Справа №570/1836/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі - позивач), діючи через свого представника Варшавського К.А., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість: за Договором №05607-05/2024 від 05 травня 2024 року в розмірі 12 315,00 грн; за Договором №09685-05/2024 від 08 травня 2024 року в розмірі 8 120,00 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05 травня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем було укладено Договір про надання фінансового кредиту №05607-05/2024 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», за яким останній отримав кредит.

ТОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу грошові кошти, натомість відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

29 серпня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та позивачем укладено Договір факторингу №01.02-26/24, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) позивачу, а позивач набуває права вимоги ТОВ «Стар Файненс Груп» за кредитними договорами. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу №01.02-26/24 від 29 серпня 2024 року, заборгованість відповідача за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала 12 315,00 грн.

Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №05607-05/2024 від 05 травня 2024 року становить 12 315,00 грн, з яких: 3 000,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 5 265,00 грн заборгованість по відсотках; 4 050,00 грн - неустойка.

Крім того, 08 травня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем було укладено Договір про надання фінансового кредиту №09685-05/2024 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», за яким останній отримав кредит.

ТОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу грошові кошти, натомість відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

29 серпня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та позивачем укладено Договір факторингу №01.02-26/24, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) позивачу, а позивач набуває права вимоги ТОВ «Стар Файненс Груп» за кредитними договорами. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу №01.02-26/24 від 29 серпня 2024 року, заборгованість відповідача за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала 8 120,00 грн.

Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №09685-05/2024 від 08 травня 2024 року становить 8 120,00 грн, з яких: 2 000,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 3 420,00 грн заборгованість по відсотках; 2 700,00 грн - неустойка.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронних документів. В позовній заяві та в окремо поданому клопотанні представник позивача ОСОБА_2 просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою представника відповідача ОСОБА_3 05 вересня 2025 року представник відповідача Бойчук К.М. подав заяву, в якій просив судове засідання провести без його та відповідача участі. Позов визнав частково, в частині стягнення основної суми боргу, і оскільки відповідач є діючим військовослужбовцем просив відсотки та штрафні санкції не стягувати.

30 червня 2025 року представник відповідача Бойчук К.М. подав заяву про зупинення провадження у справі, в задоволенні якої ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 липня 2025 року відмовлено.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 05 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №05607-05/2024.

Відповідно до п. 1.1-1.2 вказаного Договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 120 днів, дата надання кредиту 05 травня 2024 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 01 вересня 2024 року.

Відповідно до п. 1.4 вказаного Договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Денна процентна ставка становить 1,50 % та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 цього Договору.

ТОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 3 000,00 грн шляхом зарахування 05 травня 2024 року кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» № 3426_24 від 18 березня 2025 року.

29 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та позивачем був укладений Договір факторингу №01.02-26/24, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило (передало) позивачу права вимоги, а позивач набув права вимоги від ТОВ «Стар Файненс Груп» та зобов`язався сплатити ТОВ «Стар Файненс Груп» за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором.

Згідно платіжної інструкції №9731 від 30 серпня 2024 року ТОВ «Свеа Фінанс» здійснило оплату фінансування згідно Договору факторингу №01.02-26/24 від 29 серпня 2024 року.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 29 серпня 2024 року до Договору факторингу №01.02-26/24 від 29 серпня 2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача по Кредитному договору №05607-05/2024 в розмірі 12 315,00 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 3 000,00 грн; заборгованість за відсотками - 5 265,00 грн; заборгованість за пенею 4 050,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором №05607-05/2024 від 05 травня 2024 року сума заборгованості становить 12 315,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3 000,00 грн; заборгованість за відсотками - 5 265,00 грн; заборгованість за неустойкою 4 050,00 грн.

Також 08 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №09685-05/2024.

Відповідно до п. 1.1-1.2 вказаного Договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 120 днів, дата надання кредиту 08 травня 2024 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 04 вересня 2024 року.

Відповідно до п. 1.4 вказаного Договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Денна процентна ставка становить 1,50 % та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 цього Договору.

ТОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 2 000,00 грн шляхом зарахування 08 травня 2024 року кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою ТОВ «Пейтек» № 2 від 19 березня 2025 року.

29 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та позивачем був укладений Договір факторингу №01.02-26/24, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило (передало) позивачу права вимоги, а позивач набув права вимоги від ТОВ «Стар Файненс Груп» та зобов`язався сплатити ТОВ «Стар Файненс Груп» за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором.

Згідно платіжної інструкції №9731 від 30 серпня 2024 року ТОВ «Свеа Фінанс» здійснило оплату фінансування згідно Договору факторингу №01.02-26/24 від 29 серпня 2024 року.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 29 серпня 2024 року до Договору факторингу №01.02-26/24 від 29 серпня 2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача по Кредитному договору №09685-05/2024 в розмірі 8 120,00 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 2 000,00 грн; заборгованість за відсотками 3 420,00 грн; заборгованість за пенею 2 700,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором №09685-05/2024 від 08 травня 2024 року сума заборгованості становить 8 120,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2 000,00 грн; заборгованість за відсотками 3 420,00 грн; заборгованість за неустойкою 2 700,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що 05 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №05607-05/2024. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом.

ТОВ «Стар Файненс Груп» виконало взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови Договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунків, поданих позивачем, складає 12 315,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 3 000,00 грн; заборгованість за відсотками 5 265,00 грн; заборгованість за неустойкою 4 050,00 грн.

ТОВ «Свеа Фінанс» уклавши 29 серпня 2024 року з ТОВ «Стар Файненс Груп» Договір факторингу №01.02-26/24, набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору про надання фінансового кредиту №05607-05/2024 від 05 травня 2024 року, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по вказаному Договору.

Окрім того, судом встановлено, що 08 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №09685-05/2024. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом.

ТОВ «Стар Файненс Груп» виконало взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови Договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунків, поданих позивачем, складає 8 120,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 2 000,00 грн; заборгованість за відсотками 3 420,00 грн; заборгованість за неустойкою 2 700,00 грн.

ТОВ «Свеа Фінанс» уклавши 29 серпня 2024 року з ТОВ «Стар Файненс Груп» Договір факторингу №01.02-26/24, набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору про надання фінансового кредиту №09685-05/2024 від 08 травня 2024 року, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по вказаному Договору.

Проте, суд не може погодитись з нарахованими відсотками та неустойкою по вказаним договорам з огляду на таке.

Довідкою військової частини НОМЕР_2 від 18 квітня 2024 року №3469 підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 з 28 березня 2024 року.

Довідкою військової частини НОМЕР_3 від 12 липня 2025 року №2323 підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 08 червня 2024 року по теперішній час.

Як слідує з Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 26 січня 2025 року № 178, виданої командиром військової частини НОМЕР_3 , старший солдат ОСОБА_1 в період з 01 жовтня 2024 року по 25 січня 2025 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У статті 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №522/12270/15, від 11 грудня 2019 року у справі №521/7927/16-ц, від 14 травня 2021 року у справі №502/1438/18, від 24 лютого 2022 року у справі №591/4698/20, від 12 травня 2022 року у справі №336/512/18, від 18 січня 2023 року у справі №642/548/21.

Застосування приписів п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу.

Положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не обмежують своє застосування виключно щодо позичальників за кредитними зобов`язаннями, поширюють свою дію на усі випадки нарахування санкцій та процентів за невиконання будь-яких зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками.

Таким чином, у період виконання умов Договору про надання фінансового кредиту №05607-05/2024 від 05 травня 2024 року, Договору про надання фінансового кредиту №09685-05/2024 від 08 травня 2024 року, а також станом на час розгляду справи, відповідач має статус військовослужбовця та на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто у нього відсутній обов`язок щодо сплати процентів та неустойки за користування кредитами.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість: за Договором про надання фінансового кредиту №05607-05/2024 від 05 травня 2024 року в розмірі 3 000,00 грн; за Договором про надання фінансового кредиту №09685-05/2024 від 08 травня 2024 року в розмірі 2 000,00 грн, з яких вся сума є заборгованістю за основною сумою боргу.

Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 592,70 грн (5 000,00 грн х 2 422,40 грн/20 435,00 грн).

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №05607-05/2024 від 05 травня 2024 року в розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп., за Договором про надання фінансового кредиту №№09685-05/2024 від 08 травня 2024 року в розмірі 2 000 (дві тисячі грн 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судові витрати у розмірі 592 (п`ятсот дев`яносто дві) грн 70 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 05 вересня 2025 року.

Суддя О.О. Першко