Справа № 367/7900/24
Головуючий у суді першої інстанції: Кухленко Д.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Грушки Володимира Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 травня 2025 року, ухвалене у м. Ірпінь, у складі судді Кухленка Д.С., повний текст якого складено 15 травня 2025 року, у справі № 367/7900/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальності «Брайт Інвестмент» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначало, що між ВАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 287/П/РП/2007-840 від 22.08.2007, на підставі якого ВАТ КБ «НАДРА» надало відповідачу кредит в сумі 150 140 доларів США. У зв`язку з невиконанням основного зобов`язання за вказаним кредитним договором ПАТ КБ «НАДРА» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області 16.12.2016 року по справі № 367/6124/15-ц позов ПАТ КБ «Надра» задоволено та стягнуто на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 287/П/РП/2007-840 від 22.08.2007, в сумів 3 071 991, 25 грн. Далі, 05 серпня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги. За умовами даного договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за кредитним договором № 287/П/РП/2007-840 від 22.08.2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра». 30 вересня 2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» був укладений Договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги. За умовами даного договору ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за кредитним договором № 287/П/РП/2007-840 від 22.08.2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра». Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16.12.2021 у справі № 367/6124/15-ц замінено сторону стягувача з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «Брайт Інвестмент». Відповідач так і не вчинили жодних дій щодо погашення заборгованості. З урахуванням викладеного ТОВ «Брайт Інвестмент» просило стягнути з ОСОБА_1 три проценти річних і інфляційну складову за період з 01.05.2017 року по 23.02.2022 року (дата розрахунку до введення Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 воєнного стану) в розмірі 1 893 125 грн., з яких: - Інфляційне збільшення - 1 448 991,00 грн. три проценти річних - 444 134,00 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 травня 2025 року позов ТОВ «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання задоволено

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» три проценти річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.05.2017 по 23.02.2024 року у розмірі 1 893 125,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 22 718 грн. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, адвокат Грушка В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позву ТОВ «Брайт Інвестмент» відмовити. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставини, що мають значення для справи. Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_1 трьох процентів річних і інфляції, суд першої інстанції не врахував обмежень щодо нарахування відповідних сум, що були установлені п.п. 15 та 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України нна період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, та в період дії в Україні воєнного стану. Також, суд не взяв до уваги, що, оскільки позивачу у справі № 367/6124/15-ц було відмовлено у видачі дубліката виконавчого документу та поновленні строків для його пред`явлення згідно ухвали від 30.03.2023 р., то фактично позивач не є учасником виконавчого провадження за основним боргом.

Кириченко О.М. в інтересах ТОВ «Брайт Інвестмент» подала відзив на апеляційну скаргу. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Грушка В.І. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з наведених у ній підстав.

Адвокат Чміль Ю.В., яка діє в інтересах ТОВ «Брайт Інвестмент» та приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 22 серпня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 287/П/РП/2007-840, згідно з умовами якого банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у сумі 150 140 доларів США строком на 360 місяців (а.с. 25-28).

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 16.12.2016 року у справі №367/6124/15-ц стягнуто із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 287/П/РП/2007-840 від 22.08.2007 року у розмірі 3 071 991,25 грн. (а.с. 31-34).

05.08.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» належні йому права вимог до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у Нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах Договору відступлення права вимог, зазначених у Додатку №1 до цього договору. (а.с. 10-12).

Відповідно до Додатку №1 до Договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимог від 05.08.2020 року ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржника зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 287/П/РП/2007-840 від 22.08.2007 року укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення (а.с. 13).

30.09.2020 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено Договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимог. За умовами даного Договору ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 287/П/РП/2007-840 від 22.08.2007 року укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення. (а.с. 14-15).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16.12.2021 року замінено сторону (стягувача) з ПАТ «Комерційний банк «Надра», на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у справі №367/6124/15-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором; відмовлено у видачі дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (а.с. 35-39).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 березня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення (а.с.70-73).

ТОВ «Брайт Інвестмент» порушило перед судом питання про стягнення з ОСОБА_1 трьох процентів річних і інфляційної складової за період з 01.05.2017 року по 23.02.2022 року (дата розрахунку до введення Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 воєнного стану) в розмірі 1 893 125 грн., з яких: - інфляційне збільшення - 1 448 991,00 грн. три проценти річних - 444 134,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Брайт Інвестмент».

Проте, колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Стаття 625 ЦК України не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строку розрахунків.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 лютого 2018 року, справа №910/11249/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 зазначено, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за "користування кредитом" (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за "користування кредитом", до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та пункті 6.19. постанови від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19).

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Викладене узгоджується із правовими висновками, висловленими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є боржником за Кредитним договором № 287/П/РП/2007-840 від 22 серпня 2007 року, укладеним ним із ВАТ КБ «Надра», права кредитора по якому перейшли до ТОВ «Брайт Інвестмент».

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 16.12.2016 року у справі №367/6124/15-ц стягнуто із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 287/П/РП/2007-840 від 22.08.2007 року у розмірі 3 071 991,25 грн. (а.с. 31-34).

Вказане рішення ОСОБА_1 не виконав.

Відтак, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про наявність підстав для покладення на ОСОБА_1 наслідків, передбачених ст. 625 ЦК України.

При цьому колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на неврахування судом обмежень щодо нарахування відповідних сум, установлених п.п. 15 та 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, та в період дії в Україні воєнного стану.

Так, відповідно до пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Водночас, суми, передбачені ст. 625 ЦК України, є відмінними від неустойки. Відповідно, вказані обмеження не поширюються на можливість стягнення трьох процентів річних і інфляційної складової відповідно до ст. 625 ЦК України.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Водночас, як вбачається з наданого позивачем розрахунку, ТОВ «Брайт Інвестмент» нараховувало суми, передбачені ст. 625 ЦК України, до лютого 2022 року.

Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи представника ОСОБА_1 щодо того, що оскільки позивачу у справі № 367/6124/15-ц було відмовлено у видачі дубліката виконавчого документу та поновленні строків для його пред`явлення згідно ухвали від 30.03.2023 р., то фактично позивач не є учасником виконавчого провадження за основним боргом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16.12.2021 року замінено сторону (стягувача) з ПАТ «Комерційний банк «Надра», на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у справі №367/6124/15-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Разом з тим, ухвалюючи рішення, суд не надав оцінки доводам ОСОБА_1 щодо надання кредиту за кредитним договором № 287/П/РП/2007-840 від 22 серпня 2007 року в іноземній валюті.

Відповідно до вказаного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 150 140,00 доларів США.

При цьому саме по собі визначення у рішенні Ірпінського міського суду Київської області від 16.12.2016 року у справі №367/6124/15-ц суми боргу в еквіваленті в гривні, не змінює суть правовідносин.

Відтак, у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» інфляційної складової в сумі 1 448 991,00 грн.

Враховуючи викладене, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 травня 2025 року підлягає зміні в частин визначення грошових сум, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», а також в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

З урахуванням вказаних висновків, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» підлягає стягненню три проценти річних за прострочення зобов`язання в сумі 444 134,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог (23%) з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» підлягає стягненню 5225,14 грн. судового збору за подання позовної заяви.

За наслідком розгляду апеляційної скарги пропорційно до тієї частини позовних вимог, в задоволені якої було відмовлено, з ТОВ «Брайт Інвестмент» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 17 486,70 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Грушки Володимира Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 травня 2025 року змінити в частині визначення грошових сум, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Брайт Інвестмент», а також в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Брайт Інвестмент» три проценти річних за прострочення виконання зобов`язання в сумі 444 134,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Брайт Інвестмент» 5225,14 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності «Брайт Інвестмент» на користь ОСОБА_1 17 486,70 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: