ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 547/868/23

провадження № 61-6952св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Семенівська селищна рада, Кременчуцька районна державна (військова) адміністрація Полтавської області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області Репях Тетяна Іванівна, товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Полтавазернопродукт»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на постанову Полтавського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року у складі колегії суддів: Одринської Т. В., Пікуля В. П., Панченка О. О.,

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , Семенівської селищної ради, Кременчуцької районної державної (військової) адміністрації Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області Репях Т. І., товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Полтавазернопродукт», про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом.

2. Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна тітка ОСОБА_4 . Після її смерті залишилась спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки розміром 4,35 га, що розташована на території Василівської сільської ради Кременчуцького (Семенівського) району Полтавської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ № 036676 від 20 червня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 322. Згідно Книги записів державних актів на право приватної власності на землю зазначена земельна ділянка знаходилась на полі № 7 за № 322.

3. Вказувала, що вона прийняла спадщину після смерті тітки у передбаченому законом порядку. Разом із тим, 11 квітня 2023 року державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Репях Т. І. їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину), оскільки нотаріусом було встановлено, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 23 березня 2023 року земельна ділянка площею 4,35 га, розташована на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:001:0829, має іншого власника ОСОБА_2 , який набув право власності на неї на підставі свідоцтва про право на спадщину приватного нотаріуса Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області Трембач Н. В. від 04 вересня 2020 року за № 860.

4. Зазначене свідоцтво відповідач оформив як спадкоємець після смерті ОСОБА_5 , якому виділялася земельна ділянка під № НОМЕР_1 на території Василівської сільської ради (КСП «Брусівське») згідно з розпорядженням голови Семенівської РДА № 515 від 17 жовтня 2018 року.

5. У травні 2023 року позивачка звернулася до Семенівської селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) із земель колишнього ПСП «Заповіт» (раніше КСП «Брусівське»), але рішенням № 1367 від 29 серпня 2023 року було відмовлено в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) із земель колишнього ПСП «Заповіт» (КСП «Брусівське») з підставі відсутності документів, передбачених статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

6. Вважала, що до складу спадкового майна після померлої тітки ОСОБА_4 увійшла пайова земельна ділянка площею 4,35 га, розташована на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю І-ПЛ № 036676 від 20 червня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 322, в якому був відсутній кадастровий номер і присвоєний в подальшому після оформлення позивачкою технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки :00:001:0829.

7. Враховуючи викладене з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд:

визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області № 515 від 17 жовтня 2008 року «Про посвідчення права власності державним актом на земельну ділянку ОСОБА_5 »;

визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Василівської сільської ради, Семенівського району (наразі Кременчуцького району Семенівської ТГ) Полтавської області за кадастровим номером :00:001:0829, серія ЯМ № 490219 від 17 жовтня 2012 на ім`я ОСОБА_5 ;

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину № 860 від 04 вересня 2020 року, яке видане приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області Трембач Н. В., на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Василівської сільської ради, Семенівського району (Кременчуцького району Семенівської ТГ) Полтавської області, площею 4,3500 га, кадастровий номер :00:001:0829 на ім`я ОСОБА_2 ;

визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 тітки ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Василівської сільської ради, Семенівського району (Кременчуцького району Семенівської ТГ) Полтавської області, площею 4,3500 га, кадастровий номер :00:001:0829.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

8. Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2024 року у складі судді Харченка В. Ф. позов задоволено.

9. Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області № 515 від 17 жовтня 2008 року «Про посвідчення права власності державним актом на земельну ділянку ОСОБА_5 » щодо земельної ділянки № 322.

10. Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Василівської сільської ради Семенівського району (наразі Кременчуцького району Семенівської ТГ) Полтавської області, з кадастровим номером :00:001:0829, серія ЯМ № 490219 від 17 жовтня 2012 на ім`я ОСОБА_5 .

11. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 860 від 04 вересня 2020 року, яке видане приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області Трембач Н. В. на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Василівської сільської ради, Семенівського (Кременчуцького району Семенівської ТГ) Полтавської області, площею 4,3500 га, кадастровий номер :00:001:0829, на ім`я ОСОБА_2 .

12. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Василівської сільської ради Семенівського району (Кременчуцького району Семенівської ТГ) Полтавської області, площею 4,3500 га, кадастровий номер :00:001:0829.

13. У задоволенні позову до неналежного відповідача Семенівської селищної ради відмовлено.

14. Вирішено питання щодо судових витрат.

15. Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив із того, що земельна ділянка ОСОБА_4 належала їй на підставі державного акта від 20 червня 2001 року і сформована із земельної частки (паю) КСП «Брусівське» за № 322.

16. Разом із тим, спірне розпорядження Семенівської районної державної адміністрації від 17 жовтня 2008 року № 515 посвідчило право власності на земельну частку (пай) КСП «Брусівське» ОСОБА_5 за № 465. При цьому є ще одне розпорядження Семенівської районної державної адміністрації від 17 жовтня 2008 року № 515, яким посвідчено право власності на земельну частку (пай) КСП «Брусівське» ОСОБА_5 за № 322, копія якого перебуває у Технічній документації із землеустрою щодо спірної земельної ділянки на ім`я ОСОБА_5 .

17. Суд виснував, що Семенівська районна державна адміністрації склала за одними і тим самим номером і датою для однієї й тієї ж особи розпорядження щодо земельної ділянки і № 322 (чужої), і № 465 (його). Надалі земельна ділянка формувалася із № 322.

18. Отже, суд зазначив, що спір стосується однієї і тієї самої земельної ділянки, а тому, з урахуванням положень статті 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр», дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

19. Постановою Полтавського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення місцевого суду скасовано, ухвалено нове судове рішення, в задоволенні позову відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.

20. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що судом першої інстанції не враховано, що спадкодавець ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якої відкрилась спадщина, є рідною тіткою позивачки.

21. Апеляційний суд зазначив, що оскільки спадщина відкрилась у 2002 році, тому до спадкових правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР 1963 року (у редакції від 30 жовтня 1999 року).

22. Таким чином, місцевий суд невірно застосував положення статті 1265 ЦК України, зазначивши, що позивачка є спадкоємцем п`ятої черги, оскільки положення ЦК УРСР, чинні на час відкриття спадщини, не відносять ОСОБА_1 , як племінницю спадкодавця, до кола спадкоємців, які мають право на спадщину.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

23. У травні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 .

24. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 червня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

25. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

26. У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення місцевого суду.

27. Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2022 року в справі № 759/7632/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

28. Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 дізналась про порушення свого права 11 квітня 2023 року, коли державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

29. Також заявниця не згодна із висновками апеляційного суду щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень ЦК УРСР щодо невіднесення позивачки як племінниці до кола спадкоємців.

30. Посилається на те, що в діючому ЦК України племінники не належать до спадкоємців за законом жодної з черг, а спадкують за правом представлення як діти рідного дядька та тітки, тобто двоюрідні брати та сестри спадкодавця.

31. Тому, на думку заявника, враховуючи те, що батько позивачки, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спадкодавець ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , були рідними братом та сестрою, то батько позивачки в разі, якщо б смерть ОСОБА_4 настала раніше, входив би до другої черги спадкування.

32. У спадкодавця ОСОБА_4 жодних рідних на день відкриття спадщини не було, тому позивачка є єдиною спадкоємицею за правом представлення.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

33. У червні 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 від представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 , у якому вказано, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

34. Земельна ділянка, що належала ОСОБА_4 мала і має № 322, що підтверджено планом розташування земельної ділянки № НОМЕР_2 , державним актом серії І-ПЛ № 036676 від 20 червня 2001 року без зазначення кадастрового номера земельної ділянки (т. 1, а. с. 9, 44). ОСОБА_4 як спадкодавець за життя правомірно набула право власності на неї та по день смерті була її власником.

35. ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті рідної тітки ОСОБА_4 шляхом подачі відповідної письмової заяви до державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори, але нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0829 є ОСОБА_2 , який набув право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області Трембач Н. В. № 860 від 04 вересня 2020 року як спадкоємець після смерті ОСОБА_5 , якому виділялася земельна ділянка під № НОМЕР_1 на території Василівської сільської ради КСП «Брусівське», згідно з розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації № 515 від 17 жовтня 2008 року (т. 1, а. с. 23-25, 52).

36. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 земельна ділянка, кадастровий номер :00:001:0829, площею 4,35 га, розташована на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності зареєстроване за ОСОБА_5 , державний акт серії ЯМ № 490219, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17 жовтня 2012 року. Орендар ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт». Строк дії речового права до 31 грудня 2027 року (т. 1, а. с. 26-31).

37. З технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), здійсненої на замовлення ОСОБА_1 , місцевим судом установлено, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, кадастровий номер :00:001:0829, площею 4,35 га № НОМЕР_2 . Межі земельної ділянки не закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками. Нормативна грошова оцінка станом на 03 липня 2019 року складає 145 747,26 грн (т. 1, а. с. 32-37).

38. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 358110442 від 12 грудня 2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0829 площею 4,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Полтавська обл., Семенівський р-н, с. Василівка, право власності зареєстровано 04 вересня 2020 року за ОСОБА_2 , підстава: свідоцтво про право на спадщину № 860, видане 04 вересня 2020 року приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області (т. 1, а. с. 180).

39. Семенівська селищна рада рішенням від 29 серпня 2023 року № 1367 відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (земельної частки (паю) в натурі (на місцевості)) із земель колишнього ПСП «Заповіт» (раніше КСП «Брусівське») (т. 1, а. с. 53).

40. Згідно зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 860 від 04 вересня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області Трембач Н. В., встановлено, що на підставі заповіту, посвідченого Василівською сільською радою Семенівського району Полтавської області 03 грудня 2009 року за № 68 спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , 1950 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його онук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із земельної ділянки розміром 4,35 га, розташованої на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯМ № 490219 від 17 жовтня 2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 001442. Кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0829. Право власності зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03 серпня 2016 року за № 15815886, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 45. Спадкова справа № 112/2020 (т. 1, а. с. 114-116).

41. З листів ГУ Держгеокадастру у Полтавській області управління надання адміністративних послуг Відділ № 5 від 16 листопада 2023 року № 5488/15-23 від 28 грудня 2023 року № 5143/10-23 установлено, що згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯМ № 490219, зареєстрований 17 жовтня 2012 за № 01442 та виданий гр. ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 4,3500 га, яка розташована на території Василівської сільської ради (за межами населеного пункту) Семенівського району Полтавської області. Документації із землеустрою, вказані в запиті, до місцевого фонду не надходили і не включені до «Переліку документації із землеустрою місцевого фонду документації із землеустрою у Семенівському районі, що передається до державного фонду документацій із землеустрою» (т. 1, а. с. 161, 163).

42. Згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯМ № 490219 від 17 жовтня 2012 року, виданий на ім`я ОСОБА_5 на підставі розпорядження від 17 жовтня 2008 року № 515 Семенівської районної державної адміністрації, останній є власником земельної ділянки площею 4,3500 га, розташованої на території Полтавської області, Семенівський район, Василівська сільська рада (за межами населеного пункту), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:001:0829 (т. 1, а. с. 162).

43. Згідно зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 грудня 2002 року, виданого на ім`я ОСОБА_5 , останній є спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Брусівське», розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 792308 від 04 липня 2001 року та зареєстроване в Книзі видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 500 (т. 1, а. с. 170).

44. 21 жовтня 2009 року ОСОБА_5 встановлено і погоджено в натурі межі земельної ділянки за № НОМЕР_2 на підставі розпорядження голови Семенівської райдержадміністрації від 17 жовтня 2005 року № 515 (т. 1, а. с. 171, 172, 173).

45. Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва гр. ОСОБА_5 на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, кадастровий номер :00:001:0829, сформована 14 квітня 2010 року. Роботи по складанню державного акту на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 загальною площею 4,35 га виконані на основі проекту поділу земель на земельні частки (паї) земельних часток (паїв) на території реформованого КСП «Брусівське» на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Координати поворотних точок меж земельних ділянок вирахувано в СК-63 року. Вартість земельної часки (паю) складає 59 599,87 грн (т. 1, а. с. 167).

Позиція Верховного Суду

46. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

47. Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

48. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

49. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

50. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

51. Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що судом першої інстанції не враховано, що спадкодавець ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якої відкрилась спадщина, є рідною тіткою позивачки.

52. Апеляційний суд зазначив, що оскільки спадщина відкрилась у 2002 році, тому до спадкових правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР 1963 року (у редакції від 30 жовтня 1999 року).

53. Таким чином, місцевий суд невірно застосував положення статті 1265 ЦК України, зазначивши, що позивачка є спадкоємцем п`ятої черги, оскільки положення ЦК УРСР, чинні на час відкриття спадщини, не відносять ОСОБА_1 , як племінницю спадкодавця, до кола спадкоємців, які мають право на спадщину.

54. В касаційній скарзі заявниця посилається на те, що в діючому ЦК України племінники не належать до спадкоємців за законом жодної з черг, а спадкують за правом представлення як діти рідного дядька та тітки, тобто двоюрідні брати та сестри спадкодавця.

55. Тому, на думку заявника, враховуючи те, що батько позивачки, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спадкодавець ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , були рідними братом та сестрою, то батько позивачки, в разі якщо б смерть ОСОБА_4 настала раніше, входив би до другої черги спадкування.

56. У спадкодавця ОСОБА_4 жодних рідних на день відкриття спадщини не було, тому позивачка є єдиною спадкоємицею за правом представлення.

57. Колегія суддів відхиляє вказані посилання з огляду на таке.

58. Судами встановлено, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною тіткою ОСОБА_1 .

59. Згідно з пунктами 4, 5, 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у редакції від 16 січня 2003 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

60. Правовідносини, що є предметом розгляду у цій справі, виникли до набрання чинності ЦК України, отже, для вирішення даної справи підлягають застосуванню норми ЦК УРСР у редакції, чинній на час відкриття спадщини.

61. Відповідно до положень статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

62. У статті 527 ЦК УРСР зазначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

63. Статтею 529 ЦК УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

64. Відповідно до статті 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

65. З огляду на положення ЦК УРСРС, чинні на час відкриття спадщини, колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду про те, що ОСОБА_1 не належала на час відкриття спадщини до кола осіб, які мають право на спадщину відповідно до положень статей 529, 530 ЦК УРСР.

66. Доводи заявниці про те, що позивачка є спадкоємицею за правом представлення після смерті свого батька, який помер у 1978 році, є безпідставними, оскільки спадкування за правом представлення положеннями ЦК Української РСР не передбачено. При цьому батько позивачки помер більш ніж за двадцять років до відкриття спадщини.

67. Також колегія суддів відхиляє посилання заявниці на те, що апеляційним судом не враховано, що позивачка про порушення свого права дізналась лише 11 квітня 2023 року, коли державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки апеляційним судом відмовлено у задоволенні позовних вимог з інших підстав, аніж пропуск позивачкою строку позовної давності.

68. Доводи заявниці про те, що в апеляційному суді справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду, є безпідставними. Так, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2024 року визначено склад колегії суддів: Одринська Т. В., Кузнєцова О. Ю., Пікуль В. П.

03 березня 2025 року розпорядженням керівника апарату суду «Про здійснення повторного автоматизованого розподілу справи» у зв`язку із перебуванням судді Кузнєцової О. Ю. з 03 березня 2025 року до 18 березня 2025 року у відпустці та з метою недопущення порушення строків розгляду справи здійснено повторний автоматизований розподіл цивільної справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 березня 2025 року суддю Кузнєцову О. Ю. замінено суддею Панченком О. О.

69. Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

70. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального процесуального права.

71. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

2. Постанову Полтавського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович