Провадження № 8/201/16/2025
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

05 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Федоріщев С.С., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бухта Ніжна» про застосування наслідків нікчемності правочину,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (нині Соборний районний суд міста Дніпра) перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бухта Ніжна» про застосування наслідків нікчемності правочину.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (нині Соборний районний суд міста Дніпра) від 17 жовтня 2019 року у даній справі, позов задоволено частково. Застосовано наслідки недійсності правочину та стягнути зі ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачені грошові кошти у розмірі 3100475,00 (три мільйони сто тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень. Стягнуто зі ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 9605,00 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) гривень 00 копійок. В іншій частині позову відмовлено.

Зазначене заочне рішення було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2022 року.

25 серпня 2025 року до Соборного районного суду міста Дніпра надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд зазначеного заочного рішення за нововиявленими обставинами, та розподілена системою авторозподілу справ до розгляду судді Федоріщеву С.С., однак, відповідно до наказу голови суду від 14 травня 2025 року № 193-в, суддя перебував у основній щорічний відпустці з 21 липня 2025 року по 29 серпня 2025 року включно, а тому цю заяву було передано судді 01 вересня 2025 року.

Ухвалою судді від 01 вересня 2025 року зазначену заяву було залишено без руху через недотримання заявником вимог п.1 ч.3 ст.426 ЦПК України, яким унормовано, що до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами додаються копії заяви відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така заява подається в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання заяви в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу. Проте заявником, який подав заяву через систему «Електронний суд», не було додано доказів надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

02 вересня 2025 року заявник подав до суду докази щодо виконання ухвали суду від 01 вересня 2025 року.

Дослідивши матеріали справи, зазначену заяву про перегляд заочного рішення від 17 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами та додані до неї письмові докази, суд встановив, що в обґрунтування необхідності перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник посилається на те, що після набрання ним законної сили, він виявив, що частина стягнених коштів у розмірі 33000 доларів США фактично належала йому, але він не брав участі у розгляді справи і не був повідомлений про її розгляд. При цьому він посилається на приписи ст.423 ЦПК України, зазначаючи, що особи, яких стосується судове рішення і які не були залучені до участі у справі, мають право подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, якщо рішення порушує їхні права, свободи чи інтереси.

Надаючи оцінку доводам заявника, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 статті 423 ЦПК України визначено підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до положень статті 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Частиною 1 статті 42 ЦПК України передбачено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 року у справі №295/8984/15-ц зазначив, що аналіз змісту указаних норм права свідчить про те, що особа, яка не була залучена до участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи чи обов`язки, не має права на подання заяви про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами; суд ухвалою відмовляє у прийнятті такої заяви.

У цьому разі особа має право звернутися до суду із апеляційною або касаційною скаргою із заявленням клопотання про поновлення строку на оскарження.

Відповідні роз`ясненням надані також у пунктах 11, 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», та узгоджуються із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 06 вересня 2018 року по справі №215/6648/15-ц, від 03 лютого 2019 року у справі №539/1054/16-ц, від 02 вересня 2019 року по справі №521/5044/14-ц, від 19 грудня 2019 року справа №159/910/15-ц та від 08 квітня 2020 року по справі №2018/2-3638/11.

Отже, посилання заявника на приписи ст.423 ЦПК України, відповідно до яких, на його думку, він, як особа, якої стосується судове рішення і як особа, що не була залучена до участі у справі, має право подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки, за його твердженням, це рішення зачіпає його інтереси, - є помилковим.

Заявник є особою, яка не брала участі у справі у розумінні статті 42 ЦПК України, що, в силу приписів частини 1 статті 424 ЦПК України, виключає можливість перегляду рішення, яке набрало законної сили у даній справі за нововиявленими обставинами, за його заявою.

Положеннями ЦПК України не передбачено можливості під час вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами вирішувати питання про залучення до участі у справі інших осіб, які не були залучені на стадії підготовки справи до розгляду та її розгляду до ухвалення рішення у справі.

Доходячи до такого висновку, суд звертає увагу на те, що гарантії дотримання прав доступу до правосуддя осіб, які не брали участь у справі, але які вважають, що судовим рішенням вирішено питання про їх права та обов`язки, забезпечені передбаченим ЦПК України правом таких осіб оскаржувати в апеляційному і касаційному порядку судові рішення, у справах, де вони не брали участі з відповідним клопотанням про поновлення процесуального строку на оскарження.

Так, згідно із ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підсумовуючи викладене, суд доходить до висновку, про те, що оскільки заявник не є учасником даної справи та, відповідно до вимог закону, - не має права на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, то він має право оскаржити рішення суду в апеляційному (касаційному) порядку.

Доходячи до такого висновку, суд враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.98 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В зв`язку з наведеним, вказані висновки суду не пов`язані з порушенням права на справедливий судовий захист, та не можуть вважатися обмеженням права заявника на доступ до правосуддя.

На підставі вищевикладеного, у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у даній справі слід відмовити, оскільки заявник не є особою, яка брала участь у справі.

Керуючись статтями 42, 423, 426, 427 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (нині Соборний районний суд міста Дніпра) від 17 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бухта Ніжна» про застосування наслідків нікчемності правочину за заявою ОСОБА_1 , та в прийнятті такої заяви до розгляду по суті, - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.С. Федоріщев