Березівський районний суд Одеської області
09.09.2025
Справа № 494/1747/25
Провадження № 2/494/877/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2025 року Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.

за участю секретаря Станілевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Березівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -

встановив:

05 серпня 2025 року до Березівського районного суду Одеської області представник КП «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Сухінін С.В. звернувся до суду із зазначеним позовом та просив постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2369 від 22.09.2014 у розмірі 35860,00 грн., з яких: заборгованість по кредиту 30720,00 грн., заборгованість з простроченого тіла кредиту 5140,00 грн. та стягнути судові витрати. Вимоги мотивував тим, що між комунальним підприємством та відповідачем ОСОБА_1 22.09.2014 був укладений кредитний договір №2369, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит на придбання будинку за адресою: АДРЕСА_1 терміном на 20 років на суму 65 000,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору та на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 05.10.1998 № 1597, відповідач отримав кредит на придбання житлового будинку з сплатою 3 відсотків річних за користування кредитом. В договорі сторони обумовили усі істотні умови, в тому числі порядок повернення кредитних коштів. Відповідач отримав кредитні кошти, але зобов`язання по поверненню кредитних коштів не виконує. Станом на 29 липня 2025 року у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором загальний розмір заборгованості становить 35860,00 грн., з яких: заборгованість по кредиту 30720,00 грн., заборгованість з простроченого тіла кредиту 5140,00 грн. Оскільки умови кредитного договору не виконуються як позичальником так і поручителем, Фонд з метою захисту та відновлення порушених майнових прав змушений звернутися з позовними вимогами.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні. Разом з тим, суд не вбачає вагомою підставою для відкладення розгляду справи, перебування представника в іншому судовому засіданні, а відтак вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд, що вбачається з відстеження рекомендованого повідомлення на сайті Укрпошта, заяв, чи клопотань суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд також зазначає, що явку відповідача суд обов`язковою не визнавав.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 22.09.2014 між Комунальним підприємством «Одеський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» в особі директора Глембовського М.М., який діяв на підставі Статуту підприємства та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2369. Відповідно до умов кредитного договору, відповідачу був наданий кредит в сумі 65 000,00 грн. строком на 20 (двадцять) років під 3% річних. Кредит був наданий для придбання житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п.п.2.1, 2.2 кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом перерахування грошових коштів на особистий рахунок позичальника; повернення отриманого кредиту здійснюється грошовими коштами згідно з графіком повернення кредиту. (Додаток №1).

Пунктом 4.1 кредитного договору визначено, що в разі нецільового використання кредиту, позичальник сплачує Фонду штраф у розмірі 25 відсотків від суми коштів, використаних не за цільовим призначенням.

Як встановлено судом у п. 5.1. Кредитний договір набуває законної сили з моменту його підписанні сторонами та діє до остаточного повернення наданого Фондом кредиту та інших платежів.

Як вбачається з графіку покриття кредиту відповідач починаючи з 01.04.2015 по 22.09.2034 повинен вносити платежі в розмірі 830,00,00 грн. у встановлені дати, останній платіж необхідно внести в розмірі 840,00 у 2036 році.

Відповідач ОСОБА_1 підписав графік, тобто погодився на викладені умови.

Грошові кошти були отримані ОСОБА_1 в повному обсязі в сумі 65 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №336 від 15.10.2014 на суму 20 000,00 грн., платіжним дорученням №346 від 15.10.2014 на суму 20 000,00 грн., платіжним дорученням №346від 15.10.2014 на суму 25 000,00 грн.

Як вбачається з картки позичальника ОСОБА_1 за договором № 2369 від 22.09.2014 за весь час користування кредитним коштами ним було сплачено в рахунок погашення кредитних коштів 29 140,84 грн. В останнє відповідач здійснив платіж 26.01.2024 року в сумі 1500,00 грн. Заборгованість складає 35860,00 грн., а саме: заборгованість по кредиту 30720,00 грн., заборгованість з простроченого тіла кредиту 5140 грн.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання - це таке правовідношення, в якому уповноважена особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник.

В силу ч.1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, а відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

За умовами ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки.

Положеннями ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи наявні у матеріалах справи належні та допустимі письмові докази, суд дійшов висновку, що з відповідача боржника ОСОБА_1 на користь КП «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2369 від 22 вересня 2014 року, розірвавши при цьому кредитний договір.

У відповідності до змісту частини 1 статті 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, із відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості та розірвання кредитного договору - задовольнити.

Розірвати кредитний договір № 2369 від 22.09.2014, укладений між Комунальним підприємством «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» (р/р IBAN НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», МФО 328845, ) заборгованість за кредитним договором № 2369 від 22.09.2014 у розмірі 35 860 (тридцяти п`яти тисяч вісімсот шістдесяти) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства «Одеський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» (р/р № IBAN НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», МФО 328845, ), судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Панчишин А.Ю.