Провадження № 2/337/822/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

представника позивача Баришнікова А.Г.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 , представником якої є адвокат Баришніков А.Г., до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, який позивачка мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у період з 22.10.2011 по 15.10.2021. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після припинення шлюбних відносин проживає разом з нею. За період шлюбу за рахунок спільних коштів та особистої участі сторонами було придбано майно: телевізор Samsung (сірого кольору, плазма) вартістю 11999,00 грн; шафи дерев`яні з скляними дверцями коричневого кольору (2 од), з дерев`яним комодом зі скляними дверцятами загальною вартістю 43200,00 грн.; диван сірого кольору вартістю 24600,00 грн.; дерев`яний стіл та 4 стільці до нього вартістю 11000,00 грн.; шафа-купе №1 молочного кольору 3000,00 грн.; шафа-купе №2 молочного кольору вартістю 7500,00 грн.; стіл письмовий молочного кольору вартістю 2500,00 грн.; комод дерев`яний коричневого кольору вартістю 2400,00 грн.; шафа дерев`яна коричневого кольору вартістю 4000,00 грн.; килим бежевого кольору № 1 вартістю 9500,00 грн.; мікрохвильова піч білого кольору вартістю 2500,00 грн.; піч газова білого кольору вартістю 8400,00 грн.; стілець бежевого кольору вартістю 1500,00 грн.; телевізор маленький Mastery чорного кольору вартістю 1800,00 грн.; холодильник LG білий вартістю 13140,00 грн.; кондиціонер LG Standart plus PC09SQ білий вартістю 16500,00 грн.; ванна біла (виробник Польща) вартістю 9000,00 грн.; пральна машина сірого кольору вартістю 4000,00 грн.; умивальник білого кольору вартістю 3000,00 грн.; двері міжкімнатні (7 од) коричневого кольору загальною вартістю 56000,00 грн.; пилосос Thomas блакитного кольору вартістю 5000,00 грн.; натяжні стелі вартістю 16760,00 грн.; ліжко дерев`яне вартістю 4000,00 грн.

Також сторонами у шлюбі було придбано легковий автомобіль марки Subary Legacy 2006 року виписку, державний номер НОМЕР_1 , номер VIN: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ №СЕ-19/108-23/13804-АВ від 23.10.2023 склала 264 583,00 грн.

Загальна вартість спільно нажитого майна, яке було придбано у шлюбі та має статус спільної сумісної власності, складає 526882,00 грн.

Вказані меблі, побутова техніка та інше спірне майно знаходяться за місцем проживання відповідача: АДРЕСА_1 . Автомобіль також знаходиться у користуванні відповідача та є неподільною річчю (виділення частки в натурі з цього майна є неможливим).

Між сторонами у добровільному порядку не досягнуто згоди щодо поділу вказаного майна, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду та просить визнати все це майно об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділити шляхом виділу всього цього майна у власність відповідача, стягнувши з нього на користь позивачки грошову компенсацію вартості 1/2 частки цього майна, яка складає 263 441,00 грн.

Разом з позовною заявою ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 18.02.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою суду від 24.02.2025 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

14.04.2025 від представника відповідача адвоката Полулях С.Ю. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що вартість майна, зазначеного позивачем у позові вказана не на дату звернення до суду з позовом, а станом на дату придбання такого майна. На підтвердження своїх доводів стороною позивача не було надано копії відповідних документів. У даному випадку вартість майна має розраховуватись виходячи з цін на таке майно станом на момент пред`явлення позову та/або розгляду даної справи, а не на момент фактичної купівлі майна. Із заяви позивача неможливо встановити на підставі чого була розрахована вартість спірного майна та якою вона є саме на дату подання цього позову. Також зазначає, що питання про поділ майна колишнього подружжя ОСОБА_2 було ініційовано ще у 2021 році. Про намір відповідача здійснити поділ майна з урахуванням імперативної рівності часток сторін у справі власності свідчить позиція, яка була викладена ним у відзиві на попередній позов у справі №337/5625/21. Позивач жодним чином не підтверджує факт вживання заходів з метою вирішення спору в досудовому порядку. Крім того повідомляє, що відповідач готовий передати позивачу в натурі усі рухомі речі, зазначені у позові, з подальшою виплатою позивачкою на користь відповідача грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно. Просить у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

21.04.2025 від представник позивача адвоката Баришнікова А.Г. надійшла відповідь на відзив, в якому він підтримав позовні вимоги та зазначив, що з аргументів відповідача, викладених у відзиві, вбачається, що він визнає наявність у нього майна, яке є предметом поділу (як спільної сумісної власності подружжя), погоджується з переліком та назвою цього майна, визнає право на це майно на засадах рівності часток та погоджується з грошовим еквівалентом (оцінкою) цього майна, оскільки вказує на готовність передачі всього рухомого майна позивачці, з виплатою нею на його користь грошової компенсації його частки. Представник позивача вказує, що позивач має право на компенсацію вартості 1/2 частки у спільному майні подружжя зі стягненням її вартості у грошовому виразі з відповідача. З посиланням на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 зазначає, що у спорі про припинення своєї часки у праві спільної сумісної власності на неподільну річ та отримання відповідної компенсації на свою користь, як просить позивач, відповідач не втрачає права власності на неподільну річ, а стає її одноосібним власником. Факт відсутності у нього коштів для одномоментної компенсації позивачеві не є ознакою надмірності тягаря з такої виплати для відповідача. Щодо поділу автомобіля вказує, що цей об`єкт поділу знаходиться у володінні та користування відповідача від часу його фактичного придбання, а у позивача (у складі сім`ї з ОСОБА_4 ) з лютого 2024 року є інший транспортний засіб Suzuki Grand Vitara, д.н.з. НОМЕР_3 , тому користування автомобілем, який є предметом поділу, для позивача не має сенсу. Інші об`єкти поділу, зокрема, меблі, побутова техніка знаходяться за адресою відповідача, який здійснює володіння та користування ними з часу їх фактичного придбання з позивачкою. Відповідачем підтверджується наявність та склад цього майна. Водночас позивач з чоловіком орендує двокімнатну квартиру, де знаходяться меблі та побутова техніка, якими вони користуються як орендарі, тому долучити до цього рухомого майна ще додаткові об`єкти вона не має можливості через невелику площу квартири та склад сім`ї з 4 осіб.

Ухвалою суду від 03.06.2025 підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду.

Під час судового розгляду позивачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Баришніков А.Г. позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просили позов задовольнити. Позивачка додатково пояснила, що з відповідачем не проживає однією сім`єю з травня 2021 року. Майно, яке є предметом поділу, було придбано у період зареєстрованого шлюбу з відповідачем за спільні кошти. Просить стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості половини вказаного у позові майна, оскільки автомобіль їй не потрібен, вона не має навичок керування, в її сім`ї є автомобіль, а інше майно вона не може забрати в порядку поділу, оскільки з чоловіком та дітьми орендує квартиру в якій є вся необхідна побутова техніка та меблі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Полулях С.Ю. заперечили проти задоволення позовних вимог та на початку судового розгляду зазначили, що відповідач не погоджується із запропонованим позивачкою варіантом поділу. Вважають, що поділ майна слід провести в натурі. Відповідач не заперечує, щоб позивачка забрала половину вказаного майна собі. Також представник відповідача зазначив, що розмір компенсації, яку просить позивач, є завищеним, оскільки майно зі спливом часу втрачає свою цінність і вартість спірного майна на час розгляду справи є меншою ніж була під час придбання майна. У подальшому під час судового засідання відповідач та його представник вказали, що погоджуються із вартістю майна, яка визначена позивачкою та пропонували, що вона забрала собі спірне майно.

У судовому засіданні була оголошена перерва з метою надання можливості сторонам врегулювати спір мирним шляхом на підставі взаємних поступок.

