Справа № 481/1071/25 Головуюча у 1-й інстанції Васильченко-Дрига Н. В.
Провадження № 22ц/812/1657/25 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 вересня 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В.,

розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення учасників цивільну справу

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ)

«Миколаївська електропостачальна компанія»

на ухвалу судді Новобузького районного суду Миколаївської області Васильченко-Дриги Н. О., постановлену 22 липня 2025 року у приміщенні суду у місті Новий Буг Миколаївської області зі складанням повного судового рішення, у справі

за заявою

ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія»

про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1

заборгованості за спожиту електричну енергію, -

В С Т А Н О В И Л А:

21 липня 2025 року ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулося з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з січня по червень 2025 року в сумі 1 188 грн.

Ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 22 липня 2025 року у видачі судового наказу відмовлено з підстав ненадання заявником відомостей про особу боржника, передбачених положеннями пункту 2 частини 2 статті 163 ЦПК України, а саме дати народження, реєстраційного номеру облікової картки платника податків а також серії та номеру паспорту.

Не погодившись з ухвалою судді, заявником ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» подана апеляційна скарга, у якій товариство просить її скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та не повного встановлення обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що в тексті поданої заяви зазначено повну дату народження боржника та його місце проживання, внаслідок чого висновок судді є помилковим.

Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 15 та 28 серпня 2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суддя місцевого суду виходила з того, що заявник під час подачі до суду заяви про видачу судового наказу не дотримався положень пункту 2 частини 2 статті 163 ЦПК України та частини 9 статті 165 ЦПК України, оскільки не зазначив усіх відомостей про місце проживання або перебування боржника, його дату народження та номер облікової картки платника податків, а також серію та номер паспорта, що, в свою чергу, унеможливило отримання судом відомостей щодо особи боржника з Єдиного демографічного реєстру і зареєстроване місце проживання.

З таким висновком судді слід погодитися, оскільки він відповідає нормам процесуального права та обставинам справи.

Так, за положеннями частини 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Тому судовий наказ відповідно до частини 1 статті 160 ЦПК України є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Тобто наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках на підставі поданої заяви особою, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника, але на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, що є особливою формою судового рішення.

В частині 1 статті 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно пункту 3 частини 1 цієї статті судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За наведеного та враховуючи спрощений вид наказного судового провадження, до форми та змісту заяви про видачу судового наказу пред`являються відповідні вимоги, не дотримання яких тягне за собою відмову у його видачі. В тому числі, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 163 ЦПК України визначається, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначені повні дані про особу боржника, а саме: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Якщо ж заява про видачу судового наказу подана з порушення вимог статті 163 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу (пункт 1 частина 1 статті 165 ЦПК України).

З матеріалів заяви ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» вбачається, що товариством подана письмова заява про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 , яка підписана уповноваженим представником підприємства.

У заяві зазначено адресу боржника та його дату народження, якою визначено дата 20 травня 1927 року та яка сама по собі викликає сумніви у можливості пред`явлення вимог до цієї особи.

Втім, інші відомості щодо номеру облікової картки платника податків, її наявності або відсутності, а також серії та номеру паспорта боржника ОСОБА_1 у змісті заяви відсутні.

Отже, під час складання та подачі заяви про видачу судового наказу заявником не зазначено обов`язкового обсягу інформації щодо боржника, яка є обов`язковою для даного виду судового провадження, та яка в подальшому надавала можливість суду виконати приписи, визначені частиною 5 статті 165 ЦПК України, та отримати відомості щодо місця реєстрації боржника.

Тобто заявником подана заява про видачу судового наказу, яка за формою та змістом не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, що є підставою для відмови у його видачі у відповідності до пункту 1 частини 1 та частини 9 статті 165 ЦПК України.

За таких обставин висновок судді щодо відмови у видачі судового наказу за цими підставами ґрунтується на процесуальному законі та є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення у цій справі без змін згідно до положень статті 375 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки є помилковим тлумаченням чинного процесуального законодавства та не впливають на обґрунтовані висновки суду.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» залишити без задоволення, а ухвалу судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 22 липня 2025 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, починаючи з цього дня як дати складення повного судового рішення.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді Т. В. Крамаренко

О. В. Локтіонова