Справа №295/4638/25
УХВАЛА

10.09.2025 року м. Житомир

Суддя Богунський районний суд м. Житомира Зосименко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Єригіної Інни Михайлівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08.09.2025 року визнано необґрунтованою заяву подану ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Богунського районного суду м. Житомира Єригіної І.М. у справі за позовною заявою представника позивача адвоката Ляхова олександра Валерійовича, що діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Заяву подану ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Богунського районного суду м. Житомира Єригіної І.М. у справі за позовною заявою представника позивача адвоката Ляхова Олександра Валерійовича, що діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, передати для вирішення іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2025 року заява ОСОБА_1 про відвід судді Єригіної І.М. була розподілена судді Зосименку О.М.

За правилами ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи №295/4638/25, перевіривши доводи, викладені ОСОБА_1 в заяві про відвід судді, дійшов висновку, що підстави для її задоволення відсутні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що основними підставами для відводу головуючої є незгода заявника з процесуальними рішеннями і діями судді щодо реагування на заявлення адвокатом витрат на професійну правничу допомогу та подання стороною зустрічного позову.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення у справі Веттштайна (Wettstein)).

Сама по собі незгода заявника з конкретними процесуальними діями чи рішеннями головуючого судді не може свідчити про упередженість й необ`єктивність судді та бути підставою для відводу.

Подібні висновки на кшталт того, що незгода з процесуальними рішеннями судді не може свідчити про упередженість й необ`єктивність судді та бути підставою для відводу, були відображені в судових рішеннях Верховного Суду, зокрема, у постанові від 23.01.2020 у справі №335/3479/13-к, від 18.02.2020 у справі №202/4467/14-к.

Згідно з ч.3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Таким чином, встановивши, що незгода заявника з конкретними процесуальними діями чи рішеннями головуючого судді не може свідчити про упередженість й необ`єктивність судді та бути підставою для відводу, у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні заяви про відвід судді - відмовити.

Справу передати судді Богунського районного суду м. Житомира Єригіній І.М. для продовження судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Зосименко

.