Після оголошення перерви судовий розгляд проводився у відсутність позивачки ОСОБА_5 представник адвокат Баришніков А.Г. зазначив, що між сторонами домовленості щодо врегулювання спору не досягнуто, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Після перерви відповідач ОСОБА_1 заперечив проти задоволення позовних вимог. При цьому зазначив, що не заперечує, що все майно, яке вказано у позовній заяві, було придбано у період шлюбу сторін та є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Все спірне майно знаходиться у нього, у тому числі автомобіль, який стоїть у гаражі та він ним фактично не користується. Він не згодний з варіантом поділу цього майна, про який просить позивач, тобто з вимогами про компенсацію їй вартості половини майна. Зазначає, що вартість вказаного майна є завищеною та не враховано, що майно придбано було ще у шлюбі, тривалий час перебувало у користуванні, тобто не враховано його зношеності на момент розгляду справи. Вважає, що реальна вартість спірного автомобілю на час розгляду справи становить 3000 грн., а інших об`єктів по 1000 грн. кожна річ. Для компенсування половини вартості спірного майна у розмірі, який просить позивач, у нього відсутні кошти. Проте, він не заперечує, щоб позивачка забрала собі все майно, яке є предметом поділу, навіть без сплати йому компенсації.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.10.2011 (арк.10), який розірвано в судовому порядку в 2021 році, що сторонами визнається та не оспорюється.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.12), який після припинення шлюбних відносин залишився проживати разом з матір`ю позивачкою по даній справі.

21.07.2022 позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та набула прізвище « ОСОБА_6 » (арк.11).

Зі змісту хвали Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.04.2024 у справі ЄУН 337/5625/21 (арк.39-40) вбачається, що 05.10.2021 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя Хортицьким районним судом м. Запоріжжя було відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі ЄУН 337/5625/21. Під час підготовчого провадження у даній справі, ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя, який 16.11.2021 було прийнято до розгляду.

Відповідно до ухвали Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.08.2023 у справі ЄУН 337/5625/21 (арк.43), судом було прийнято відмову від зустрічного позову ОСОБА_1 та провадження у справі за його позовом до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя було закрито, а відповідно до ухвали цього ж суду від 23.12.2024 у цій же справі (арк.42) за заявою позивачки позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя було залишено без розгляду.

Також судом встановлено та не оспорюється сторонами, що під час перебування в шлюбі, сторонами за спільні кошти було придбанолегковий автомобіль марки «Subary Legacy», 2006 року виписку з об`ємом двигуна 1994 куб.см, сірого кольору, номер шасі (рами): НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 . Право власності на вказаний автомобіль зареєстровано 21.05.2019 за ОСОБА_1 (арк.24).

Згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ №СЕ-19/108-23/13804-АВ від 23.10.2023, легковий автомобіль марки «Subary Legacy», 2006 року виписку, сірого кольору, об`єм двигуна 1994 куб.см., номер шасі (рами): НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , для дослідження не наданий, тому не можливо визначити ринкову вартість вищезазначеного транспортного засобу. Середня вартість транспортного засобу ( у разі ненадання ОСОБА_1 автомобіля) марки «Subary Legacy», 2006 року виписку , сірого кольору, об`єм двигуна 1994 куб.см, номер шасі (рами): НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 (для експертного дослідження, визначити його середню вартість без наявності вказаного КТЗ), станом на дату проведення експертизи, а саме станом на 23.10.2023, може складати 264 583,00 грн.(арк.25-36).

Судом встановлено та також не оспорюється сторонами, що під час перебування сторін в шлюбі, за спільні кошти ними було придбано: телевізор Samsung (сірого кольору, плазма), шафи дерев`яні з скляними дверцями коричневого кольору (2 од) та з дерев`яним комодом зі скляними дверцятами, диван сірого кольору, дерев`яний стіл та 4 стільці до нього, шафа-купе №1 молочного кольору, шафа-купе №2 молочного кольору, стіл письмовий молочного кольору, комод дерев`яний коричневого кольору, шафа дерев`яна коричневого кольору, килим бежевого кольору № 1, мікрохвильова піч білого кольору, піч газова білого кольору, стілець бежевого кольору, телевізор маленький Mastery чорного кольору, холодильник LG білого кольору, кондиціонер LG Standart plus PC09SQ білого кольору, ванна біла (виробник Польща), пральна машина сірого кольору, умивальник білого кольору, двері міжкімнатні (7 од.) коричневого кольору, пилосос Thomas блакитного кольору, натяжні стелі, ліжко дерев`яне.

Згідно з наданим позивачем копіями квитанцій, чеків, накладних та договорів вартість майна/робіт на час придбання/виконання становила: вітрини 50 (скло з малюнком/боки скло/полки скло/стінка дзеркало, 720х465х2160, дуб) 16600,00 грн., вітрини 50 (скло з малюнком/боки шпон/полки дерев`яні, 720х465х2160, дуб) 13900,00 грн., комоду 3Ш2Д (1410х460х960, дуб, дверцята скло з малюнком) 12700,00гр., усього 43200,00 (накладна на одержання № уG000000189 від 12.08.2020) (арк.16); дивану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 185х135 з 3 подушками 24700,00 грн. (21.08.2020 передоплата 2000 грн., 12.09.2020 22700 грн.) (арк.17); монтаж натяжної системи за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 17,06 кв.м. 13610,00 грн. (договір поставки №2/0807-20-3 від 08.07.2020, товарний чек від 08.07.2020 на 4000,00 грн.) (арк.18-21, 22); кондиціонеру LG Standart plus PC09SQ - 16500,00 грн. (товарний чек №1866 від 10.06.2020) (арк.22)

Також позивачем надана копія фіскального чеку на суму 11999,00 грн. Дата та найменування товару у фіскальному чеку не читається через погану якість копії (арк.15). Сторони не оспорювали, що це є фіскальним чеком за придбання телевізору Samsung у період шлюбу.

Крім того, позивачем надано копію заявки на доставку холодильнику LG від 12.07.2017 разом з копією фіскального чеку. Найменування товару та вартість у фіскальному чеку не читається через погану якість копії (арк.23). Сторони не оспорювали, що це є фіскальним чеком на придбання холодильнику LG вартістю 13140,00 грн. у період шлюбу.

Також позивачем надано копію товарного чеку без датина придбання «Gorenje к6121w» вартістю 8400,00 грн. газова піч) та копію товарного чеку від 30.05.2020 за договором №2/3007-20-4 про отримання авансу 800 грн. та доплати за монтаж 2350 грн. за адресою: АДРЕСА_1 (арк.22).

Відповідно до інформації, яка міститься у наданій позивачем копії довідки командира в/ч НОМЕР_4 від 09.12.2022 №873, ОСОБА_7 проходить службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 на посаді начальника приймального відділення з 27.04.2017.З 05.12.2022 по 21.09.2023 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років (арк.13).

Відповідно до інформації, яка міститься у наданій позивачем копії довідки командира в/ч НОМЕР_4 від 24.01.2025 №105, ОСОБА_2 проходить службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 на посаді начальника відділення. На дату довідки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Її заробіток за період з травня 2017 року по грудень 2020 року включно склав 610912,43 грн. (арк.14).

Також встановлено, що 14.08.2023 між орендодавцем ОСОБА_8 та орендатором ОСОБА_4 підписано угоду про оренду двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 строком по 14.04.2024 з можливістю пролонгації при узгодження обох сторін. Строк оренди може бути змінений лише при взаємному узгодженні обох сторін. (арк.113).

У додатку №1 до угоди про оренду від 14.08.2023 міститься опис майна, яке знаходиться в орендованій квартирі та передано орендатору у тимчасове користування, зокрема, меблі, побутова техніка (арк.113 зворот).

Крім того встановлено, що 10.02.2024 ОСОБА_4 зареєстрував право власності на транспортний засіб Suzuki Grand Vitara, номерний знак НОМЕР_3 , 2006 року випуску (арк.114).

За змістом частин 1 та 7 ст. 41 Конституції України, частин 1 та 5 ст. 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно зі ст.60, 61 СК України майно, набуте подружжя за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст.63, 65 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено договором між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою іншого подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється співвласником виключно за взаємною згодою.

Згідно з ст.69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України (ч.3 ст. 370 ЦК України).

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абз. 1 і 2 ч.2 ст. 364 ЦК України).

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв`язку з точки зору достатності, достовірності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним, що в період зареєстрованого шлюбу сторони за спільні кошти придбали автомобіль марки «Subary Legacy», 2006 року виписку, з об`ємом двигуна 1994 куб.см, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , а також телевізор Samsung (сірого кольору, плазма), шафи дерев`яні з скляними дверцями коричневого кольору (2 од) та з дерев`яним комодом зі скляними дверцятами, диван сірого кольору, дерев`яний стіл та 4 стільці до нього, шафа-купе №1 молочного кольору, шафа-купе №2 молочного кольору, стіл письмовий молочного кольору, комод дерев`яний коричневого кольору, шафа дерев`яна коричневого кольору, килим бежевого кольору № 1, мікрохвильова піч білого кольору, піч газова білого кольору, стілець бежевого кольору, телевізор маленький Mastery чорного кольору, холодильник LG білого кольору, кондиціонер LG Standart plus PC09SQ білого кольору, ванна біла (виробник Польща), пральна машина сірого кольору, умивальник білого кольору, двері міжкімнатні (7 од) коричневого кольору, пилосос Thomas блакитного кольору, натяжні стелі, ліжко дерев`яне.

Вказані обставини не оспорюються сторонами, визнаються відповідачем, у суду немає сумніву щодо достовірності цих обставин, у зв`язку з чим вони не підлягають доведенню іншими належним та допустимими доказами відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України.

Отже, враховуючи презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу, та відсутність заперечень відповідача стосовно її спростування, суд прийшов до висновку, що все вищевказане майно набуте сторонами за час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності.

При цьому після припинення шлюбних відносин сторони не досягли домовленості щодо поділу спільного майна подружжя, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом.

У відзиві на позовну заяву та під час судового розгляду відповідачем ОСОБА_1 підтверджено факт наявності у нього цього спірного сумісного майна.

При зверненні до суду з вимогами про поділ майна подружжя позивач запропонувала бажаний варіант поділу спільного майна, а саме просила виділити спірне рухоме майно (за переліком, вказаним у позовній заяві), яке знаходиться у відповідача, останньому у власність, стягнувши з нього на її користь компенсацію вартості 1/2 частки цього майна у розмірі 263441,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 не погодився із запропонованим позивачкою варіантом поділу та у відзиві на позов зазначив, зокрема, що готовий передати усе спірне майно позивачці з подальшою виплатою нею йому грошової компенсації його частки у справі спільної сумісної власності. При цьому вказав, що позивачем не доведено реальну вартість спірного майна станом на дату подання позову. В ході судового розгляду відповідач висловив згоду із вартістю спірного майна, яку визначила позивач, та вважав можливим поділити майно в натурі без сплати компенсації один одному. Проте, у подальшому в ході судового розгляду, оскільки сторони так і не дійшли згоди щодо варіанту поділу майна, відповідач змінив позицію щодо погодження вартості майна та висловив заперечення щодо визначеної позивачем вартості усього спірного майна, зазначив, що не заперечує, що спірне майно було придбано за ціну, яку зазначає позивач у позовній заяві, проте реальна вартість майна на час розгляду справи є набагато меншою ніж була під час його придбання, оскільки вказане майно тривалий час перебувало у користуванні. При цьому не заперечував, щоб позивачка забрала спірне майно у нього без компенсацій.

Позивачка ОСОБА_2 наполягала на своїх позовних вимогах.

Вирішуючи вказаний спір суд враховує, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Це узгоджується з нормами СК України та правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19 (провадження № 14-40цс21), у постанові Верховного Суду від 16 січня 2023 року у справі № 754/3132/16-ц (провадження № 61-5956св22).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України).

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст.76 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як було зазначено вище, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Як встановлено судом, сторони не узгодили між собою вартість спірного майна на час розгляду справи.

Щодо визначення вартості майна подружжя (крім автомобіля)

Позивач ОСОБА_2 на обґрунтування позовних вимог надала суду докази вартості такого рухомого майна, як телевізор Samsung, двох шаф (вітрин) з дерев`яним комодом, дивану, газової печі, холодильнику LG, кондиціонеру LG, а також вартості монтажу натяжних стель, на час їх придбання.

Суд не погоджується в цій частині з доводами позивача та його представника про те, що такі докази є належними, тобто містять інформацію щодо предмета доказування в частині реальної вартості цього майна на час розгляду справи, оскільки документи про придбання такого майна, вартості монтажу натяжних стель стосуються періоду 2017-2020 років, а позов про поділ майна подружжя поданий позивачем у лютому 2025 року. Тобто вартість майна визначена за п`ять та більше років до пред`явлення позову.

Іншої реальної вартості вказаного спірного рухомого майна (телевізору Samsung, двох шаф (вітрин) з дерев`яним комодом, дивану, газової печі, холодильнику LG, кондиціонеру LG, а також вартості монтажу натяжних стель), а також іншого рухомого майна, яке зазначено у позові (окрім автомобіля), позивач суду не надала, що є її процесуальним обов`язком, якщо вона посилалася на ці обставини (статті 12, 81 ЦПК України).

Доводи представника позивача адвоката Баришнікова А.Г., що відповідач ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву фактично погодився з грошовим еквівалентом (оцінкою) усього спірного майна, яке зазначене у позовній заяві, оскільки вказує на готовність передачі всього цього майна позивачці з виплатою останньою на його користь грошової компенсації його частки, суд вважає безпідставними.

У даному випадку суд вважає, що готовність відповідача передати спірне майно позивачці, як з виплатою грошової компенсації, так і без такої, не є автоматичним підтвердженням того, що він погодився з конкретною оцінкою майна, зазначеною у позові. При цьому відповідач у відзиві не вказує суму компенсації, навпаки вказує на недоведеність позивачем реальної вартості спірного майна. В ході судового розгляду відповідач ОСОБА_1 дійсно змінював свою позицію, зазначивши у судовому засіданні що він погоджується з вартістю спірного майна, але не з варіантом поділу позивача. Проте, після оголошення перерви у судовому засіданні, сторони повідомили, що згоди щодо врегулювання спору не дійшли, а відповідач повернувся до своєї попередньої позиції та заперечив щодо вартості спірного майна.

При цьому ні позивачем, ні відповідачем, які користувалися послугами адвокатів, та незважаючи на сприяння судом у реалізації їх прав та обов`язків, клопотань про призначення відповідних товарознавчих експертиз з метою визначення оцінки реальної вартості вказаного майна, не заявлялось, доказів щодо ринкових цін на подібні предмети (речі) не надавалось.

Оскільки сторони не досягли домовленості щодо вартості вказаного майна, яке є об`єктом поділу (крім автомобіля), не надали доказів його вартості на час розгляду справи, і кожна із сторін зазначила вартість на свій власний розсуд і вона є суттєво різною, то суд позбавлений можливості визначити ринкову вартість як всього цього майна, так і кожної окремої речі (предмету) з цього обсягу, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України), відповідно позбавлений і можливості поділити таке майно між сторонами, у тому числі із визначенням розміру компенсації, що становить 1/2 частку від такого майна, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Таким чином у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині поділу цього майна слід відмовити.

Щодо визначення вартості майна подружжя - автомобіля

Що стосується вартості спірного автомобіля, по якій сторони також не досягли домовленості, то суд виходить із вартості, визначеної позивачем в позовній заяві.

У даному випадку суд враховує, що позивач на підтвердження своїх вимог надала копію висновку експерта №СЕ-19/108-23/13804-АВ від 23.10.2023, який суд вважає належним та допустимим доказом, та відповідно до якого середня вартість легкового автомобілю марки «Subary Legacy», 2006 року виписку, номерний знак НОМЕР_1 (для дослідження КТЗ не наданий) станом 23.10.2023 може складати 264 583,00 грн.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_2 у даному випадку вжила заходів для доведення дійсної вартості автомобіля, тоді як відповідач ОСОБА_1 не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження дійсної вартості транспортного засобу, який перебуває у нього на час вирішення спору, а також не спростував визначений експертом розмір середньої вартості спірного майна.

Заперечуючи вказану у висновку експерта вартість цього автомобіля, відповідач ОСОБА_1 послався на те, що його вартість складає лише 3000 грн., оскільки хоча даний автомобіль наразі і у робочому стані, але він потрапляв у ДТП, відповідач його ремонтував.

Разом з тим, як вже зазначалось, на спростування вказаної у висновку експерта середньої вартості автомобіля та на підтвердження іншої його ринкової вартості на момент розподілу майна відповідач, незважаючи на роз`яснення судом обов`язку доведення обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх заперечень, не надав. Клопотань щодо призначення судової експертизи не заявляв, хоча даний автомобіль знаходиться у нього та міг бути оглянутий експертом.

Щодо способу (варіанту) поділу майна подружжя - автомобіля

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України (ч. 3 ст.370 ЦК України).

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абз. 1 і 2 ч.2 ст. 364 ЦК України).

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч.2 ст. 183 ЦК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч. 2, ч.4 та ч.5 ст. 71 СК України).

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абз. 2 ч. 1 ст.71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання.

Залишення неподільної речі у спільній власності не позбавить того із подружжя, хто фактично користується річчю, можливості це робити надалі. Але інший із подружжя, який формально залишається співвласником, усупереч частинам 1 і 7 ст. 41 Конституції України за відсутності окремої домовленості фактично позбавляється можливості такого користування, впливу на долю речі, а також грошової компенсації.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, провадження № 14-182цс21.

З урахуванням наведеного, ураховуючи, що сторони у справі (колишнє подружжя) не домовилися про порядок поділу спільного автомобіля, беручи до уваги, що автомобіль, який є неподільною річчю, зареєстровано на ім`я відповідача ОСОБА_1 та фактично знаходиться у нього, в сім`ї позивача ОСОБА_2 наявний інший автомобіль, а також враховуючи рівні величини часток у спільному сумісному майні подружжя, необхідності того щоб такий поділ не зумовлював у співвласників потребу після судового рішення знову домовлятися про порядок поділу цього ж майна чи пред`являти позов, суд прийшов до висновку, що позов в цій частині слід задовольнити, здійснити поділ спірного автомобіля шляхом присудження позивачці компенсації її 1/2 частки у праві спільної сумісної власності подружжя на цю річ, що становить 132291,61 грн., і виділення автомобіля відповідачу.

При цьому суд ураховує й пасивну поведінку відповідача ОСОБА_1 у змагальному процесі, а також те, що поділ майна з урахуванням ідеальних часток (тобто по 1/2 частці спірного автомобіля за кожним) є неефективним способом захисту, буде потребувати нового судового розгляду і порушуватиме права позивачки, яка цим майном не користується.

Факт відсутності у відповідача коштів для одномоментної виплати компенсації позивачеві сам по собі не може бути ознакою надмірності тягаря з такої виплати. Якщо у відповідача будуть відсутні кошти, зокрема регулярні доходи, для реального виконання рішення суду, за яким на користь позивача труба виплатити компенсацію, то під час виконавчого провадження виконавець може звернути стягнення на майно відповідача, у тому числі на присуджену річ (ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»). Виручені від реалізації кошти спрямовуються на задоволення вимог стягувача, оплату виконавчого збору, відшкодування витрат виконавчого провадження тощо.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верхового Суду від 08.02.2022 у справі №209/3085/20.

Отже, позов ОСОБА_2 слід задовольнити частково.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1322,92 грн. (з розрахунку 1% від 132291,61 грн.).

Крім того, враховуючи, що позов ОСОБА_2 задоволено частково, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачу понесених витрат на правничу допомогупропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Так, згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст.141 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах: від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18, від 15.06.2021 року у справі № 159/5837/19, від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18. Указана судова практика є незмінною.

Судом встановлено, що позивач, подаючи позовну заяву, зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00грн..

На підтвердження таких витрат позивачем разом з позовною заявою були надані ордер про надання правової допомоги автоматом Баришніковим А.Г. серії АР №1220943 від 21.01.2025 (арк.47), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Баришнікова А.Г. (арк.48), а 07.07.2025 копію договору про надання професійної правничої допомоги адвоката (юридичних послуг) від 05.12.2022( арк.143-144), детальний опис робіт (надання правової допомоги) виконаних адвокатом (арк.146) та акт здачі-приймання правової (правничої) допомоги за цим договором від 07.07.2025 (із зазначенням найменування правничої (правової) допомоги: вивчення та правова оцінка усіх наданих замовником документів протягом 3 годин; складання процесуальних документів, у т.ч. позовної заяви, відповіді на відзив протягом 5 годин, участь в судових засіданнях протягом 2 годин, усього загальний розмір часу, витраченого адвокатом 10 годи , що за встановленим розміром оплати гонорару за надання правової допомоги становить 10000 грн.) (арк.145), квитанцію ід 07.07.2025 про оплату ОСОБА_2 на рахунок адвоката Баришнікова А.Г. 10000,00 грн. (арк.138), а 26.08.2025 додаток №1 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги адвоката) від 05.12.2022.

Від відповідача заперечень щодо співмірності витрат позивача на правничу допомогу не надходило.

Отже, враховуючи складність справи, а також виходячи з предмету спору, ціни позову, значення справи для сторін, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, критеріїв реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру, суд керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, відповідно до вимог ст.137 ЦПК України, вважає, що доведеним та розумним розміром витрат позивача на послуги адвоката під час судового розгляду у даному випадку є сума 10000,00 грн.

Водночас, враховуючи, що позов задоволено частково з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, понесені на правову допомогу пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 5 020,00 грн. ( з розрахунку: 132 291,61 грн. х 100% : 263 441 грн. = 50,2 %; 50,2% х 10 000,00 грн. : 100% = 5 020 грн.).

Керуючись ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати спільним сумісним майном подружжя: телевізор «Samsung» (сірого кольору, плазма); шафи дерев`яні з скляними дверцями коричневого кольору (2 одиниці) з дерев`яним комодом зі скляними дверцятами; диван сірого кольору; дерев`яний стіл та 4 стільці до нього; шафу-купе №1 молочного кольору; шафу-купе №2 молочного кольору; стіл письмовий молочного кольору; комод дерев`яний коричневого кольору; шафу дерев`яну коричневого кольору; килим бежевого кольору № 1; мікрохвильову піч білого кольору; піч газову «Gorenje» білого кольору; стілець бежевого кольору; телевізор маленький «Mastery» чорного кольору; холодильник «LG» білого кольору; кондиціонер «LG Standart plus PC09SQ» білого кольору; ванну білого кольору (виробник Польща); пральну машину сірого кольору; умивальник білого кольору; двері міжкімнатні (7 одиниць) коричневого кольору; пилосос «Thomas» блакитного кольору; натяжні стелі; ліжко дерев`яне; легковий автомобіль марки «Subary Legacy», 2006 року виписку, номерний знак НОМЕР_1 , номер VIN: НОМЕР_2 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_1 у приватну власність легковий автомобіль марки «Subary Legacy», 2006 року виписку, номерний знак НОМЕР_1 , номер VIN: НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частини легкового автомобілю марки «Subary Legacy», 2006 року виписку, номерний знак НОМЕР_1 , номер VIN: НОМЕР_2 , в розмірі 132 291 (сто тридцять дві тисячі двісті дев`яносто одну) гривню 61 копійку.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору 1 322,92 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5 020,00 грн., а всього 6 342 (шість тисяч триста сорок дві) гривні 92 копійки.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторін:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ,

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя М.В. Сидорова