РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.,

за участі секретаря Яковенко Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування якого вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, але до свідоцтва не ввійшла недоотримана пенсія, оскільки відповідачем нотаріусу було надано відповідь про відсутність сум невиплаченої пенсії. Батько був на обліку у відповідача та отримував пенсію за віком довічно. З квітня 2016 року виплати були припинені на підставі ст.. 12 Закону № 1706 з закінченням терміну дії довідки внутрішньо переміщеної особи. Зазначає, що такі дії відповідача є незаконними та не відповідають чинному законодавству України, перешкоджають реалізації його прав як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому суму недоотриманої пенсії батька за період з 01.04.2016 по 31.05.2018.

У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача надав відзив на позов, в якому вказав, що ОСОБА_2 перебував на обліку в управлінні, мав статус внутрішньо переміщеної особи з 2014. Виплату пенсії ОСОБА_2 було призупинено з 01.04.2016 згідно із статтею 12 Закону № 1706. Пенсійна справа закрита з 01.06.2018 у зв`язку із смертю пенсіонера. ОСОБА_2 за життя особисто до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не звертався. Обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з частиною другою статті 49 Закону № 1058, з урахуванням вимог статті 46 Закону № 1058 . У вересні 2023 Головним управлінням на запит нотаріуса було направлено відповідь, що суми недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 відсутні. Також зазначив, що право на пенсію та інші соціальні виплати не входить до складу спадщини, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що в відзиві жодним чином не обґрунтовано припинення нарахування пенсії ОСОБА_2 . Відповідач протиправно припинив нарахування пенсії.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 доводився сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 19.12.1985.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 28.03.2023.

ОСОБА_1 прийняв після смерті батька ОСОБА_3 спадщину, що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину від 31.03.2023, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 124.

Листом № 22961-21321/Б-02/8-5000/23 від 15.12.2023 ГУ ПФУ повідомив, що ОСОБА_2 перебував на обліку у відповідача та отримував пенсію. Пенсійна справа була закрита з 01.06.2018 у зв`язку з смертю ОСОБА_2 . Виплата пенсії останньому проведена по березень 2016, з 01.04.2016 виплата пенсії припинена. За поновленням пенсії ОСОБА_2 не звертався.

Як вбачається з листа № 0500-0220-8/65602 від 02.08.2023 ГУ ПФУ в Донецькі області повідомила нотаріусу, що недоотримана пенсія ОСОБА_2 відсутня. Також зазначено, що відповідно до положень статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

За відомостями протоколів перерахунків пенсії, наданих на виконання ухвали суду, по пенсійній справі ОСОБА_2 призначено пенсію за віком. Розмір щомісячної пенсії за період з 01.07.2018 по 01.12.2020 складає 21076,4 грн.

Отже, спір виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме, права на отримання спадкового майна у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавцю.

Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у нього права на отримання успадкованої суми пенсії.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

З копії свідоцтва про право на спадщину вбачається, що позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою після смерті батька, отримав свідоцтво про право на спадщину. Проте відповідачем відомостей щодо суми недоотриманої пенсії батька нотаріусу надано не було. Тому позивач був позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Посилання відповідача про те, що спадкодавець за життя не виявив бажання поновити отримання пенсії та не звертався з відповідною заявою до відповідача, а тому, пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу, з огляду на вищенаведене.

Так, визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VІІІ Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, не підтвердження місця фактичного проживання.

За вказаний період відповідачем відомостей нотаріусу не надано, без чого нотаріус був позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину, отже додаткове звернення позивача до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом як обов`язкова передумова для звернення до суду не вимагається.

Позивач просить зобов`язати нарахувати та виплатити відповідача суму недоотриманої пенсії за період з 01.04.2016 по 31.05.2018.

За відомостями ППВП, наданими на виконання ухвали суду, ОСОБА_2 була призначена пенсія за віком довічно з 28.05.1999. Проте, суми пенсії, зазначені у вказаних протоколах, не можуть бути прийняті судом та використані для розрахунку недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , оскільки їх розрахунок наведений за період з 01.07.2018 по 01.12.2020, за період після смерті пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_1 , а пенсійна справа була закрита 01.06.2018.

Судом вживалися заходи щодо витребування відомостей про суму недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , проте, витребувані документи надані суду не були.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання належного йому спадкового майна.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки останній успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент смерті свого батька.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 нарахувати та виплатити спадкоємцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 недоотриману пенсію ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.04.2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков