Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/2677/25
Номер провадження: 2/511/1226/25
09 вересня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Теренчук Ж. В.,
cекретаря судового засідання Ніколас С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позову.
В серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі ТОВ «Діджи Фінанс») звернулися до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № 550868 від 19.03.2021 року у розмірі 43 089,89 грн., а також втрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., а також витрати на правничу професійну допомогу у розмірі 6 000,00 грн..
В обґрунтування позову посилалися на наступне. 19.03.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (далі - Первісний кредитор) та відповідачем ОСОБА_1 (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено кредитний договір про споживчий кредит №550868, відповідно до якого, відповідачу надається кредит у гривні у сумі 25 000 грн., шляхом перерахування кредитних коштів у безготівковій формі на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , строком на 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 19.03.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитним коштами.
21.02.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 2102-24, відповідно до якого позивач набув право вимоги за цим кредитним договором, по якому ТОВ «Слон Кредит», відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги по кредитному договору № 550868 на підставі договору факторингу та переданому їм реєстру боржників.
Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» наділено правом грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 13.08.2025 року позовну заяву ТОВ "Діджи Фінанс" залишено без руху та надано строк на усунення недоліків (а.с. 49)
Ухвалою суду від 14.08.2025 року відкрито провадження по справі і справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадження з викликом сторін в судове засідання. (а.с. 54)
Позиції сторін у судовому засіданні.
Позивач ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" позов підтримали та посили його задовольнити, про що надали відповідну письмову заяву. Також просили розгляд справи провести без участі їх представника, крім цього не заперечували проти винесення у справі заочного рішення у випадку неявки відповідача в судове засідання (а.с. 7)
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання відповідача. На адресу суду надійшло поштове повідомлення про не вручення судової повістки ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю адресанта за вказаною адресою (а.с. 58)
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
В порядку ст.280 ЦПК України, суд, враховуючи вказані факти, згоду позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів.
В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено наступні фактичні обставини справи..
19.03.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (далі - Первісний кредитор) та відповідачем ОСОБА_1 (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено кредитний договір про споживчий кредит №550868, відповідно до якого, відповідачу надається кредит у гривні у сумі 25 000 грн., шляхом перерахування кредитних коштів у безготівковій формі на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , строком на 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 19.03.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитним коштами. (а.с. 19-20)
Підписанням Договору ОСОБА_1 , підтвердив, що він ознайомлений з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", на надання грошових коштів у позику, в тому числi на умовах фінансового кредиту, в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідач погодив та зобов`язався виконувати його умови (а.с. 21)
На підтвердження перерахування кредитних коштів ТОВ «Слон Кредит» надали платіжне доручення № 4835 від 19.03.2021 року, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» перерахували кредитні кошти ОСОБА_1 у сумі 20 000,00 грн., призначення платежу видача кредиту згідно договору №550868 від 19.03.2021 року ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 (а.с. 34)
Також до договору відповідач підписав заяву-анкету (а.с. 21); Паспорт споживчого кредиту (а.с. 22); Графік платежів до договору про надання споживчого кредиту №550868 (а.с. 23)
Відповідно до п. 1.2-п. 1.5 Договору, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування, сума кредиту складає 25 000,00 грн., тип кредиту кредит, строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном поверненням 19.03.2024 року, тип процентної ставки фіксований, за перший день 25 % в день (9125 % річних), та за всі наступні 85 % річних.
Відповідно до п. 2.1 Договору кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 20 000,00 грн., за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_3 , та у розмірі 5 000,00 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перщий день.
Відповідно до п.. 3.1 Договору нарахування процентів здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів.
21.02.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 2102-24, відповідно до якого позивач набув право вимоги за цим кредитним договором, по якому ТОВ «Слон Кредит», відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги по кредитному договору № 550868 на підставі договору факторингу та переданому їм реєстру боржників. (а.с. 25-28)
Також до договору факторингу підписали акт приймання-передачі реєстру вимог за договором факторингу № 2102-24 від 21.02.2024 року (а.с. 31,10)
На підтвердження укладення договору факторингу, надали платіжне інструкцію №6841 (а.с. 38)
Нормативно - правове обгрунтування та висновки суду.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.
За ч.2 ст.625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Висновки суду та мотиви.
Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що дійсно у відповідача є прострочення зобов`язання, у зв`язку з чим, відбулось істотне порушення клієнтом взятих на себе зобов`язань, вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України.
Даний розрахунок боргу, а також його наявність відповідачем не спростовано. Тому суд приходить до висновку, що позов Банку підлягає задоволенню.
Щодо стягнення процесуальних витрат по справі.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, що складаються з 2 422, 40 гривен, сплаченого судового збору. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 3028 гривень.
В частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн , суд зазначає, що до матеріалів справи було долучено договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025 року (а.с 16-18) та додаткову угоду до Договору №550868 від 30.05.2025 року (а.с. 32), а також детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ "Діджи Фінанс"в сумі 6 000,00 грн. (а.с. 15).
Таким чином з урахуванням вимог законодавства, враховуючи складність справи, обсяг наданих послуг, з урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 гривень.
На підставі ст. 526, 530, 551, 610,612,616, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 4,18,19,48,76- 81,95,211, 223, 247,258-259, 263, 265,280-284,288,289 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Ж. В. Теренчук