УХВАЛА

08 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 335/13054/21

провадження № 61-11368ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (судді-доповідача), Петрова Є. В., Пророка В. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2025 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 липня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, Концерн «Міські теплові мережі», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на дії приватного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця.

Під час розгляду скарги ОСОБА_1 заявила відвід судді Турбіній Т. Ф.

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя ухвалою від 10 липня 2025 року відмовив у задоволенні заяви про відвід судді Турбіної Т. Ф.

Не погодившись з ухвалою місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою від 28 липня 2025 року Запорізький апеляційний суд повернув без розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2025 року.

01 вересня 2025 року ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2025 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 липня 2025 року.

Вивчивши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на такі обставини.

Щодо касаційного оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2025 року колегія суддів керується такими міркуваннями.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з частиною першою статті 381 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу III цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу.

Отже, визначальною умовою для реалізації особою права на касаційне оскарження ухвали місцевого суду необхідна наявність постанови суду апеляційної інстанції, ухваленої за результатами апеляційного перегляду цієї ухвали.

Інформація з Єдиного державного реєстру судових рішень дає підстави для висновку про те, що суд апеляційної інстанції не переглядав в апеляційному порядку ухвалу Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2025 року, відповідну постанову не ухвалював. Отже, на цьому етапі ухвала місцевого суду про відмову у задоволенні заяви про відвід не підлягає касаційному оскарженню. Колегія суддів наголошує на тому, що відповідно до положень цивільного процесуального законодавства ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги не свідчить про перегляд ухвали місцевого суду про відмову у задоволенні заяви про відвід апеляційним судом в порядку, визначеному пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на зазначене, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2025 року слід відмовити.

Щодо касаційного оскарження ухвали Запорізького апеляційного суду від 28 липня 2025 року колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Так, ОСОБА_1 оскаржила в апеляційному порядку ухвалу місцевого суду про відмову у задоволенні заяви про відвід, яка не входить до зазначеного у частині першій статті 353 ЦПК України вичерпного переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду. Водночас, як встановив апеляційний суд, рішення місцевого суду, ухвалене за результатами розгляду спору по суті, ОСОБА_1 не оскаржувала. Отже, в силу імперативної вказівки у частині другій статті 352 ЦПК України оскарження ухвали про відмову у задоволенні заяви про відвід окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщоскаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

З огляду на те, що ОСОБА_1 оскаржувала ухвалу місцевого суду, яка не може оскаржуватися окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення такої апеляційної скарги особі, яка її подала.

Доводи касаційної скарги такого висновку суду не спростовують та зводяться до суб`єктивного тлумачення норм процесуального закону, відмінного від чинної правозастосовчої практики, в зв`язку з чим колегія суддів визнає необґрунтованою касаційну скаргу в частині оскарження ухвали суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на те, що касаційна скарга в частині оскарження ухвали Запорізького апеляційного суду від 28 липня 2025 року визнана необґрунтованою, то у відкритті касаційного провадження в цій частині слід відмовити.

Керуючись статтями 185, 261, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2025 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 липня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, Концерн «Міські теплові мережі», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на дії приватного виконавця.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: А. А. Калараш

Є. В. Петров

В. В. Пророк