Справа № 577/3289/25
Провадження № 2/577/1180/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О

за участю секретаря

судового засідання Цуканової О.В.

адвоката Юсан І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Конотопської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи вимоги представник позивача адвокат Юсан І.О. вказала, що вже більше трьох років сторони не підтримують подружніх відносин, донька постійно проживає з матір`ю ОСОБА_1 , яка займається вихованням та утриманням дитини. У той же час батько ОСОБА_2 фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає матеріальної допомоги, навіть не спілкується.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання не з`явився жодного разу. Судові повістки направлені за місцем його реєстрації повернуті з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 35, 49, 50). За правилами п.п. 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому відділенні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою.

Представник Органу опіки та піклування Левченко І.В. вимоги підтримала покликаючись на те, що під час розгляду на засіданні комісії питання про надання висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 було встановлено, що батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: не виявляє до доньки батьківської уваги і турботи; його не цікавить подальша доля дитини; не купує одягу, взуття, необхідних речей; не цікавиться станом здоров`я та поведінкою; не приймає участі у житті доньки. Дана обставина була підтверджена, як самою дитиною, так і відповідними довідками з місця навчання та лікувального закладу. Окремо наголосила, що відповідач на засідання комісії не з`явився надавши заяву про розгляд цього питання за його відсутності та не заперечував позбавленню батьківських прав відносно доньки.

Згідно Реєстраційної картки малолітня ОСОБА_3 на даний час перебуває на змаганнях з танців за кордоном, що унеможливлює допит останньої. Тому, враховуючи дану обставину, тривалість розгляду справи (позов надійшов до суду ще 05.06.2025 року), суд дійшов переконання про можливість закінчення справи.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши представлені докази суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У ч. 3 ст. 51 Конституції України закріплено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частина 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція ООН про права дитини) про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України (далі СК).

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення наведеної норми дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом ст. 166 СК позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Згідно із правозастосовними орієнтирами викладеними у пунктах 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно Свідоцтва про народження ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а її батьками є ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_1 (позивач) (а.с. 5).

У представленому висновку орган опіки та піклування Конотопської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24-26).

Про ухилення батька від виконання батьківських обов`язків також свідчать довідки з місця проживання, навчання, перебування на лікарському обліку, керівників спортивної секцій карате та спортивно-бального танцю, у яких займається дитина (а.с. 6, 11, 12, 13, 27, 28). Наведений факт підтвердили і допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (сусіди за місцем мешкання дитини), котрі стверджували, що на протязі останніх трьох років жодного разу не бачили щоб батько відвідував доньку, зі слів матері дитини відповідач не спілкується з донькою, не надає матеріальної допомоги, вихованням та утриманням дитини займається виключно мати.

Про байдуже ставлення відповідача до своєї неповнолітньої дитини, також свідчить неявка останнього на засідання комісії і подання ним заяви про те, що не заперечує позбавленню батьківських прав відносно дитини (а.с. 30).

Суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни її поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав (ст. 169 СК України).

За змістом ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Керуючись: ст.ст. 164, 166 СК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Конотопської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (уродженця та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (уродженця та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.06.2025 року до досягнення повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в частині сплати аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування судових витрат, 1211 грн. 20 коп., а в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. (за стягнення аліментів).

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з часу виготовлення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з часу виготовлення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 12.09.2025 року.

Суддя Кравченко В. О.