Справа № 455/987/25
Провадження № 2/455/474/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

02 вересня 2025 року м. Старий Самбір

СТАРОСАМБІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі судді Титова А.О.,

за участю секретаря судового засідання Гавриляк О.Б.,

за участю:

прокурора - Гавриляка Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Старосамбірського районного суду Львівської області цивільну справу

за позовом керівника Самбірської окружної прокуратури Львівської області (далі за текстом - Прокурор)

в інтересах держави в особі:

першого позивача - Національна служба здоров`я України,

другого позивача - Самбірська міська рада Львівської області,

третя особа на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство Самбірська міська рада «Самбірська центральна лікарня»,

до відповідача - ОСОБА_1 (далі за текстом - Відповідач)

про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

СТИСЛИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ПРОКУРОРА

Прокурор в інтересах держави в особі позивачів звернувся до суду з позовом до Відповідача - в якому просить стягнути з Відповідача витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 27973,80 грн.

Прокурор в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧІВ ТА ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

Позивачі та третя особи належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання. Перший позивач подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Другий позивач та третя особа в судове засідання не прибули, причин неявки суду не повідомили.

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся засобами поштового зв`язку, відзив на позовну заяву не подав.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 09.12.2024 у справі № 455/2548/24 (набрала законної сили 17.12.2024), кримінальне провадження №0000500 від 09.10.2024 за обвинуваченням Відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України - закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 приблизно о 22:00 год., знаходячись біля альтанки на галявині у лісовому масиві, що розташована поблизу будинку АДРЕСА_1 , під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_2 один удар правою ногою по правій нозі потерпілому, в результаті чого, ОСОБА_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого багатовідламкового перелому нижньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням відламків, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалості розладу здоров`я.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №107/24 від 17.10.2024 вбачається, що при проведенні медичної експертизи та вивченні медичних документів гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виставлено діагноз: «Закритий багато відламковий перелом нижньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням відламків», які утворились від дії твердих тупих предметів, можливо в час і при обставинах вказаних в постанові і відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню по ознаці довготривалості розладу здоров`я.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 09.10.2024 по 05.11.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради «Самбірська центральна лікарня» (далі - КНП СМР «Самбірська ЦЛ»).

Відповідно до Статуту КНП СМР «Самбірська ЦЛ» є закладом охорони здоров`я, комунальним неприбутковим підприємством, основною метою діяльності якого є забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання медичних послуг, заснованим на базі відокремленого нерухомого та рухомого майна, власником якого є Старосамбірська міська рада.

З інформації Національної служби здоров`я України №13310/2-16-25 від 02.04.2025, у 2024 році між Національної служби здоров`я України та КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» було укладено договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 3637-Е124-Р000, № 9058-М024-Р000, № 4538-Е224-Р000.

Згідно інформації КНП СМР «Самбірська ЦЛ» №402 від 25.03.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП СМР «Самбірська ЦЛ» в період з 09.10.2024 року по 05.11.2024 з діагнозом: Двокістковий перелом гомілково ступневого суглобу. Всього на лікування ОСОБА_2 , затрачено 25209,00 грн. (кошти НСЗУ) та 2764,80 грн. енергоносії (кошти Самбірської міської ради).

ЗАКОНОДАВСТВО ТА СУДОВА ПРАКТИКА

Представництво прокурором інтересів держави в суді

В Україні діє прокуратура, яка здійснює, серед іншого, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом (пункт 2 частини 1 статті 131-1 Конституції України).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (частина 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу (Постанова Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18).

Відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення (частина 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України).

Особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого (частина 1 статті 1206 ЦК України).

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України (частина 3 статті 1206 ЦК України).

Сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання (пункт 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, далі за текстом - Порядок).

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами (пункт 3 Порядку).

Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я (пункт 4 Порядку).

Відшкодування шкоди у разі закриття кримінального провадження

Звільнення від кримінальної відповідальності в контексті розглядуваного правового інституту не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинною у вчиненні злочину. У такому випадку КК України виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально-караного діяння, а тому вказані підстави звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючими (постанова Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 27.02.2023 у справі №367/6377/17)

За змістом статті 129 КПК України обвинувачений у кримінальному провадженні звільняється від цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану злочином, у разі встановлення судом відсутності події кримінального правопорушення. Отже, в усіх інших випадках, у тому числі і у разі, коли потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення питання про цивільно-правову відповідальність вирішується на загальних підставах. У разі закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, що відноситься до нереабілітуючих підстав закриття кримінального провадження, витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину відшкодовуються у такому самому порядку як і при ухваленні обвинувального вироку (постанова Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 19.06.2019 у справі № 295/2579/17).

МОТИВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

З урахуванням вищенаведених, встановлених судом фактичних обставин справи, положень законодавства та судової практики Верховного Суду, суд дійшов наступного висновку.

Відповідачем було вчинено кримінально-каране діяння, внаслідок якого, потерпілий від такого діяння Відповідача отримав тілесні ушкодження та перебував на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я - КНП СМР «Самбірська центральна лікарня», витрати на лікування потерпілого становлять 27973,80 грн, з яких 25 209 грн. сплачено Національною службою здоров`я України за програмою медичних гарантій та підлягає поверненню до державного бюджету, а решта у розмірі 2764,80 грн, підлягає поверненню у місцевий бюджет територіальної громади.

Відповідач встановлений законодавством обов`язок щодо відшкодування витрат закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від вчиненого ним кримінально-караного діяння добровільно не виконав. Позивачі як орган державної влади та орган місцевого самоврядування до компетенції яких віднесені відповідні повноваження - заходів щодо відшкодування шкоди не здійснили, у зв`язку з чим, прокурором здійснено представництво інтересів держави в суді в порядку встановленому чинним законодавством.

Викладені обставини в їх сукупності вказують на обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України).

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення (пункт 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»).

У разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.03.2019 у справі 161/4985/17).

За викладеного, та з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви підлягають стягненню з Відповідача на користь держави.

РІШЕННЯ СУДУ

Керуючись статтями 141, 259, 263-265, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю

1.1. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 25209,00 грн., які перерахувати в дохід державного бюджету на номер рахунку: UA0026011; , отримувач ГУК у м.Києві/Шевченківський район/24060300, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.податок).

1.2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Самбірської міської ради Самбірського району Львівської області кошти, витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення 2764,80 грн., в дохід місцевого бюджету на номер рахунку UA0013939 в Державній казначейській службі України, , отримувач ГУК м. Львів/Самбірська ТГ/24060300, - Казначейство України (інші надходження).

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Інформація про учасників справи

Прокурор - керівник Самбірської окружної прокуратури Львівської області, адреса: м. Самбір, вул. І. Филипчака, 4а, Львівської області, поштовий індекс 81400, .

Перший позивач - Національна служба здоров`я України, адреса: м. Київ, просп. Степана Бандери, будинок №19, поштовий індекс 04073, .

Другий позивач - Самбірська міська рада Львівської області, адреса: м. Самбір, пл. Ринок, будинок №1, Львівської області, поштовий індекс 81400, .

Третя особа на стороні позивачів - Комунальне некомерційне підприємство Самбірська міська рада «Самбірська центральна лікарня», адреса: м. Самбір, вул. Шпитальна, будинок №14, Львівської області, поштовий індекс 81400, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення 11.09.2025.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Титов А.О.