Справа №536/3174/24
Провадження №2/524/3174/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., представника відповідача Ковальчука О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 36565.22 грн, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір №754117543 від 28.02.2020. 28.02.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 20000 грн.

Між ТОВ «Онлайн Фінанс», яке є правонаступником ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», яке в свою чергу є правонаступником ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого Клієнти відступили, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до відповідача. Своїх зобов`язань відповідач не виконав, а його заборгованість становить 36565.22 грн.

У додаткових поясненнях позивач зазначив, що кредитний договір за домовленістю сторін було підписано за допомогою одноразового ідентифікатора. Зазначив, що договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 - 31.12.2024. З урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

У відзиві представник відповідача зазначив, що проти задоволення позову заперечує. Вказав, що договір не містить електронних підписів кредитора та позичальника. Вважає, що загальна сума боргу могла б складати 25 100 грн, але ніяк не 36565.22 грн. Звертав увагу на те, що відсотки були нараховані поза межами строку кредитування, що не відповідає вимогам законодавства та позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 28.03.2018 р. по справі № 444/9519/12 та від 05.04.2023 по справі № 910/4518/16. Вважає, що наданий Позивачем розрахунок не є належним та допустимим доказом розміру заборгованості, оскільки розрахунок відсотків за користування кредитом зроблено поза межами строку дії кредитного договору. Просив врахувати, що позивачем не доведено у встановленому порядку належними та допустимими доказами, що саме Відповідачу перераховані кошти на виконання умов кредитного договору. Вважає, що позивачем не доведено прав нового кредитора, оскільки відступлення права вимоги відбулось за договором, укладеним ще до виникнення самого зобов`язання, яке передавалось за даним договором.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві. Додатково звертав увагу суду на те, що відповідно до наданого позивачем розрахунку тіло кредиту було погашено в повному обсязі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Вважає, що надані позивачем докази є штучно створеними.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

28.02.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір №754117543 за умовами якого товариство зобов`язалось надати Позичальникові Кредит, на суму 20000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Відповідно до п.1.2, 1.3 кредит надається (Договір укладається) строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником. На період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,85 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом.

Згідно із п. 1.4 Договору у випадку користування Кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення).

28.02.2020 на підставі платіжного доручення № b8b788ab-80a7-4f42-ad39-f44268083d3e ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" перерахувало відповідачу кошти в сумі 20000 грн. Вказана обставина також підтверджується повідомленням АТ КБ «ПриватБанк».

14.04.2020 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було надано розстрочку у погашенні Заборгованості в сумі 28465 грн на 70 днів та встановлено графік сплати заборгованості. Вказане підтверджується додатковою угодою до договору №754117543 від 14.04.2020.

28.11.2018 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» укладено договір факторингу 28/1118-01. В подальшому між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» укладені додаткові угоди, в тому числі і додаткова угода №19 від 28.11.2019, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу до 31.12.2020.

Відповідно до реєстру прав вимоги №82 від 11.06.2020 кредитор відступає новому кредитору право вимоги від ОСОБА_1 коштів в сумі 34 823,18 грн, право одержання яких належить первісному кредитору на підставі кредитного договору № 754117543, що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 17 079,00 грн, суми заборгованості за відсотками 17 744,18 грн.

05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу 05/0820-01. В подальшому між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Онлайн Фінанс» укладені додаткові угоди, в тому числі і додаткова угода № 3 від 30.12.2022 відповідно до умов якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу до 30.12.2024. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги від ОСОБА_1 коштів в сумі 36565.22 грн, право одержання яких належить первісному кредитору на підставі кредитного договору № 754117543, що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 17079,00 грн, суми заборгованості за відсотками 19486,22 грн.

28.10.2024 між ТОВ «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №28/10/2024-У. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги №2 від 15.02.2022 первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги від ОСОБА_1 коштів в сумі 36565.22 грн, право одержання яких належить первісному кредитору на підставі кредитного договору № 754117543, що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 17079,00 грн, суми заборгованості за відсотками 19486,22 грн.

НОРМИ ПРАВА

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості..

Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі Закон № 675-VIII) , який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закон № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII.

Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

В ч.1 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОЦІНКА СУДУ

Кредитні відносини, передбачають наявність певних зобов`язань між сторонами, зокрема обов`язку кредитора надати кошти, а позичальника повернути кошти та сплатити проценти.

Щодо доводів представника відповідача щодо відсутності підпису відповідача на договорі.

