Справа № 541/1864/25
Провадження № 2/541/1005/2025
У Х В А Л А

04 вересня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Морозовської О.А.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.05.2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В позовній заяві, поданій до суду 13.05.2025 року позивач сформулювала дві позовні вимоги: 1. Постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований в листопаді 2010 року в м. Миргород, Миргородським міськрайонним управлінням юстиції Полтавської області, № 352 від 6 листопада 2010 року; 2.Неповнолітню дочку ОСОБА_3 залишити проживати з позивачем.

24.06.2025 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила позовну вимогу щодо проживання неповнолітньої дочки залишити без розгляду та виклала позовні вимоги в новій редакції: Розірвати шлюб між нею і ОСОБА_2 , який зареєстрований 06 листопада 2010 року в м. Миргород Миргородським міськрайонним управлінням юстиції Полтавської області № 352 від 6 листопада 2010 року; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище чоловіка « ОСОБА_4 » (а. с. 19-20).

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За вимогами ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Верховний суд у постанові № 910/18389/20 зробив висновок про те, що необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів. Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому Верховний Суд зазначає про те, що збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України. При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, суд розцінює заяву позивача як заяву про зміну предмету позову, що виражено у зменшенні кількості позовних вимог. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне прийняти заяву про зміну предмету позову.

Керуючись ст. 49, 260 ЦПК України, суд,

постановив:

Прийняти заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В подальшому розглядати справу з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. А. Морозовська