Справа №705/3790/25
2/705/2623/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Умань Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко Валентина Леонідівна, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що поданий представником позивача -адвокатом Стамбула Віталієм Михайловичем до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Стамбула Віталій Михайлович звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом, в інтересах ОСОБА_1 , до СВК «Черповоди» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ОСОБА_1 та СВК «Черповоди» 01.11.2016 було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 3,65 га, кадастровий номер :02:000:0382, яка розташована в адміністративних межах Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області. Вказаним договором встановлено, що СВК «Черповоди» сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кожен рік користування земельною ділянкою, що становить 10681,39 грн. Враховуючи обов`язок СВК «Черповоди» при виплаті орендної плати утримувати податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, СВК «Черповоди» щорічно мали виплачувати позивачу орендну плату в розмірі 8598,52 грн. У 2021 році ОСОБА_1 звертався до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до СВК «Черповоди» про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати за 2018-2020 роки. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.09.2023 року у справі № 705/2539/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено та вказано, що судом встановлено, що за період з 2018 року по 2020 рік відповідачем було виплачену позивачу орендну плату в розмірі 29345,00 грн., при тому, що відповідно до умов укладеного між ними Договору, відповідач повинен був виплатити за вказаний період орендну плату в розмірі 29345,00 грн. Тобто, станом на день звернення з цим позовом до суду у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем по орендній платі за землю за вказаний у позові період, натомість існує переплата відповідача на користь позивача у розмірі 15123,44 грн, з яких станом на 01.01.2018 заборгованість позивача на користь СВК «Черповоди» складає 11574,00 грн. Тобто станом на 2021 рік наявна переплата СВК «Черповоди» орендної плати на користь ОСОБА_1 в розмірі 11 574 грн. Вказана сума є такою, що покриває орендну плату СВК «Черповоди» за земельну ділянку у 2021 році та частково у 2022 році. Разом з тим, СВК «Черповоди» систематично не виконує свій обов`язок орендаря земельної ділянки, а саме не сплачує орендну плату за період з 2022 по 2024 роки. Позивач вважає, що відповідач повинен сплатити орендну плату, а саме: за 2022 рік 5622,72 грн; за 2023 рік 8598,52 грн, за 2024 рік 8598,52 грн, в загальній сумі 22819,76 грн. На підставі викладеного, просить розірвати договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 3.65 га, кадастровий номер :02:000:0382, яка розташована в адміністративних межах Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області, укладений 01.11.2016 року між ОСОБА_1 та СВК «Черповоди»; стягнути з СВК «Черповоди» на користь ОСОБА_1 орендну плату за 2022 рік у розмірі 5 622,72 грн, за 2023 рік - 8 598,52 грн, за 2024 рік - 8 598,52 грн, а всього - 22 819,76 грн; стягнути з СВК «Черповоди» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 21 937,92 грн., з яких 20 000 грн. - витрати на правову допомогу, 1937,92 грн. судовий збір за подання позовної заяви.

Ухвалою судді від 26.06.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Головою правління СВК «Черповоди» Деренюком Ю.М. 21.07.2025 через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву. У відзиві він зазначив, що позов не визнають та пояснив, що 01.11.2016 між ОСОБА_1 та СВК «Черповоди» було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 3,65 га, кадастровий номер :02:000:0382. Відповідно до п.7 Договору оренди, передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем (СВК «Черповоди») у формі та розмірі 10% від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10681,39 грн. Враховуючи, що СВК «Черповоди» при виплаті орендної плати фізичній особі, має обов`язок утримувати податок з доходів фізичних осіб та військовий збір, то СВК «Черповоди» згідно умов Договору оренди щорічно має виплачувати позивачу орендну плату у розмірі 8 598,52 грн. ОСОБА_1 у 2021 році вже звертався до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до СВК «Черповоди» про розірвання зазначеного Договору оренди та стягнення орендної плати за 2018-2020 роки. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.09.2023 у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено та зазначено, що згідно наданих відповідачем видаткових касових ордерів за період з 2018 року по 2020 року СВК «Черповоди» було виплачено орендну плату позивачу в повному обсязі та станом на 31.05.2021 ОСОБА_1 має заборгованість перед СВК «Черповоди» у вигляді переплати з орендної плати у сумі 15 123,44 грн, а не 11574 грн., як зазначає представник позивача. Також не враховано, що 05.09.2024 ОСОБА_1 згідно видаткового касового ордеру №99 було отримано від СВК «Черповоди» орендну плату за землю у сумі 1 200 грн. Більше того, 20.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до СВК «Черповоди» з письмовою заявою, в якій просив здійснити виплату належної йому орендної плати за договором оренди землі шляхом безготівкового перерахунку коштів на його картковий рахунок. Після отримання зазначеної заяви, СВК «Черповоди» здійснило перерахування відповідних грошових коштів на адресу ОСОБА_1 , а саме згідно платіжного доручення №290 від 26.12.2024 перерахувало 7 398,52 грн. з призначенням платежу орендна плата за землю за 2024 рік та згідно платіжного доручення №293 від 26.12.2024 перерахувало 10 672,12 грн. з призначенням платежу орендна плата за землю за 2021-2023 роки (зазначена інформація підтверджується випискою банку по розрахунковому рахунку СВК «Черповоди» за період з 26.12.2024 року по 26.12.2024 року). Таким чином, сума нарахованого та виплаченого СВК «Черповоди» доходу у вигляді орендної плати на користь ОСОБА_1 за період 2021-2024 роки становить 19270,64 грн. На підставі викладеного, директор СВК «Черповоди» вважає, що підприємство свій обов`язок, як орендаря земельної ділянки перед орендодавцем ОСОБА_1 , в частині виплати орендної плати за період з 2022

по 2024 роки, станом на 01.01.2025 виконало в повному обсязі.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 3,65 га, кадастровий номер :02:000:0382, з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», яка знаходиться на території Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області. Зазначене підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧР № 043850 від 06.03.2003 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 432882810.

01.11.2016 між ОСОБА_1 як орендодавцем, та ТОВ «Черповоди», як орендарем, було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки терміном на 10 років. При укладені вказаного Договору сторони погодили та прийняли його умови, в тому числі п.2 Договору оренди землі, з якого вбачається, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,65 га. Згідно п. 7 Договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 10% від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10681,39 грн. Крім того, відповідно до п. 8 вказаного Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахуванням індексації інфляції.

Відповідно до п. 9 вказаного Договору орендна плата вноситься в кінці с/г року.

Пунктом 11 Договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами та в інших випадках, передбачених законодавством.

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожен день прострочення (пункт 12 договору).

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (пункт 34 Договору).

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленого законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом (п. 35 Договору).

Пунктом 36 Договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження, орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

До матеріалів справи позивачем долучено довідку, згідно якої вбачається, що станом на 31.05.2021 ОСОБА_1 має заборгованість на користь СВК «Черповоди» у вигляді переплати з орендної плати у сумі 15 123,44 грн.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.09.2023 у задоволені позову ОСОБА_1 до СВК «Черповоди» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати відмовлено, оскільки станом на день звернення з цим позовом до суду у відповідача була відсутня заборгованість перед позивачем по орендній платі за землю за вказаний у позові період, та судом не встановлено систематичного порушення Договору оренди земельної ділянки.Також судом встановлено, що станом на 31.05.2021 ОСОБА_1 має заборгованість на користь СВК «Черповоди» у вигляді переплати з орендної плати у сумі 15 123,44 грн.

Відповідно до видаткового ордеру від 05.09.2024 ОСОБА_1 виплачено суму орендної плати за землю у розмірі 1200 грн., про що ОСОБА_1 поставив свій підпис.

20.12.2024 ОСОБА_1 звернувся із заявою до СВК «Черповоди», в якій просив виплатити належну йому орендну плату за договором оренди землі шляхом безготівкового перерахунку коштів на його картковий рахунок, який розміщений у АТ «Райффайзен Банк», номер картки НОМЕР_1 .

25.12.2024 АТ «Райффайзен Банк» надало реквізити для безготівкового переказу коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 та вказало рахунок отримувача НОМЕР_2 .

На підтвердження належної сплати ОСОБА_1 орендної плати за договором оренди землі, СВК «Черповоди» надало виписку про перерахування коштів, з якої вбачається, що 26.12.2024 на рахунок позивача перераховано 10672,12 грн та в призначенні платежу вказано: орендна плата за землю 2021-2023 роки; 26.12.2024 на рахунок позивача перераховано 7398,52 грн, в призначенні платежу вказано: орендна плата за землю 2024 рік.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

За змістом вказаних процесуальних норм об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» та Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 626, 629, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи (стаття 3, 4 Закону).

У пункті «б» частини першої статті 90 ЗК України закріплено право власника земельних ділянок самостійного господарювання на землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями ст.ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Частинами першою - четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні до спірних правовідносин, передбачено, що договір оренди землі припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до частини першої статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

При цьому, неналежне виконання умов договору, а саме виконання обов`язків по сплаті орендної плати з порушенням стоків сплати також є порушення умов договору оренди землі, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11.10.2017 в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність».

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.03.2019 у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» ч. 1 ст.141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тлумачення пункту д) ч. 1 ст. 141 ЗК України, ч. 2ст. 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зазначив, що уст. 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в Главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.06.2021 у справі № 25/306/20.

Судом встановлено і з матеріалів справи вбачається, що сторони Договору оренди землі погодили, що орендна плата вноситься орендарем в розмірі 10% від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10681,39 грн. без урахування індексів інфляції.

Відповідно до п.п. 170.1.1. п.170.1 ст. 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Згідно п.п. 170.1.4. п.170.1 ст. 170 Податкового кодексу України доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Таким чином, сума таких доходів оподатковується ПДФО за ставкою 18%, а також військовим збором за ставкою 1,5%. Тому щорічно СВК «Черповоди» мали сплачувати орендну плату у розмірі 8598,52 грн.

Як встановлено судом, станом на 31.05.2021 ОСОБА_1 мав переплату за договором оренди землі у сумі 15 123,44 грн.

У 2021 році СВК «Черповоди» мало б сплатити ОСОБА_1 суму орендної плати у розмірі 8598,52 грн. З урахуванням того, що відповідачем було здійснено переплату ОСОБА_1 у розмірі 15123,44 грн, тому СВК «Черповоди» вирахувало кошти з цієї суми в рахунок орендної плати за 2021 рік та сума переплати за оренду землі склала 6524,92 грн.

Разом з цим, у 2022 році СВК «Черповоди» мало б сплатити ОСОБА_1 суму орендної плати у розмірі 8598,52 грн. З урахуванням суми переплати у розмірі 6524,92 грн., СВК «Черповоди» у якості орендної плати за користування земельною ділянкою ОСОБА_1 мали б сплатити грошові кошти у сумі 2073,60 грн., однак СВК «Черповоди» свої зобов`язання за договором не виконало.

Так, у 2023 році СВК «Черповоди» мало б сплатити ОСОБА_1 суму орендної плати у розмірі 8598,52 грн., однак свого обов`язку щодо сплати грошових коштів відповідно до п.9 договору оренди не виконало.

У 2024 році СВК «Черповоди» мало б сплатити ОСОБА_1 суму орендної плати у розмірі 8598,52 грн.

Відповідно до наданих відповідачем доказів, 05.09.2024 ОСОБА_1 виплачено суму орендної плати за землю у розмірі 1200 грн та 26.12.2024 перераховано двома платежами на безготівковий рахунок позивача орендну плату за землю за 2021-2023 роки у розмірі 10672,12 грн та за 2024 рік у розмірі 7398,52 грн.

Отже, з наявних у матеріалах справи доказів, вбачається, що СВК «Черповоди» систематично порушувало свої зобов`язання щодо сплати орендної плати позивачеві.

За наведеного суд вважає, що СВК «Черповоди» на час звернення позивача до суду здійснило повну виплату орендної плати, у зазначений в позовній заяві період, а тому позов у частині стягнення заборгованості за орендну плату не підлягає до задоволення.

Разом з тим, установивши, що відповідач СВК «Черповоди» не виконувало істотної умови укладеного між сторонами договору оренди та систематично не сплачувало орендодавцю передбачену договором суму орендної плати, врахувавши положення ст. 651 ЦК України, ст. 141 ЦК України та ст. 32 Закону України «Про оренду землі», суд дійшов висновку, що наведене є підставою для його розірвання, оскільки носить системний характер та наявні істотні порушення умов договору.

Щодо вимог представника ОСОБА_1 - адвоката Стамбули В. М. про стягнення судових витрат у розмірі 21937,92 грн, з яких: 20000 грн -витрати на правничу допомогу та 1937,92 грн-витрати на судовий збір, суд зазначає таке.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивачем сплачено при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1937 грн 92 коп., тобто у мінімальному розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового та немайнового характеру (з урахуванням понижуючого коефіцієнту за подання заяви в електронній формі), що підтверджується квитанцією про сплату від 25.06.2025.

Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 968,96 грн. за позовну вимогу немайнового характеру.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору і витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 20000 грн, а саме відсутній договір про надання правової допомоги, детальний опис робіт, квитанції або платіжні доручення, тому відсутні підстави для задоволення вимог у цій частині.

Керуючись ст..ст.407, 525, 526, 626, 629, 638, 651, 792 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 19, 76-81, 128, 141, 258-259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати Договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 3,65 га, кадастровий номер :02:000:0382, яка розташована в адміністративних межах Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області, укладений 01.11.2016 між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Черповоди».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений ним судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 968,96 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Л. Гудзенко