Справа № 490/443/25
н/п 2/490/1704/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., розглянувши заяву відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатіна О.В. від розгляду цивільної справи №490/443/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа №490/443/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна.

Проведення підготовчого засідання у справі відкладено на 11.09.2025 року о 16:00 год.

10.09.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатіна О.В. від розгляду цивільної справи №490/443/25.

В обгрунтування заяви відповідачкою зазначено про наявність у заявниці сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, на думку відповідачки, суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В. відкрив провадження у справі з порушенням правил виключної підсудності, суддею безпідставно задовольняються клопотання представниці позивача про витребування доказів, натомість клопотання представниці відповідачки за аналогічних умов відхиляються, крім того, суддею відмовлено в задоволенні клопотання представниці відповідача про визнання явки позивача обов`язковою, що обмежує права відповідачки. Вказанене, на думку відповідачки, є обставинами, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд зазначає, що частинами першою - третьою статті 40 ЦПК України встновлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

При цьому, частинами сьомою - восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

В даному випадку заявницею не наведено переконливих причин для вирішення питання про відвід судді у судовому засіданні, а судом таких не встановлено, за такого суд не вбачає підстав для розгляду питання про відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатіна О.В. від розгляду цивільної справи №490/443/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна, слід зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що 22.01.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 23.01.2025 року вищезазначену позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 31.01.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, почато підготовче провадження та призначено проведення підготовчого засідання.

При цьому, частиною першою статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини другої статті 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 36 ЦПК України встановлено, що до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, в обґрунтування заяви про відвід відповідачка зазначає, що суддя Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатін О.В. відкрив провадження у справі з порушенням правил виключної підсудності, суддею безпідставно задовольняються клопотання представниці позивача про витребування доказів, натомість клопотання представниці відповідачки за аналогічних умов відхиляються, крім того, суддею відмовлено в задоволенні клопотання представниці відповідача про визнання явки позивача обов`язковою, що обмежує права відповідачки.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу, судом враховується, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Європейським судом з прав людини в рішенні у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. Theunited kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Перевіркою обставин, пов`язаних із діями судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. при розгляді цивільної справи №490/443/25, судом не встановлено фактичних доказів наявності упередженості чи особистої заінтересованості судді, певних прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі, при цьому, в обгрунтування підстав для відводу відповідачкою фактично покладено незгоду з процесуальними рішеннями судді, що з урахуванням частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Крім того, судом не встановлено наявності підстав та умов, в тому числі передбачених статтею 36 ЦПК України, які унеможливлюють участь судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. при розгляді цивільної справи №490/443/25.

Частиною одинадцятою статті 33 ЦПК України, визначено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатіна О.В. від розгляду цивільної справи №490/443/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна та про необхідність відмови у її задоволенні

Відповідно до частини одинадцятої статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатіна О.В. від розгляду цивільної справи №490/443/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.В. Саламатін