ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/2390/25
№ провадження 2/646/2221/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.25 місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючої судді Іщенко О. В.,

за участі секретаря судового засідання Петренко А. О.,

розглянувши згідно із вимогами частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Основ`янського районного суду міста Харкова Іщенко О. В. перебуває вищезазначена цивільна справа, розгляд здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

До канцелярії суду надійшла заява позивачки про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов таких висновків.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 30 липня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано строк для примирення тривалістю 6 місяців.

Зі змісту заяви позивачки встановлено, що сторони прийняли рішення зберегти родину.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Ураховуючи той факт, що на момент подання позивачкою заяви про залишення позовної заяви без розгляду судом розпочато розгляд справи по суті, зазначена заява за юридичним змістом фактично є відмовою позивачки від позову.

Відповідно до частин першої та третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність.

Відповідно до частин першої та третьої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до пункту 3) частини першої статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно із пунктом 1) частини другої статті 49 Цивільного процесуального кодексу України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 4) частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Суд, розглянувши матеріали цивільної справи, та встановивши, що відмова ОСОБА_1 від позову не суперечить вимогам законодавства й не порушує прав інших осіб, дійшов висновку про доцільність прийняття цієї відмови у зв`язку з примиренням сторін та закриття провадження у справі відповідно до пункту 4) частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, позивачкою до канцелярії суду подано заяву про повернення їй суми сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Згідно із частиною першою статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно із частиною другою статті 133 Цивільного процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як зазначено у преамбулі Закону України «Про судовий збір» цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до частин першої та третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як убачається з матеріалів справи, позивачкою за подання позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1.

Ураховуючи той факт, що на момент подання позивачкою заяви про відмову від позову розгляд справи по суті було розпочато, фактичні обставини справи з`ясовано, внаслідок розгляду справи сторони примирились, суд не убачає правових підстав для повернення позивачці суми сплаченого нею судового збору.

Керуючись пунктом 4) частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивачки ОСОБА_1 про відмову від позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Провадження у справі № 646/2390/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - закрити.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про повернення їй сплаченого судового збору за подання позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу у сумі 1 211,20 гривень відмовити.

Оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 21 квітня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області повернути позивачці.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua.

Суддя О. В. Іщенко