Справа № 203/4280/25
Провадження № 2/0203/2012/2025
УХВАЛА

02 липня 2025 року у місті Дніпрі суддя Центрального районного суду міста Дніпра Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Кредитної спілки «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив:

23.06.2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява Кредитної спілки «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2025 року цивільну справу № 203/4280/25, провадження № 2/0203/2012/2025, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду 25.06.2025 року.

25 червня 2025 року на виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб, у відповідь на який 02.07.2025 року надійшла інформація з Відділу реєстрації місця проживання громадян Селидівської міської ради щодо місця проживання відповідача ОСОБА_1 , відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 28.10.2019 року по 13.05.2024 рік, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність відмовити позивачу у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до статті 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Відповідно до статті 46 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), усі фізичні та юридичні особи здатні мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність).

Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Між тим, Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальних правовідносинах.

Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.

За таких обставин суд доходить висновку, що оскільки відповідач померла до відкриття провадження у справі, її процесуальна правоздатність припинилась.

Тому, підстав для відкриття провадження у справі немає.

Аналогічні висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 127/328/17 (провадження № 61-26435св18), у постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18), що враховується судом на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулись із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Таким чином, оскільки відповідач померла до відкриття провадження у справі, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі у відповідності до п.6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 186, 260, 353 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовною заявою Кредитної спілки «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з її моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва