ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/8080/24
Провадження № 2-п/362/14/25
У Х В А Л А

08.09.2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить переглянути заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2025 року по цивільній справі №362/8080/24 за позовною заявою ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, скасувати його та призначити справу до розгляду у загальному порядку. Поновити строк на перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області по цивільній справі №362/8080/24

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що 20.06.2025 року Васильківським міськрайонним судом Київської області по цивільній справі №362/8080/24 за позовною заявою ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено заочне рішення. Згідно вказаного заочного рішення позов був задоволений та з відповідача відповідно позовних вимог було ухвалено стягнути на користь ТОВ «Бізнес позика » заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 69570 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Про існування такого рішення вона, дізналася коли виявила рішення у застосунку «ДІЯ», раніше цієї дати вона не була повідомлена про даний судовий процес, повісток та іншої процесуальної документації до неї не надходило.

Щодо позовної заяви зазначає, що як зазначає позивач у своїй заяві, нібито між нею та (її електронним підписом) шляхом відтворення одноразового ідентифікатора та ТОВ «Бізнес позика» підписано Договір про надання кредиту від 07.03.2024 №492363-КС-001. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявний в матеріалах справи Договір позики було створено у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що він підписувався електронним підписом уповноваженою особою, який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Наголошує, що вона не укладала Договір позики. Жоден поданий доказ не доводить погодження нею кожної сторінки цього договору. Отже, наведене вказує на неукладеність оспорюваного правочину.

23.07.2025 року через систему «Електронний суд» до суду від представника ТОВ «Бізнес позика» - Виноградов Ю.Е. надійшли заперечення в яких просить відмовити у перегляді заочного рішення, оскільки, заява про перегляд заочного рішення подана з недотриманням вимог Цивільного процесуального кодексу України (навіть бодай однієї вимоги) не може бути задоволеною. Сторона Відповідача не надала суду жодних належних та достатніх доказів того, що Відповідачка проживає за іншою адресою, ніж адреса її реєстрації. Звертають увагу суду, що у своїй Заяві про перегляд заочного рішення сторона Відповідача не зазначила жодних змістовних заперечень проти позовних вимог Позивача, з посиланням на відповідні належні та достатні докази. До позовної заяви була додана візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору, у якій детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та Відповідача щодо укладення Кредитного договору в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Ця візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору була посвідчена директором ТОВ «Бізнес Позика» Гайворонською М.М. 07.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 492363-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 07.03.2024 року направлено Зінець К.Б., пропозицію (оферту) укласти Договір № 492363-КС-001 про надання кредиту. 07.03.2024 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 492363-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор , на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 07.03.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 492363-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ОСОБА_1 , через веб-сайт Кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшов до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно телекомунікаційну систему (ІТС) подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку. Як описано вище, ТОВ «БІЗПОЗИКА» 07.03.2024 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 492363-КС-001 про надання кредиту. Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю. 07.03.2024 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 492363-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-3423, (направленого Позичальнику на номер телефону НОМЕР_1 вказаного Позичальником в Заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 19 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування кредитних коштів. Щодо перерахування Позивачем на рахунок Відповідача кредитних коштів в розмірі 19 000,00 грн. повідомляємо, що до позовної заяви була додана довідка, сформована технологічним оператором платіжних послуг ТОВ «Платежі Онлайн», який надає послуги Позивачу на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020. Відповідач в підтвердження своїх доводів про начебто не отримання кредиту від Позивача, міг просто надати суду виписку зі свого карткового рахунку в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК». Також повідомляємо суд, що інколи під час укладення Кредитного договору Позичальники вказують номер банківської картки для перерахування кредитних коштів інших осіб (наприклад своїх родичів), тобто ці банківські картки випущені (емітовані) на ім`я інших осіб. При цьому, це не означає, що Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був укладений, та позичальник не має зобов`язань за Кредитним договором, оскільки ТОВ «Бізнес Позика» перераховує кредитні кошти на той номер банківської картки, який позичальник вказує під час укладення Кредитного договору. (а.с.156-209).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, в прохальній частині заяви просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Представник ТОВ «Бізнес позика» - Виноградов Ю.Е. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомленні належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дослідивши матеріали справи, заяву, заперечення на заяву, судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2025 року позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №492363-КС-001 про надання кредиту від 07.03.2024 року, в розмірі 69 570,00 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 19 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 49 814,80 грн.; суми прострочених платежів за комісією 755,20 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с.127-131).

Відповідно вимог ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що про заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2025 року ОСОБА_1 дізналася через застосунок «ДІЯ», що підтверджується поверненням до суду конверту із копією заочного рішення від 20.06.2025 року надісланого судом на зареєстровану адресу відповідача із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.217).

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість поновлення ОСОБА_1 строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинні бути зазначені обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Відповідно з п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинні бути зазначені обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Відповідно до п.п. 4, 6 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; перелік доданих до заяви матеріалів. Згідно з ч. 7 вказаної статті до заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Згідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився у судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, необхідним є наявність трьох обставин: неявка відповідача у судове засідання і неповідомлення про причини неявки (або неявка відповідача у судове засідання, або не повідомлення про причини неявки); не подача відзиву з поважних причин; наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто такі докази, які не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення.

Як вбачається із відповіді відділу з питань реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області наданого на запит суду від 06.12.2024 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.106).

Після відкриття провадження у справі, судом було направлено відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі в спрощеному порядку та копію позовної заяви разом з доданими документами та повідомлено про розгляд справи, але повістка до суду не повернулася у зв`язку із цим судом було відкладено розгляд справи та повторно направлено матеріали справи, але знов повернувся конверт із відміткою адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.118), судом було вдруге направлено відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі в спрощеному порядку та копію позовної заяви разом з доданими документами та повідомлено про розгляд справи, яку вона отримала 02.04.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.119).

Згідно із ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Перевіряючи доводи сторони відповідача про неповідомлення відповідача про розгляд справи суд враховує, що приписами ч.7 п.2 ст.128 ЦПК України визначено, що судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців, надсилається за адресою їх місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене стороні належним чином.

Так, з досліджених матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 повідомлялась про відкриття провадження у справі за адресою відомого місця її реєстрації: АДРЕСА_2 , ухвалу про відкриття провадження у справі спрощеному порядку та копію позовної заяви разом з доданими документами та повідомлено про розгляд справи, яку вона отримала 02.04.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 106, 119).

Також, за змістом ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Слід зазначити, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, шляхом направлення на його адресу копії судової повістки та матеріалі позовної заяви. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту свідчить, що судова повістка не вручена з причин, що не залежать від суду, який в установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії, що у відповідності до вимог ЦПК України свідчить про належне повідомлення відповідача про розгляд справи.

Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного суду від 15 травня2019 року (справа № 0870/8014/12, провадження № К/9901/6938/19).

Постановою Верховного суду від 22 липня 2021 року у справі № 920/938/20, сформовано висновок, що сам лише факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулась в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 916/3200/17).

Відповідач в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не направляв, як і не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішив справу за наявними матеріалами справи.

Згідно матеріалів справи, відповідач не подав відзив на позов, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідач, який був повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до норм чинного ЦПК України, не з`явився в судове засідання 10.06.2025 р., про причини неявки суд не повідомив, а мав право скористатися електронним судом, засобами телефонного зв`язку, а відтак судом були дотримані всі процесуальні вимоги для заочного розгляду на підставі наданих позивачем доказів.

В зв`язку з чим, суд не приймає до уваги посилання відповідача про неповідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, та не направлення матеріалів справи, оскільки вони не відповідають матеріалам справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

Звертаючись із заявою про перегляд заочного рішення відповідач до заяви про перегляд заочного рішення не приєднано жодного доказу на підтвердження існування обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Суд не дає оцінку доводам, що зазначені в заяві про перегляд заочного рішення, оскільки обставини на які посилається відповідач не створюють юридичну сукупність елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення, а фактично є незгодою із рішенням суду першої інстанції, встановленими ним обставинами, наданою судом оцінкою доказам і застосованими до спірних відносин нормами законодавства, що є підставою для апеляційного оскарження рішення, а не для скасування заочного рішення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ч. 1, 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Зважаючи на вказане, суд приходить висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленим ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення.

Керуючись статтями 247, 260, 261, 284-288, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити строк ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2025 року.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Текст ухвали складено 08.09.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко