Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2689/25
Провадження № 2/376/1544/2025
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"08" вересня 2025 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державної інспекції архітектури та містобудування України в особі Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, третя особа: Сквирська міська рада, про усунення перешкод в користуванні власними земельними ділянками та об?єктами будівництва шляхом скасування рішень про зупинення дії будівельних паспортів від 28.05.2025 року № 200/02/17-25, № 201/02/17-25, № 202/02/17-25,

встановив:

03.09.2025 року до суду надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державної інспекції архітектури та містобудування України в особі Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, третя особа: Сквирська міська рада, про усунення перешкод в користуванні власними земельними ділянками та об?єктами будівництва шляхом скасування рішень про зупинення дії будівельних паспортів від 28.05.2025 року № 200/02/17-25, № 201/02/17-25, № 202/02/17-25.

Позивачі просять суд усунути перешкоди в користування земельної ділянкою з кадастровими номерами :01:057:0006 та :01:057:0010 та об?єктом будівництва «Реконструкція житлового будинку з прибудовою другого поверху по АДРЕСА_1 » за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання незаконним та скасування рішення № 200/02/17-25 про зупинення дії будівельного паспорта № 5/21 виданого 16.09.2021 року, яка зареєстрована в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва ВР01:6813-3118-6506-2445; усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:057:0080 та об?єктом будівництва «Реконструкція житлового будинку з прибудовою та надбудовою другого поверху по АДРЕСА_1 » шляхом визнання незаконним та скасування рішення № 201/02/17-25 про зупинення дії будівельного паспорта № 6/21 виданого 16.09.2021 року, який зареєстровано в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва ВР01:6836-9568-2604-3578 та усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:057:0079 та об?єктом будівництва «Нове будівництво двоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_2 (колишня АДРЕСА_3 »» шляхом визнання незаконним та скасування рішення № 202/02/17-25 про зупинення дії будівельного паспорта № 7/21 виданого 16.09.2021 року, який зареєстровано в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва ВР01:6850-6546-7632-1836.

Відповідно до частини першої статті 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що у відкритті провадження за правилами цивільного судочинства слід відмовити, за наступних підстав.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність юрисдикції суду, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З чого вбачається, що в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових правовідносин.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

При цьому, у ч. 1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.03.2021 у справі № 367/4695/20 (провадження № 14-12цс21): «критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа».

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні враховувати суб`єктний склад такого спору, суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

1)адміністративна справа-переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

2) публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних із реалізацією публічної влади. Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 805/4505/16-а, провадження № 11-574апп18).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Під час визначення предметної юрисдикції справ, крім урахування суб`єктного складу спірних правовідносин, суди повинні виходити також із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, з яких виник спір, змісту та юридичної природи обставин у справі і мету пред`явлення позову.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Суд зазначає, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Зі змісту позовної заяви та доданих документів вбачається, що позивач оскаржує рішення та нагляду щодо зупинення дій будівельних паспортів №. 5/21, № 6/21 та № 7/21.

З урахуванням заявлених позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні шляхом визнання незаконним та скасування рішень Державної інспекції архітектури та містобудування України в особі Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю, сторони, яка здійснює публічно-владні управлінські функції, слід дійти висновку, що між сторонами виник публічно-правовий спір.

У даному випадку, враховуючи предмету позову та вказані обставини в обґрунтування позовних вимог, не мають ознак приватно-правового характеру, що підлягають захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські дії та рішення суб`єкта владних повноважень, які впливають на права та законні інтереси позивачів, отже вказаний спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що між сторонами у справі виник публічно-правовий спір, який, з врахуванням суб`єктного складу його учасників та правовідносин, що виникли між сторонами, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, приходжу до висновку про те, що наявні підстави, визначені п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, для відмови у відкритті провадження в цивільній справі, оскільки дана позовна заява не підлягає розгляду в судах за правилами ЦПК України.

Окрім того суд зазначає, що ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 01.07.2025 р. адміністративну справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до державної інспекції архітектури та містобудування в особі Департаменту державного архітектурно будівельного контролю та нагляду, про скасування рішень про зупинення дії будівельних паспортів від 28.05.2025 року № 200/02/17-25, № 201/02/17-25, № 202/02/17-25 передано за підсудністю на розгляд до Київського окружного адміністративного суду. Ухвала набрала законної сили 17.07.2025 року.

За таких обставин у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державної інспекції архітектури та містобудування України в особі Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, третя особа: Сквирська міська рада, про усунення перешкод в користуванні власними земельними ділянками та об?єктами будівництва шляхом скасування рішень про зупинення дії будівельних паспортів від 28.05.2025 року № 200/02/17-25, № 201/02/17-25, № 202/02/17-25 необхідно відмовити.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 4, 5, 19, 186, 259-261, 353, 354 ЦПК України суддя,-

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державної інспекції архітектури та містобудування України в особі Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, третя особа: Сквирська міська рада, про усунення перешкод в користуванні власними земельними ділянками та об?єктами будівництва шляхом скасування рішень про зупинення дії будівельних паспортів від 28.05.2025 року № 200/02/17-25, № 201/02/17-25, № 202/02/17-25.

Роз`яснити позивачам право на звернення з адміністративним позовом до Київського окружного адміністративного суду.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом із позовною заявою та доданими до неї документами, надіслати особі, яка її подала. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

СуддяІ. Г. Батовріна