Справа № 302/875/25
Провадження № 2/302/367/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2025 року селище Міжгір`я
Міжгірський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді Кривка В. П.,
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки
25.06.2025 року представниця позивачки в її інтересах звернулася до суду з вищенаведеним позовом, який обґрунтувала таким.
Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.10.2023 року шлюб між сторонами розірвано. Станом на момент розірвання шлюбу на утриманні сторін була малолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний момент ведення між сторонами спільного господарства припинено. Натомість позивачка зазначає, що належної матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, фізичним та духовним розвитком дитини не цікавиться. Попередньо між сторонами були усні домовленості щодо матеріального утримання сина, однак відповідач вказані домовленості не виконує. Син сторін є дитиною з інвалідністю. Оскільки відповідач самоусунувся від будь-якого матеріального утримання сина, то позивачка сама змушена оплачувати всі необхідні витрати по утриманню, лікуванню, навчанню, харчуванню та одягу, здобуттю знань, а саме за відвідування і навчання сина у дитячій школі мистецтв позивачка щомісячно сплачує 250 грн, за відвідування футболу та додаткових занять англійської більше 1000 грн, а у 2024 році позивачка витратила на оздоровлення сина приблизно 42 тисячі гривень, щомісячно позивачка сплачує близько 4000-5000 грн на лікування сина. Позивачка зазначає, що місце праці відповідача їй невідоме, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб він на утриманні не має. Позивачка одноособово забезпечувати дитину не може, бо працює викладачем у КНП «Міжгірський фаховий коледж Закарпатської обласної ради» і розмір її заробітної плати є недостатнім для самостійного утримання дитини. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Винесені в справі процесуальні рішення

Ухвалами Міжгірського районного суду Закарпатської області від:

- 27.06.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін;

- 08.09.2025 року у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Рокітянського В.В. про поновлення відповідачу строк на подачу відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 та подачу доказів відмовлено, а відзив представника відповідача адвоката Рокітянського В.В. на позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Оцінивши вищенаведене, матеріали цивільної справи, суд прийшов до такого висновку.

Встановлені судом обставини

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 08.04.2015 року відділом ДРАЦС РС Міжгірського районного управління юстиції у Закарпатській області складено відповідний актовий запис №43, його батьком є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 .

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.10.2023 року (справа №302/1554/23) шлюб між сторонами розірвано.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має захворювання цукровий діабет, тип І, з кетоацедозом без коми та освідчений як дитина з інвалідністю, що вбачається з медичного висновку №90 від 23.12.2020 року на дитину з інвалідністю віком до 18 років КНП «Міжгірський центр первинної медико-санітарної допомоги Міжгірської районної ради», виписки з протоколу ЛКК №020/1230 від 18.12.2020 року Міжгірської ЦРЛ, виписок із медичної карти стаціонарного хворого №, №868, 434 КНП «Обласна дитяча лікарня Закарпатської обласної ради».

Згідно з фіскальними чеками №, №23086, 18466, 16576 від 23.05.2025, 19.06.2024, 16.01.2025, 29.01.2025 та талонами на отримання результатів за медичні товари та послуги на лікування (обстеження) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачено 2075 грн, 321 грн, 3512 грн, 5639 грн (а.с.19-22).

Згідно з платіжними інструкціями №, № 2.127205821.1, 2.130828933.1, 1.90995541.1, 2.111853153.1, 0.0..2, 0.0..2, 0.0..2, 0.0..1, 0.0..1, 2.73115139.1, 0.0..1 від 04.05.2025, 12.05.2025, 05.02.2025, 31.03.2025, 21.03.2024, 10.05.2024, 30.12.2024, 15.01.2024, 22.02.2024, 15.11.2024, 28.09.2024 ОСОБА_1 сплатила за відвідування ОСОБА_4 класу викладача ОСОБА_5 дитячої школи мистецтв по 250 грн та один платіж 500 грн (а.с.23-26).

Згідно з квитанціями №.№ 0.0..2, 0.0..2, 0.0..1 від 04.07.2024, 08.07.2024, 03.07.2024 ОСОБА_1 сплатила за туристичні послуг ФОП ОСОБА_6 36900 грн, 600 грн, 5000 грн (а.с.27-28).

Позивачкою також долучено до матеріалів справи квитанції з аптек сумами 77 грн 25 коп, 309 грн 80 коп, 406 грн 54 коп, 959 грн 60 коп, 566 грн 35 коп, 91 грн 67 коп, 829 грн 25 коп, 773 грн 04 коп, 714 грн 00 коп, 463 грн 51 коп, 773 грн 04 коп, 157 грн 76 коп, 73 грн 80 коп, 878 грн 67 коп, 92 грн 00 коп, 138 грн 31 коп, 501 грн 70 коп, 430 грн 33 коп, 175 грн 07 коп, 531 грн 79 коп, 144 грн 30 коп, 851 грн 99 коп, 190 грн 57 коп, 229 грн 61 коп, 924 грн 49 коп, 47 грн 57 коп, 347 грн 01 коп, 286 грн 23 коп, 129 грн 49 коп, 208 грн 37 коп, 192 грн 23 коп, 99 грн 79 коп, 463 грн 51 коп, 161 грн 73 коп, 156 грн 68 коп, 373 грн 05 коп, 770 грн 00 коп, 112 грн 29 коп, 70 грн 29 коп, 247 грн 73 коп, 963 грн 54 коп ( а.с.29-36).

Нормативне обґрунтування висновку суду

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частинами 2, 3 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.3, ч.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно з ч.1 ст.18, ч.1,2 ст.27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст.185 СК України передбачає: той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 Сімейного кодексу України участі в додаткових витратах утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягти лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Аліменти це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що "СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Отже, додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. До особливих обставин, з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину, відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не оспорює ту обставину, що після розірвання шлюбу з позивачкою їхній малолітній син залишився проживати разом з нею.

Спір між сторонами виник щодо розміру аліментних зобов`язань на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До матеріалів справи позивачкою не надано жодних доказів щодо розміру доходів відповідача як і доказів наявності у нього на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, натомість суд не приймає до розгляду відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 21.07.2025 року, надані відповідачем як такі, що подані після спливу строку встановленого законом. Так само позивачкою не надано відомостей про її доходи та докази на підтвердження таких.

Сторони також не надали в справу доказів тяжкості свого майнового стану, наявність у них захворювань. Крім цього, матеріали справи не місять відомостей про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків.

Отже, сторони є працездатного віку і зобов`язані утримувати кожен дитину для необхідного належного та гармонійного її розвитку.

При цьому, суд враховує, що малолітній ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю та його стан здоров`я потребує більших, ніж базових, матеріальних умов для забезпечення його гармонійного розвитку.

З урахуванням встановлених обставин, поданих у справу доказів, положень статей 180, 182 Сімейного кодексу України, інших положень законів, зазначених вище та викладених обґрунтувань, суд дійшов висновку про встановлення розміру аліментів у сумі 5000 грн щомісячно. Суд вважає, що позивачка не довела належними, достатніми і достовірними доказами свої позовні вимоги про присудження розміру аліментів в сумі 20 тисяч гривень на місяць, адже частина доводів та доказів позивачки стосується не аліментів як коштів, які необхідні для життєдіяльності дитини, а додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами в порядку ст.185 СК України, зокрема це витрати пов`язані з розвитком здібностей дитини сторін (відвідування школи мистецтв, занять з футболу та додаткові заняття з англійської), її хворобою (витрати на оздоровлення та лікування сина). Натомість позовна заява не містить вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину, а позивачка не позбавлена права звернутися до суду з позов про стягнення таких додаткових витрат разово, періодично або постійно.

Розподіл судових витрат між сторонами

Судові витрати у виді судового збору з урахуванням того, що позивачка не сплачувала судовий збір за подання позову, відповідно до положень закону «Про судовий збір», а також чинних ставок судового збору за розглядувані судом позовні вимоги майнового характер, установленої судом ціни позову, яка підлягає задоволенню, підлягають стягненню згідно з статтею 141 ч.1 ЦПК України, з відповідача в користь держави в розмірі 1211, 20 грн.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги позивачці в розмірі 9084 грн, в справу надано акт про прийняття-передачу наданих послуг з правової допомоги від 24.06.2025 року як додаток до договору про надання правової допомоги від 09.05.2025 року, квитанція про оплату від 24.06.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 сплатила адвокату Керита М.В. за послуги з надання правової допомоги згідно з договором від 09.05.2025 року, акта від 24.06.2025 року 9084 грн.

Відповідачем не подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, однак з урахуванням п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, тієї обставини, що позовні вимоги задоволено частково (на 25 %), тому пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь позивачки з відповідача підлягають стягненню судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2271 грн (9084 грн х 25 % = 2271 грн).

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно, але не менше 50 % чинного до застосування у відповідний період прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.06.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні решти позовних вимог.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі одного місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати:

- у виді судового збору в розмірі 1211 гривень 20 коп. в користь держави;

- у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2271 гривень в користь ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Рішення складено 09.09.2025.

Суддя В. П. Кривка