ/24-КВ/001 про пайову участь в житлово-будівельному кооперативі від 15 грудня 2021 року, укладеного між ним та відповідачем, а саме: абзац 2 підпункту 6.1.6 пункту 6.1. розділу 6 в частині слів «… за вирахуванням штрафу в розмірі 10 (десяти) % від суми оплати паю, визначеного розділами 4 та 5 даного договору» та підпункт 8.1.2. пункту 8.1. розділу 8 в частині слів «…штраф в розмірі 10% від повної суми паю, визначеної в п. 4.1. цього договору». Стягнуто з ОК «ЖБК «Лайон Хілз» на користь ОСОБА_1 еквівалент 127 457,98 доларів США, що станом на 08 лютого 2023 року становить грошові кошти у сумі 4 660 959,89 грн., з яких сума боргу 4 643 023,72 грн., що еквівалентно 126 967,50 доларів США, штрафні санкції (3% річних) 17 936,17 грн., що еквівалентно 490,48 доларів США. В іншій частині первісного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОК «ЖБК «Лайон Хілз» пеню у розмірі 300 000 грн., 3% річних у розмірі 43 351,88 грн. та членський внесок у розмірі 5000 грн. В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, стягнуто з ОК «ЖБК «Лайон Хілз» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 11462,72 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 40000 грн., в іншій частині заяви відмовлено.

Відповідач ОК «ЖБК «Лайон Хілз», не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, за умов неправильного застосування норм матеріального прав та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові ОСОБА_1 та задовольнити позов ОК «ЖБК «Лайон Хілз» в повному обсязі, покласти на відповідача судові витрати.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 липня 2025 року апеляційну скаргу ОК «ЖБК «Лайон Хілз» залишено без задоволення, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2025 року залишено без змін.

04 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 в особі представника Кулібаби О.О. подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткової постанови.

Посилався на те, що у відзиві на апеляційну скаргу ним було зазначено, що сторона позивача подасть заяву про ухвалення додаткової постанови в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України, та повідомив про це під час судового засідання в апеляційній інстанції, яке відбулося 30 липня 2025 року. Оскільки судові витрати, які сплатила або має сплатити сторона, визначаються на підставі поданих доказів, один з яких був укладений позивачем та його представником після завершення провадження в суді апеляційної інстанції, і питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу не було вирішено, виникла необхідність подання цієї заяви про ухвалення додаткового рішення.

Посилався на ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, повідомляв, що 14 липня 2023 року позивачем та адвокатом Кулібабою О.О. було укладено договір № 14-07 про надання правничої (правової) допомоги, за яким адвокат зобов`язався надавати правничу (правову) допомогу клієнту в межах справи № 372/505/23, що включає представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції та, за необхідності, представництво інтересів клієнта у взаємовідносинах із державними органами, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами, даний договір наявний в матеріалах справи. Згідно п. 1.2 договору, представництво інтересів у судах апеляційної та касаційної інстанції, якщо така необхідність виникне, здійснюється за умовами окремої угоди, укладеної між сторонами.

На виконання умов п. 1.2 договору сторони уклали додаткову угоду № 1 від 24 червня 2025 року, відповідно до якої адвокат Кулібаба О.О. зобов`язався представляти інтереси позивача у справі № 372/505/23 під час провадження у суді апеляційної інстанції, а позивач зобов`язався оплатити таку правничу допомогу в розмірі 20000 грн.

Звертав увагу, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц передбачила такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність, необхідність, розумність розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Необхідність судових витрат обґрунтована складністю справи, специфікою правовідносин та її значенням для позивача, що зумовлює потребу залучення адвоката з відповідною кваліфікацією.

Адвокат, беручи на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта у справі у суді апеляційної інстанції, розуміючи тягар відповідальності та усвідомлюючи потенційні негативні наслідки, що можуть настати для клієнта, об`єктивно оцінив сукупну вартість своїх послуг у розмірі 20000 грн. Отримання позивачем правничої допомоги від адвоката, який усвідомлює значення справи, розуміє можливі негативні наслідки та має відповідну кваліфікацію, обґрунтовує необхідність судових витрат на професійну правничу допомогу.

Розумність судових витрат обумовлена тим, що сума витрат на професійну правничу допомогу відповідає звичайній вартості послуг адвоката з відповідною кваліфікацією та досвідом у регіоні. Витрати у розмірі 20000 грн. є співмірними з обсягом виконаних адвокатом дій, зокрема підготовкою процесуальних документів та участю в судовому засіданні. Також вказаний розмір витрат на професійну правничу допомогу є пропорційним ціні позову, яка є більшою ніж 4,5 млн. грн.

Крім того, значення справи та можливі негативні наслідки для позивача зумовлювали необхідність укладення договір з адвокатом, здатним належним чином забезпечити якісне представництво інтересів у суді апеляційної інстанції.

Згідно з актом № 2 приймання-передачі юридичних послуг від 31 липня 2025 року, ним була надана наступна правнича (правова) допомога: складено та подано до суду заяву від 25 червня 2025 року про внесення додаткових відомостей про учасника справи, переведення документів в електронну форму та прискорення розгляду справи, та відзив на апеляційну скаргу, здійснено представництво інтересів клієнта в Київському апеляційному суді в судовому засіданні 30 липня 2025 року.

Звертав увагу на правові висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21, відповідно до якої учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу відповідають дійсності, необхідності та розумності, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі.

Звертав увагу, що саме відповідач, ігноруючи положення договору, не виконав свого зобов`язання щодо повернення позивачу сплачених ним коштів після розірвання позивачем договору, і бездіяльність відповідача, яка триває вже три роки, зумовила необхідність звернення до суду з даним позовом.

На підставі вищевикладеного просив ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з ОК «ЖБК «Лайон Хілз» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

З урахуванням положень ст. 270 ЦПК України, оскільки суд вирішує лише питання про судові витрати, апеляційний суд не вбачав необхідності викликати сторони для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення, а тому розглянув дане питання без виклику зазначених осіб, роз`яснивши іншим учасникам право подати заперечення на вказану заяву.

Заперечень на заяву про ухвалення додаткової постанови не надійшло.

Вирішуючи заяву по суті, апеляційний суд виходить із наступного.

Питання про судові витрати, понесені позивачем на правничу допомогу, апеляційним судом в постанові від 30 липня 2025 року не вирішувалось.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічні правові висновки викладені в додатковій постанові Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та зазначено, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи».

Аналогічні правові висновки підтримуються Верховним Судом і в подальшому, зокрема в постанові від 06 листопада 2023 року в справі № 938/466/21 (провадження № 61-5256св23).

Із матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу стороною позивача зроблено застереження, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

04 серпня 2025 року в межах п`ятиденного строку після ухвалення судового рішення, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Кулібабою О.О. через систему «Електронний суд» подано заяву про ухвалення додаткової постанови.

Додатком до заяви є копія додаткової угоди № 1 від 24 червня 2025 року до договору № 14-07 про надання правничої (правової) допомоги від 14 липня 2023 року, за умовами якої сторони ОСОБА_1 та адвокат Кулібаба О.О. домовилися, що адвокат представлятиме інтереси клієнта в суді апеляційної інстанції у справі № 372/505/23. Сторони встановили фіксовану вартість послуг адвоката за представництво у суді апеляційної інстанції у справі № 372/505/23 у розмірі 20000 грн., що включає участь до 10 судових засіданнях та підготовку всіх необхідних процесуальних документів.

Також до заяви про ухвалення додаткової постанови додано копію акту № 2 приймання-передачі наданих послуг від 31 липня 2025 року, складеного ОСОБА_1 та адвокатом Кулібабою О.О. про те, що адвокат надав клієнту правничу допомогу у межах справи № 372/505/23 в суді апеляційної інстанції, а саме складено та подано до суду процесуальні документи: заява від 25 червня 2025 року про внесення додаткових відомостей про учасника справи, переведення документів у електронну форму та прискорення розгляду справи, відзив на апеляційну скаргу від 25 липня 2025 року. Здійснено представництво інтересів клієнта в Київському апеляційному суді в судовому засіданні 30 липня 2025 року. Вартість наданих послуг визначена договором № 14-07 від 14 липня 2023 року і становить 20000 грн. Сторони погодилися, що підписання цього акта є підтвердженням факту належного надання та погодження правничої (правової) допомоги, передбаченої договором.

Факти надання послуг правничої допомоги підтверджені матеріалами справи та встановлені судом.

Оцінюючи дотримання стороною відповідача критеріїв реальності адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), а також критерії розумності їхнього розміру, апеляційний суд вважає в даному випадку дотриманими.

Апеляційний суд погоджується з обґрунтованими доводами позивача, що витрати у розмірі 20000 грн. є співмірними з обсягом виконаних адвокатом дій, зокрема підготовкою процесуальних документів та участю в судовому засіданні. Також вказаний розмір витрат на професійну правничу допомогу є пропорційним ціні позову, яка є більшою ніж 4,5 млн. грн. Крім того, значення справи та можливі негативні наслідки для позивача зумовлювали необхідність укладення договір з адвокатом, здатним належним чином забезпечити якісне представництво інтересів у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, розмір витрат на правничу допомогу 20000 грн., понесених позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, підтверджений належними та допустимими доказами, такі витрати відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, а тому вони підлягають стягненню з позивача на користь відповідача відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Виходячи із наведеного, оскільки апеляційним судом встановлено, що позивачем було укладено з адвокатом договір про надання правничої (правової) допомоги та додаткову угоду до нього, в яких сторони обумовили надання відповідачу правової допомоги, визначили розмір адвокатського гонорару, склали акт приймання-передачі наданих послуг від 31 липня 2025 року, позивач завчасно у відзиві на апеляційну скаргу повідомив про надання доказів на правничу допомогу після ухвалення рішення суду, і в установлений законом п`ятиденний строк після прийняття постанови апеляційним судом позивач подав докази понесених ним судових витрат, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про ухвалення додаткової постанови, стягнувши з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу, понесені ним під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 20000 грн.

Керуючись ст. 7, 133, 137, 141, 246, 270, 381, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , подану представником Кулібабою Олександром Олександровичем, про ухвалення додаткової постанови задовольнити.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Лайон Хілз» (Київська область Обухівський район с. Лісники вул. Лугова 33 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.