Аналіз приписів законодавства, якими врегульовано спірні у цій справі правовідносини, засвідчує, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Тобто, це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису всіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 травня 2024 року по справі № 545/1750/21(провадження № 61-1177св24)

За встановлених у справі обставин, договір №754117543 був укладений в електронному вигляді в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» шляхом акцепту відповідачем публічної оферти. При цьому відповідно до довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» підписання договору відбулось шляхом введення позичальником одноразового ідентифікатора(7G5ZK86A) 28.02.2020 о 23:01. Суд наголошує на тому, що долучений позивачем примірник договору містить інформацію про те, що договір підписано одноразовим ідентифікатором 7G5ZK86A.

Крім того, на думку суду, факт отримання відповідачем коштів у розмірах, визначених договором №754117543 свідчить про волевиявлення відповідача на укладення договору.

Судом також враховано, що відповідно до п. 4.18 Договору він є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Крім того, на думку суду у договорі визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, а факт його укладення кредитором не оспорювався.

В свою чергу відповідач не надала доказів, які б спростовували обставини щодо направлення заявки та підписання договору шляхом введення одноразового ідентифікатора або отримання коштів.

Щодо доводів відповідача про неналежність наданого позивачем розрахунку та суму боргу.

В ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд вважає, що сама незгода відповідача із строками та порядком нарахування заборгованості не свідчить про належність/неналежність відповідного доказу. Суд приймає до уваги те, що поданий позивачем розрахунок складений первісним кредитором та містить інформацію щодо предмета доказування розміру заборгованості. В свою чергу відповідач не позбавлений можливості надати суду свій розрахунок або інші докази на спростування обставин, які позивач доводить відповідним розрахунком.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).

Крім того, в постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Судом були проаналізовані надати позивачем розрахунки. Так, суд із розрахунку ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» вбачається, що відсотки за договором нараховувались первісним кредитором за період із 28.02.2020 до 11.06.2020, тобто за 105 днів, що не відповідало умовам договору, оскільки сторони погодили, що строк кредитування становив 30 днів, а загальна вартість кредиту мала становити 25100 грн. Із змісту додаткової угоди вбачається, що кредитором було прийнято рішення про призупинення будь-яких нарахувань до 23.06.2020.

Крім того, із наданого позивачем розрахунку ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» вбачається, що 11.06.2020 відбулось зарахування коштів на погашення заборгованості в повному обсязі.

Щодо заперечень відповідача з приводу часу укладення договору позики та договору факторингу.

Суд приймає до уваги те, що договір факторингу між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» був укладений 28.11.2018, натомість договір №754117543 був укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем лише 28.02.2020, тобто майже через майже 1,5 роки після договору факторингу.

Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, тому, під час розгляду заяв/клопотань про заміну кредитора правонаступником, судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (на момент підписання договору цесії (відступлення права вимоги)).

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах: від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, від 04 грудня 2018 року у справі №31/160(29/170(6/77-5/100), від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19.

Відповідно до п 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року з урахуванням додаткової угоди №19 під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги: згідно п.4.1. наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує.

З цих підстав, оскільки суду не були надані докази на підтвердження обставин щодо розірвання договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, суд вважає, що вказаний договір продовжив діяти і був чинним на момент укладення договору позики 28.02.2020. Також суд відзначає, що відповідно до умов договору перехід права вимоги відбувається після підписання сторонами Реєстру прав вимоги.

Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (пункт 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20).

Саме в цьому сенсі слід говорити про відсутність розпорядчого ефекту такого договору: оскільки відповідного права вимоги не було, то передати його покупець не зміг(п. 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року по справі № 910/19199/21)

Суд повторює, що наданий позивачем розрахунок заборгованості, складений первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», підтверджує те, що станом на дату відступлення вимог зобов`язання за договором було припинено шляхом його виконанням, оскільки у відповідних колонках таблиці «Сплачено» зазначено про погашення тіла та відсотків. Інших доказів, які б підтверджували існування заборгованості та її дійсний розмір позивач суду не надав.

З цих підстав, приймаючи до уваги наведені висновки Великої Палати Верховного Суду, суд відзначає, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» не могло передати право вимоги ОСОБА_1 ..

Отже, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів, на підтвердження існування заборгованості, а також приймаючи до уваги те, що позивач не підтвердив факт переходу до нього права вимоги за договором №754117543 від 28.02.2020 суд вважає за можливе відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем суд покладає на позивача. Також суд стягує із позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн.

Керуючись ст. 526, 530, 610-612, 625, 1046 ЦК України, ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Судові витрати, понесені позивачем, покласти на позивача.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», , 01024, Україна, місто Київ, вулиця Рогнідинська, будинок, 4, ЛІТЕРА А, офіс, 10 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 судові витрати в сумі 10000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.09.2025

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